Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" грудня 2023 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира у складі: головуючого судді Шкирі В.М., розглянувши в порчдку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Плахтій Олени Володимирівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - В С Т А Н О В И В :

20.11.2023 через підсистему "Електронний суд" на електронну пошту Корольовського районного суду м.Житомира надійшла позовна заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Плахтій Олени Володимирівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування вимог представник позивача зазначає, що 16.08.2021 ОСОБА_1 довідався про те, що 16.08.2021 року головним державним виконавцем Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Осіпчук І.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 66489159 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором у розмірі 11 883,00 грн.

Через Автоматизовану систему виконавчого провадження позивачем отриманий доступ до наступних матеріалів ВП № 66489159, а саме: до заяви ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами», місцезнаходження: 08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха, буд. 9 А, офіс 203, код платника податків згідно з , вих. № 114 818 від 02.08.2021 року, в якій стягувач просить: розпочати примусове виконання рішення на підставі виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. за № 242 041 від 27.06.2021 року про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , заборгованості на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» у розмірі 11883,00 грн.; звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яким є ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер платника податків: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; накласти арешт на наявні рахунки боржника, що відкриті в АТ «ОТП Банк», АТ КБ «Приватбанк», АТ «Ощадбанк», АТ «Райффайзен Банк», АТ «Альфа-Банк», АБ «УкргазБанк», АТ «Універсал Банк»; виконавчого напису, вчиненого 27 червня 2021 року Остапенком Є.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 242041, набрав чинності з дня його вчинення, про звернення стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження невідомо, місце роботи невідомо, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами», місцезнаходження: 08200, Київська обл., місто Ірпінь, вулиця Стельмаха, будинок 9А, офіс 203, код платника податків згідно з , якому ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», код платника податків згідно з , на підставі Договору факторингу № 2106 від 21 (двадцять першого) червня 2021 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором № 3866744 від 02 (другого) грудня 2020 року, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , за період з 20.06.2021 року по 26.06.2021 року включно, суму у загальному розмірі 11 883,00 грн.; постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 66489159 від 16.08.2021 року, з якої вбачається, що виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису № 242041, вчиненого 27.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. щодо стягнення боргу у сумі 11883,00 грн. з боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами», код за , а також щодо стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 1188,30 грн.; постанови про звернення стягнення на пенсію боржника від 13.09.2021 року ВП № 66489159, якою звернуто стягнення на дохід ОСОБА_1 ; постанови про арешт коштів боржника від 21.06.2023 року, ВП № 66489159, якою накладений арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача. Нотаріус зазначену обставину не перевірив і незаконно вчинив виконавчий напис, у зв`язку із чим виникає необхідність визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 21.11.2023 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача адвокат Плахтій О.В. на електронну адресу суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність. Не заперечує щодо прийнятя заочного рішення суду.

Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» до суду не з`явився, директором на електронну адресу суду наійшла заява про визнання позову та стягнення судових витрат в розмірі 50% від сплаченого судового збору за подання позову в сумі 537,00 грн та заяви про забезпечення позову в сумі 268,40 грн.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про розгляд справи в поряду спрощеного позовного провадження повідомлявся за адресою місця свого знаходження, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 760/25978/13-ц/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні

Суд вважає, що наявних у справі матеріалів у цій справі, достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою технічних заходів не здійснювалось.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.

27.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенком Є.М. на підставі ст. 87 Закону України "Про нотаріат" та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованності проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172 вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №242041 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», код платника податків згідно з , на підставі Договору факторингу № 2106 від 21 червня 2021 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором № 3866744 від 02 грудня 2020 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , за період з 20.06.2021 року по 26.06.2021 року включно, суму у загальному розмірі 11883,00 грн.

16.08.2021 відкрито виконавче провадження №66489159 за виконавчим написом №242041 від 27.06.2021 про стягнення з ОСОБА_1 11883,00 грн , а 13.09.2021 постановою державного виконавця у виконавчому провадженні №66489159 звернуто стягнення на пенсію боржника ОСОБА_1 та 21.06.2023 накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_1 .

Таким чином, судом встановлено, що між сторонами існує спір з приводу правомірності вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. виконавчого напису №242041 від 27.06.2021 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом в сумі 11883,00 грн.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вчиняючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»).

Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат»).

При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Згідно із статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до приписів якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку).

Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється КМУ

Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком (підпункт 3.2 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

У пункті 1-1 Переліку зазначено, що для одержання виконавчого напису за іпотечними договорами, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання, подаються: оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом з тим, вирішуючи питання правомірності вчинення виконавчого напису у розумінні статті 88 Закону України «Про нотаріат» слід враховувати, що наявність спору в суді за позовом кредитора до боржника про стягнення суми заборгованості за кредитним договором не спростовує висновок про безспірність заборгованості цього боржника та жодним чином не свідчить про неправомірність вчинення виконавчого напису.

Викладене узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19).

Отже, безспірність документа, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. від 27.06.2021 №242041, оскільки відсутні належні та допустимі докази на підтвердження безспірності заборгованості, є недоведеним факт надання стягувачем нотаріусу всіх необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості, та дотримання нотаріусом при вчиненні виконавчого напису всіх вищезазначених вимог законодавства.

Згідно п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), а відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу;

Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Представник відповідача позов визнає, про що, через канцелярію суду подано заяву 18.12.2023, яка зареєстрована під № 43450.

Суд вважає, що визнання позову не суперечить чинному законодавству, а тому суд приймає визнання позову та приймає рішення про задоволення позову.

Згідно з п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, оскільки представник відповідача позов визнав то стягненню з відповідача підлягає 50% від сплаченого судового збору.

Під час відкриття провадження в цивільній справі суд констатував, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі полочень ч.3 ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів"

Отже, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь дердави в сумі 805,20 грн з яких 536,80 грн за позовну заяву та 268,40 грн за заяву про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 4, 81, 89, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Прийняти визнання позову в цивільній справі № 296/11671/23 представником відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами».

Позов представника позивача ОСОБА_1 адвоката Плахтій Олени Володимирівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовільнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №242041, вчинений 27.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», місцезнаходження: 08200, Київська обл., місто Ірпінь, вулиця Стельмаха, будинок 9А, офіс 203, код ЄДРПОУ 35017877, якому Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», код ЄДРПОУ 39861924, на підставі Договору факторингу № 2106 від 21 червня 2021 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором № 3866744 від 02 грудня 2020 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , за період з 20.06.2021 року по 26.06.2021 року включно, у загальному розмірі 11883,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», місцезнаходження: 08200, Київська обл., місто Ірпінь, вулиця Стельмаха, будинок 9А, офіс 203, , на користь держави 805 (вісімсот п`ять) гривень 20 копійок судового збору, що становить 50% судового збору, що підлягав сплаті при подачі позову, з яких 536 (п`ятсот тридцять шість)гривень 80 копійок за подачу позовної заяви та 268 (двісті шістдесят вісім) гривень 40 копійок за подачу заяви про забезпечення позову.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня з дня складання цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 19 грудня 2023 року

Cуддя В. М. Шкиря