Справа № 214/2906/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 грудня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Ткаченка А.В.,

за участю секретаря судового засідання - Попкової Ю.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - Мельникової Я.В. (в режимі відеоконференції),

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів, зобов`язання вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача АТ КБ «Приватбанк» та в редакції уточнених вимог від 02.05.2023 просить суд визнати дії АТ КБ «Приватбанк» протиправними та такими, що призвели до порушення його прав, як споживача банківських послуг, визнавши не чинними транзакції від 17.11.2022 щодо переказу коштів з карткового рахунку НОМЕР_1 на загальну суму 272 900 гривень неналежними переказами та зобов`язати відповідача повернути йому грошові кошти шляхом відновлення їх на картковому рахунку НОМЕР_2 . В обґрунтування вимог зазначено, що 16.11.2022 близько 16.30 години йому зателефонували шахраї, які представились працівниками служби безпеки АТ КБ «Приватбанк» та ввівши його в оману, заволоділи його грошовими коштами у сумі 272 900,00 грн. з його банківської картки НОМЕР_1 . За вказівкою шахраїв він за допомогою сервісу Приват24 зі свого телефону зі своїм паролем переводив з карткових рахунків на новостворений картковий рахунок НОМЕР_1 грошові кошти. 17.11.2022 близько 03-00 ночі він зрозумів, що відбулися шахрайські дії і вранці до 08-00 години був біля приміщення відділення АТ КБ «Приватбанк» по вул. Німецькій,5 м. Кривого Рогу. У той же час йому знову почали телефонувати невідомі особи, але він з ними не спілкувався і в цей же час з його карткового рахунку НОМЕР_1 платежами 4 000 - 30 000 гривень без його участі були списані грошові кошти. Після закінчення повітряної тривоги близько 10-00 години працівники банку йому повідомили про зняття грошових коштів з його рахунку у загальній сумі 272 900,00 грн. Від звертався до відповідача з вимогою повернути йому кошти, однак отримав відмову, оскільки списання грошових коштів відбулося за допомогою сервісу Приват24 за його авторизацією, паролем, фінансового телефону. Він стверджує, що своїми діями чи бездіяльністю не сприяв втраті чи незаконному використанні ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. 17.11.2022 він не здійснював жодні операції зі своїм картковим рахунком НОМЕР_1 , не міг самостійно заблокувати цей рахунок через незнання. У цей же день він звернувся до правоохоронних органів, де 18.11.2022 було внесено відомості до ЄРДР за частиною 3 статті 190 КК України. Тому на підставі статей 1166, 1172, 1210 ЦК України, просить вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 28 квітня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 24 липня 2023 року за клопотанням позивача витребувано з Приватного акціонерного товариства «Київстар» відомості щодо використання ОСОБА_1 17 листопада 2022 року номером мобільного телефону НОМЕР_3 як фінансового мобільного номеру телефону АТ КБ «Приватбанк». Витребувано з АТ КБ «Приватбанк» відомості про транзакції, здійснені 17 листопада 2022 року з карткового рахунку НОМЕР_1 , оформленого на ім`я ОСОБА_1 із обов`язковим наданням виписки по його рахунку та вказівкою на деталізацію, яким чином такі транзакції здійснювались; відомості про те, чи змінювався 16-17 листопада 2022 року ОСОБА_1 ліміт транзакції з карткового рахунку НОМЕР_1 , якщо так, то надати повну деталізацію таких змін; відомості про послугу Приват24 (віддалений доступ керування рахунком) банківських рахунків, за номером банківської картки НОМЕР_1 , оформленої на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , із наданням інформації про синхронізації з банком за період часу з 16 листопада 2022 року по 18 листопада 2022 року включно, із наданням інформації про те, яким чином здійснювався доступ в систему, верифікація даних.

Ухвалою суду від 09 жовтня 2023 року за клопотанням представника позивача витребувано з АТ КБ «Приватбанк» відомості щодо того чи були трансакції з карткового рахунку № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , що здійснювались 17.11.2022 року не типовими для нього, чи вони здійснювались з іншого пристрою, IP адреси, геолокації, надавши відомості щодо Fingerprint яким здійснено підтвердження операції з якого здійснювались трансакції за картковим рахунком № НОМЕР_1 - 17.11.2022; відомості щодо того чи змінювався ним ліміт трансакцій з карткового рахунку № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , якщо так то з якого пристрою, IP адреси, геолокації , відомості щодо Fingerprint пристрою з якого здійснювались вказані зміни 16-17.11.2022 року; первинні банківські документи (грошові чеки, платіжні доручення), що обгрунтовують перерахування та отримання готівкових грошових коштів за картковими рахунками № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , за період з 16 листопада 2022 року до 18 листопада 2022 року включно із зазначенням дат, сум, розшифровок призначення платежу та переведення грошових сум з вказаної картки № НОМЕР_1 на інші картки , фотознімки особи, яка здійснювала зняття грошових коштів що були переведені з карткового рахунку № НОМЕР_1 на інші картки, адреси здійснення операцій, в т.ч. IP-адрес, в разі здійснення операцій через мережу Інтернет.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 на задоволенні вимог наполягали з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача Мельникова Я.В. вимоги позову не визнала з підстав, викладених у відзиві на позов.

В обґрунтування відзиву зазначено, що предметом спору є те, що позивач заперечує здійснення ним 16.11.2022 банківських операцій через додаток Приват24 на загальну суму 272 900,00 грн. з використанням його кредитних карток вважаючи, що такий переказ було вчинено шахрайським шляхом. При цьому у тексті позову позивач визнає, що за вказівкою невідомих осіб зі свого телефону за допомогою сервісу Приват24 з вводом свого пароля переводив свої грошові кошти на інший рахунок. Тому незрозумілим є, в чому полягає вина Приватбанку, оскільки позивач з власної волі та особисто, за вказівкою невідомих осіб перевів кошти зі своєї кредитної картки невідомій особі та з незрозумілих підстав вирішив стягнути ці кошти з банку. На підставі підписаних анкет-заяв про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, між сторонами склалися договірні правовідносини щодо надання банківських послуг та на підставі цих анкет-заяв банком видавалися клієнтові кредитні картки і на час здійснення спірної операції в тому числі діяла кредитна картка за номером НОМЕР_1 . В розумінні пункту 1.24 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» 16.11.2022 та 17.11.2022 банком здійснені належним чином банківські перекази через додаток Приват24 на загальну суму 279 000,00 грн., які не є «помилковими», бо їх вчинено не з вини банку та доказів провини банку позивачем не надано. Згідно статей 1066, 1068 ЦК України, банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами. Отже на час здійснення спірних транзакцій у банка були відсутні будь-які заяви від клієнта про блокування карток та правові підстави для нездійснення цих платежів клієнта, а тому з боку банку не було жодних порушень. Відповідальність за здійснення 16.11.2022 та 17.11.2022 банківських операцій з переказу коштів та оплати послуг повністю покладаються на позивача. При цьому користувач платіжної картки після виявлення акту втрати електронного платіжного документу зобов`язаний негайно повідомити про це банк у визначений договором спосіб, до моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач. Як слідує з обставин справи, «спірна» операція була здійснена 16.11.2022 та 17.11.2022, а позивач згідно відповіді банку звернувся лише 23.02.2023. При цьому банк несе відповідальність за збитки клієнта від можливих шахрайських дій за банківські операції, які вчинені лише після повідомлення клієнта про необхідність блокування карток чи втрату карток, а не до цього, як вважає позивач. Тому оскільки позивач через власну недбалість та бездіяльність по захисту персональних даних та власного фінансового телефону, повинен нести відповідальність за свої власні дії, у задоволенні вимог просить відмовити.

У відповіді на відзив представником позивача зазначено, що здійснені транзакції 17.11.2022 за картковим рахунком НОМЕР_1 для позивача не є типовими, такими, що раніше ним не здійснювалися, транзакції здійснювалися з іншого пристрою, ІР адреси, геолокації. Зняття готівки з його картки було здійснено 17.11.2022 у період часу з 08-00 години до 10-00 години після початку банківського дня з допомогою працівників відповідача та блокування системи безпеки банку, оскільки відповідно до Постанови НБУ № 18 від 24 лютого 2022 року були встановлені обмеження на зняття готівки/покупки. В день не можливо було здійснити операції на суму більше 100 000,00 грн. у томц числі шляхом переведення коштів з картки на картку. За вказаним фактом позивач звернувся до правоохоронних органів.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Як встановлено судом та не оспорюється учасниками процесу, ОСОБА_1 являється клієнтом банківських послуг АТ КБ «Приватбанк» та на підставі підписаних анкет-заяв про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, між сторонами склалися договірні правовідносини щодо надання банківських послуг.

На підставі цих анкет-заяв банком видавалися клієнтові кредитні картки і на час здійснення спірної операції в тому числі діяла кредитна картка за номером НОМЕР_1 .

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Згідно з частинами першою-третьою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до частин першої-третьої статті 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

У разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом (стаття 1073 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що держатель електронного платіжного засобу - фізична особа, яка на законних підставах використовує електронний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного електронного платіжного засобу. Електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, який надає його держателю можливість за допомогою платіжного пристрою отримати інформацію про належні держателю кошти та ініціювати їх переказ. Переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою. Помилковий переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб`єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі. Неналежний переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Платіжна система - платіжна організація, учасники платіжної системи та сукупність відносин, що виникають між ними при проведенні переказу коштів. Проведення переказу коштів є обов`язковою функцією, що має виконувати платіжна система. Платник - особа, з рахунка якої ініціюється переказ коштів або яка ініціює переказ шляхом подання/формування документа на переказ готівки разом із відповідною сумою коштів. Неналежний платник - особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів. Отримувач - особа, на рахунок якої зараховується сума переказу або яка отримує суму переказу у готівковій формі. Неналежний отримувач - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

Згідно з пунктом 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач платіжної системи зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Використання електронного платіжного засобу за довіреністю не допускається, крім випадку емісії додаткового електронного платіжного засобу для довіреної особи.

Згідно з пунктом 2 розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі -Положення № 705), емітент зобов`язаний не розкривати іншим особам, крім користувача, ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу. Емітент під час видачі електронного платіжного засобу за наявності можливості змінити ПІН користувачем зобов`язаний проінформувати користувача про це право та запропонувати змінити ПІН. Користувач зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним.

Відповідно до пункту 3 розділу VI Положення № 705 банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором: 1) повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу; 2) забезпечити користувачу можливість інформувати банк про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем; 3) реєструвати та протягом строку, передбаченого законодавством України для зберігання електронних документів, зберігати інформацію, що підтверджує факт інформування банком користувача та користувачем банку; 4) банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій.

Згідно з пунктом 5 розділу VI Положення № 705 користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем.

Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів (пункт 6 розділу VI Положення № 705).

Згідно з пунктами 7, 8 розділу VI Положення № 705 емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.

Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення № 705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності.

Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, які беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Зазначені правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №537/3312/16-ц (провадження №61-17629св18), від 24 липня 2019 року у справі №753/16954/16-ц (провадження № 61-24323св18), від 01 липня 2020 року у справі №712/9107/18 (провадження №61-9877св19), від 21 квітня 2021 року у справі №751/6050/18 (провадження № 61-18544св19).

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом установлено та вбачається із матеріалів справи, що оспорювана фінансова операція з грошовими коштами позивача на рахунках банку здійснено з допомогою системи інтернет-банкінгу «Приват24».

Позивач у тексті позову зазначив, що 16 листопада 2022 року у ході телефонної розмови з ним особою, яка представилась працівником банку, ним особисто зі свого телефону зі своїм паролем було зроблено переказ грошових коштів з його карткових рахунок на новостворений картковий рахунок НОМЕР_1 .

Відповідно до Умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку (далі - Умови і правила), система «Приват 24», у тому числі мобільна версія, це система призначена для управління банківськими рахунками Клієнта цілодобово в режимі реального часу через мережу Інтернет.

Всі операції у цій системі здійснюються на підставі платіжних інструкцій, наданих Клієнтом через систему (підпункт 2.3.1.2.2 Умов і правил).

Згідно з підпунктом 2.3.1.2.3 Умов і правил правила користування системою «Приват24», викладені на сторінці Банку у мережі Інтернет за адресою: https://privatbank.ua/udalenniy-banking/privat24.

Також ці правила викладені за адресою: https://privat24business.pp.ua/privat24-reyestraciya-novogo-koristuvacha/.

Відповідно до вказаних правил, реєстрацію у системі «Приват 24» можна здійснити декількома способами, зокрема дистанційно (через мережу інтернет) або через банкомат.

Так, відповідно до Правил користування системою «Приват 24», для реєстрації нового користувача в системі «Приват24» через мережу інтернет необхідно здійснити наступні дії: перейти за посиланням https://www.privat24.ua/; у правому верхньому куті вебсторінки натиснути кнопку «Вхід»; далі в спеціальну форму ввести номер мобільного телефону; підтвердити, що це діючий мобільний номер за допомогою введення у відповідне поле цифр з SMS-повідомлення або шляхом прийняття дзвінка Банку); обрати із запропонованого системою переліку банківських карток, які зареєстровані за вказаним мобільним номером, одну; ввести PIN-код цієї картки на віртуальній клавіатурі; придумати та зазначити у відповідному полі пароль входу в систему, повторити його та вказати діючу адресу електронної пошти (e-mail), натиснути кнопку «Далі». Після цього процес реєстрації в системі «Приват24» через мережу Інтернет можна вважати завершеним.

Альтернативним способом реєстрації в системі «Приват24» є реєстрація через банкомат АТ КБ «ПриватБанк». Для такого способу реєстрації потрібно: вставити діючу картку Приватбанку в картоприймач і ввести на клавіатурному блоці PIN-код; перейти в меню «Банківські послуги»; натиснути кнопку «Інтренет-банк Приват24»; перейти в «Реєстрація в Приват24/зміна пароля»; ввести номер свого фінансового мобільного телефону; у відповідне вікно ввести одноразовий пароль з SMS-повідомлення, що прийшло на мобільний телефон, натиснути кнопку «Далі». Після чого на екрані банкомата з`явиться повідомлення про успішно завершену операцію. Обов`язково варто дочекатися чека, в якому, крім логіна входу в систему (номер мобільного, який був зазначений при реєстрації), буде вказано згенерований автоматично пароль, який рекомендується змінити при першому сеансі роботи з системою «Приват24».

Ще одним способом реєстрації в системі є мобільний додаток Приват24. Для реєстрації таким способом необхідний смартфон або планшет, що працює на базі операційних систем Android або iOS. На вказаний пристрій необхідно завантажити мобільний додаток Приват24 з «Play Маркет» або «App Store»; після встановлення додатку у полі «Вхід/Реєстрація ввести номер мобільного телефону, який буде використовуватися для входу в систему; натиснути кнопку «Продовжити»; підтвердити операцію через прийняття виклику або через введення одноразового пароля з SMS-повідомлення; обрати із запропонованого системою переліку банківських карток, які зареєстровані за вказаним мобільним номером, одну; ввести PIN-код цієї картки на віртуальній клавіатурі; придумати і ввести пароль, повторити пароль і вказати діючу адресу електронної пошти (e-mail); погодитися з Умовами і правилами надання банківських послуг, натиснувши відповідну позначку. З цього моменту реєстрація у додатку закінчена.

Системний аналіз наведених алгоритмів реєстрації свідчить про те, що особі, яка бажає зареєструватись у системі «Приват24» та здійснювати управління рахунками з її допомогою, необхідно мати доступ не тільки до фінансового номера телефону клієнта банку, а й до іншої особистої інформації клієнта банку, а саме: номера хоч б однієї з банківських карток клієнта «Приват24», прив`язаних до вказаного номера телефону, ПІН-коду вказаної картки чи саму банківську картку клієнта.

У разі відсутності в особи всього обсягу вказаної інформації для ідентифікації банк має право відмовити у її реєстрації в системі «Приват 24» або обмежить його можливість по управлінню рахунками в системі (підпункт 2.3.1.2.4 Умов і правил).

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 235/2054/21 (провадження № 61-1725св22) зазначив, що «суд першої інстанції не перевірив належним чином доводи Банку про те, що без розголошення з боку позивача номера банківських карток, ПІН-кодів банківських карток, особа, навіть перевипустивши Sim-карту або маючи фінансовий телефон клієнта, не змогла б ні зайти до системи «Приват24», ні змінити фінансовий номер клієнта, ні зняти чи переказати кошти з рахунків клієнта, та дійшов передчасного висновку про задоволення позову. Крім того, суд першої інстанції не здійснив аналіз доводів позивача про те, що вона не втрачала банківських карток, їх ПІН-кодів і телефону та нікому їх не передавала, не вчиняла будь-яких інших дій, які б могли призвести до списання грошових коштів з її рахунків відповідно наведених вище алгоритмів реєстрації у системі «Приват 24».

У вказаній справі Верховний Суд звернув увагу на те, що відповідно до пункту 1.1.1.71 Умов і правил фінансовий номер телефону клієнта - це номер мобільного телефону, який зазначений і підтверджений клієнтом як номер телефону, за допомогою якого можуть проводитись фінансові операції. Підтверджується Клієнтом під час активації продукту за допомогою POS-терміналу у відділенні Банку, в банкоматі, терміналі самообслуговування з підтвердженням ПІН-коду картки і СМС-паролем, а також в Системі «Приват24» (у разі зміни логіна користувача).

Тобто фінансовий номер телефону клієнта є важливою складовою отримання якісних банківських послуг у АТ «ПриватБанк» та безпеки клієнта.

На виконання ухвали суду від 24.07.2023 Приватним акціонерним товариством «Київстар» повідомлено про неможливість підтвердити чи спростувати факт використання ОСОБА_1 17 листопада 2022 року телефонного номеру НОМЕР_5 , як фінансового мобільного номеру телефону АТ КБ «Приватбанк», оскільки в інформаційних системах оператора не фіксується інформація щодо використання абонентами будь якого телефонного номеру як фінансового у будь якій банківській установі. При цьому відсутні достатні дані вважати, що саме ОСОБА_1 був і є користувачем указаного телефонного номеру станом на 17.11.2022, оскільки послуги за цим номером надаються знеособлено (анонімно) без укладання договору в письмовій формі.

На виконання ухвали суду від 24.07.2023 АТ КБ «Приватбанк» повідомлено, що службовою перевіркою спірної транзакції встановлено переказ коштів на картки інших банків на суми 88 849,50 грн., 100 000,00 грн. та 10 050,00 грн. Зняття грошових коштів з цих карток в банкомат ній мережі банку не відбувалися. 17.11.2022 в банк надійшло письмове звернення ОСОБА_1 , в якому він повідомив, що 16.11.2022 йому зателефонували невідомі, представилися співробітниками служби безпеки банку та повідомили йому, що з його картки проводяться шахрайські спроби переказати гроші. Для запобігання шахрайських дій йому запропоновано переказати кошти на відкритий для нього рахунок. ОСОБА_1 під впливом шахраїв виконував усі операції, які йому казали, передавав конфіденційну інформацію та передавав отриманні повідомлення. 17.11.2022 ОСОБА_1 в розмові з представником банку по питання звернення в телефонній розмові це підтвердив, що підтверджує той факт, що клієнт, під впливом шахраїв, передавав свою конфіденційну інформацію та виконував вказівки шахраїв.

Суд також враховує висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 01 липня 2020 року у справі № 712/9107/18, відповідно до яких суд зобов`язаний перевірити, чи власна бездіяльність позивача щодо збереження її фінансового номера телефону не сприяла тому, що сторонні особи могли використати її фінансовий номер телефону для здійснення несанкціонованих банківських переказів. Залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позовних вимог, Верховний Суд виклав висновок про те, що переказ грошових коштів з карткового рахунку позивача відбувся внаслідок її необачної поведінки; позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження порушення банком правил проведення розрахункових операцій в процесі переказу грошових коштів з її карткового рахунку та завдання їй моральної шкоди, внаслідок неправомірних дій банку.

У постанові від 9 жовтня 2019 року у справі № 545/3918/16-ц Верховний Суд зробив висновок про те, що відповідач сама повідомила стороннім особам відомості, які надали можливість електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, що підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0001178, тому повинна нести відповідальність за здійснення платіжних операцій.

Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 524/3979/16-ц зробив висновок про те, що відповідач повідомив правоохоронні органи та відділення банку про викрадення у нього саме кредитної картки та зняття грошових коштів з його карткового рахунку лише 16 вересня 2013 року, тому банк не несе відповідальність за збитки від операцій, здійснених до цього повідомлення. Суди безпідставно вважали, що відповідач вжив необхідних заходів, передбачених Умовами та Правилами у випадку крадіжки картки, і своєчасно повідомив банк та правоохоронні органи про факт викрадення. Наявність кримінального провадження не може свідчити, в силу презумпції невинуватості, про вчинення злочину стосовно відповідача до ухвалення вироку, яким такі обставини будуть встановлені.

Верховний Суд у постанові від 17 липня 2019 року у справі № 564/678/15-ц зробив висновок про те, що суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач не виконала вимог, передбачених Положенням, щодо нерозголошення персонального ідентифікаційного номера та іншої інформації, яка дає змогу користуватися спеціальним платіжним засобом, та у ході бесіди повідомила третій особі інформацію про персональний ідентифікаційний номер кредитної картки, унаслідок чого стало можливим її використання та ініціювання платіжної операції, у вигляді зняття кредитних коштів особою, яка не мала на це законного права.

У постанові від 14 серпня 2019 року у справі № 317/2745/16-ц Верховний Суд виклав висновок про те, що відповідач є клієнтом банка з 2010 року, у користуванні має картку для виплат та кредитну картку, які активно використовує як платіжні кошти, в тому числі і в Інтернет-мережі, картки він не втрачав та нікому не передавав; проявивши необачність на шахрайському фішинговому сайті, ввів свої ідентифікаційні дані, в тому числі ОТР-пароль, внаслідок чого зловмисники отримали доступ до приватної інформації, якою скористалися для списання коштів з рахунку відповідача, чим сприяв незаконному використанню інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

У цій справі позивачем ОСОБА_1 у тексті позовної заяви не вказано, які саме протиправні дії АТ КБ «Приватбанк» призвели до порушення його прав, як споживача банківських послуг з огляду на передачу ним особисто конфіденційної інформації стороннім особам та надання доступу їм до власних карткових коштів, що не спростовано позивачем у судовому засіданні. При цьому позивач не скористався можливістю у разі підозри щодо шахрайських дій з його рахунками (згідно тексту позовної заяви 17.11.2023 о 03-00 ночі) заблокувати операції на своїх рахунках, звернувшись на телефон цілодобової підтримки клієнтів банку 3700.

Тому аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, приймаючи до уваги викладені позиції Верховного Суду, що згідно частини четвертої статті 263 ЦПК України враховуються судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, оскільки позивач на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору, у задоволенні вимог відмовлено, судові витрати підлягають компенсації за рахунок держави.

Керуючись статями 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 про захист прав споживачів, зобов`язання вчинення дій - повністю.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача ОСОБА_2 , адреса робочого місця: АДРЕСА_2 .

Відповідач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», , місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д.

Представник відповідача Мельникова Яна Вікторівна, адреса робочого місця: Запорізька область, м. Запоріжжя, пл. Інженерна, буд.1.

Повний текст рішення складено 18 грудня 2023 р.

Суддя А.В. Ткаченко