Справа № 189/3855/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.12.2023 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області:

в складі головуючого судді Лукінової К.С.

при секретарі Копиці С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про стягнення заборгованості з виплати орендної плати за користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із цивільним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про стягнення заборгованості з виплати орендної плати за користування земельною ділянкою, а саме, просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» на свою користь заборгованість по виплаті орендної плати за 2022 рік з урахуванням індексу інфляції, 3% річних та пені в сукупному розмірі 11773,34 грн. за договором оренди земельної ділянки кадастровий №:01:001:0481, укладеного 30.03.2015 року та судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Позов мотивований тим, що позивачка є власником земельної ділянки площею 12,0858 га., кадастровий номер :01:001:0481.

30.03.2015 року між позивачем та ТОВ «Відродження» був укладений договір оренди земельної ділянки площею 12,0858 га., кадастровий номер :01:001:0481, яка розташована на території Великомихайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області.

Відповідно до п. 4.1 договору оренди земельної ділянки орендна плата сплачується до 30 листопада кожного року дії договору оренди.

В судове засідання сторони не з`явилися, повідомлені про час, дату та місце судового розгляду належним чином.

Представник позивача адвокат Єланський О.Г. надав суду письмову заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі та без участі позивачки, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «Відродження» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. ст. 280, 287, 288 ЦПК України - заочно. Представник позивачки не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 згідно договору поділу земельної ділянки, що є спільною частковою власністю від 01.12.2022 року, а також відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.12.2022 року є власником земельної ділянки площею 4,0286 га., кадастровий номер :01:001:1083.

Згідно з договором оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та відповідачем ТОВ «Відродження» 30.03.2015 року, земельна ділянка площею 12,0858 га, кадастровий номер :01:001:0481, була передана в оренду відповідачу - ТОВ «Відродження». Відповідно до даного договору відповідач зобов`язується протягом строку дії договору оренди земельної ділянки за кожен рік користування земельною ділянкою, не пізніше 30 листопада кожного року дії договору оренди земельної ділянки сплачувати орендну плату.

Відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного Кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Закон України «Про оренду землі» від 06.10.1998 р. №161-Х1У є спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі.

За змістом ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позивачці вчасно та в повному обсязі не сплачена орендна плата за договором оренди землі за 2022 рік.

Таким чином, суд встановив, що відповідачем умови договору оренди землі належним чином не виконуються, орендна плата, як зазначалось вище, своєчасно не сплачується, що свідчить про ухилення відповідача від виконання зобов`язань зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою у визначений договором термін.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 18.10.2023 року, ОСОБА_1 за 2022 рік нарахована орендна плата у розмірі 13316,77 грн, утримується податок на доходи фізичних осіб, у розмірі 18%, що становить 2397,02 грн.

Окрім того, з нарахованого доходу утримується військовий збір у розмірі 1,5% (199,75 грн), таким чином до сплати підлягає: 13316,77 грн. - 2397,02 грн. - 199,75 грн. = 10720,00 грн.

Суд не погоджується з розрахунками індексу інфляції та пені викладеними у позові, оскільки встановлено, що реальний розмір заборгованості за 2022 рік становив 10720,00 грн., замість 10919,75 грн., який використовувала позивачка при проведенні своїх розрахунків, оскільки позивачкою не врахований військовий збір при визначенні розміру орендної плати. На підставі наведеного реальна сума інфляційних витрат за 2022 рік складає 411,02 грн. та реальний розмір пені становить 314,10 грн.

Позивачка також просить стягнути з відповідача на його користь 3 % річних.

Суд зазначає що, стягнення 3% річних буде суперечити вимогам ст. 625 ЦК України, оскільки три проценти річних від простроченої суми сплачуються лише в тому випадку, коли інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки договором передбачена відповідальність за невнесення орендної плати у строки визначені договором, у вигляді пені у розмірі 0,01% несплаченої суми за кожен день прострочення, саме такий вид відповідальності за прострочення зобов`язання повинен застосовуватись у даному випадку.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню частково, а саме стягнення не виплаченої орендної плати за 2022 рік, витрат від індексу інфляції та пені на загальну суму 11445,12 грн. (10720,00 грн. + 411,02 грн. + 314,10 грн.).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 1043.67 грн. сплаченого судового збору, який у зв`язку з частковим задоволенням позову розраховується наступним чином: 11445,12 /11773,34 х 1073,60 = 1043.67 грн.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 89, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 271-279 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про стягнення заборгованості з виплати орендної плати за користування земельною ділянкою задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» (місцезнаходження: вул. Центральна, буд. 17-А, смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заборгованість з виплати орендної плати за 2022 рік, витрати від індексу інфляції та пеню в розмірі 11445,12 грн. (одинадцять тисяч чотириста сорок п`ять гривень 12 коп.).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» (, місцезнаходження: 53600, Дніпропетровська область, смт. Покровське, вул. Центральна, 17-А) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 1043.67 грн. (одна тисяча сорок три гривні 67 коп.).

В решті позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про стягнення заборгованості з виплати орендної плати за користування земельною ділянкою відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.С. Лукінова

18.12.2023