Справа № 2-2425/11
Провадження № 4-с/761/26/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

при секретарі Яровій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи:Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», Центральний відділ ДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , подана до суду їх представником - ОСОБА_3 , в якій вони просять зобов`язати Центральний відділ ДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зняти арешт із всього нерухомого майна ОСОБА_1 , що був накладений згідно постанови ВП № НОМЕР_1 від 11.02.2015 на підставі виконавчого листа №2-2425/11 від 11.12.2013 виданого Шевченківським районним судом м. Києва та зобов`язати Центральний відділ ДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та зняти арешт із всього нерухомого майна ОСОБА_2 , що був накладений згідно постанови ВП № НОМЕР_2 від 12.02.2015 на підставі виконавчого листа №2-2425/11 від 11.12.2013 виданого Шевченківським районним судом м. Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2021 вищевказана скарга надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.09.2021 вказана скарга залишена без розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 11.01.2022 ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15.09.2021 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду, яка надійшла на адресу суду 25.01.2022.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 31.01.2022 цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 передано на розгляд судді Сіромашенко Н.В.

Ухвалою судді від 04.02.2022 вказану скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків, які усунуто заявником 21.10.2022.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26.10.2022 вказана скарга прийнята до провадження та призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва ( м. Київ, вул. Дегтярівська, 31-А, каб. 614) на 19 квітня 2023 року о 15.00 год.

В обґрунтування скарги представник заявників посилалався на те, що Центральним відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ( станом на 2015 рік - Кіровський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції) в рамках виконавчих проваджень ВП № НОМЕР_1 від 11.02.2015 та ВП № НОМЕР_2 від 12.02.2015 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2425/11, що був виданий Шевченківським районним судом м. Києва 11.12.2013 щодо солідарного стягнення боргу за кредитним договором № 8/2007/840-К/1432-Н від 17.10.2007 з ОСОБА_1 (позичальника за кредитним договором) та ОСОБА_2 (фінансового поручителя за кредитним договором) на користь ПАТ КБ «Надра» в розмірі 596033,09 грн були накладені арешти на все нерухоме майно заявників.

Вказав, що 29.05.2020 між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» було укладено Договір про відступлення права вимоги № GL3N216867, за яким останнє набуло статус кредитора за кредитним договором № 8/2007/840-К/1432-Н від 17.10.2007.

Однак, звернув увагу, що ОСОБА_1 повною мірою виконала зобов`язання за кредитним договором № 8/2007/840-К/1432-Н від 17.10.2007 перед кредитором ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», що підтверджує Довідка про відсутність заборгованості № ДГ1203/4 від 12.03.2021, видана ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», у зв`язку з чим, він направив до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) заяву про закриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 від 11.02.2015 відносно ОСОБА_1 та заяву про закриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_2 від 12.02.2015 відносно ОСОБА_2 та у вищевказаних заявах просив зняти всі арешти, що були накладені в рамках відповідних виконавчих проваджень на підставі виконання зобов`язання належним чином.

Однак, 03.09.2021 державним виконавцем було відмовлено у знятті арешту з посиланням на відсутність інформації з приводу виконавчих документів, оскільки виконавчі провадження знищено. При цьому, за змістом листів Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 03.09.2021 державним виконавцем були винесені постанови про закінчення виконавчого провадження, а матеріали виконавчого провадження були знищені у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Таким чином, оскільки арешти з майна боржників залишилися не скасовані, що зумовило заявників звернутися до суду з даною скаргою, в якій вони просять зобов`язати уповноважених осіб Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зняти арешти із всього нерухомого майна ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що були накладені в рамках виконавчих проваджень ВП № НОМЕР_1 від 11.02.2015 та ВП № НОМЕР_2 від 12.02.2015 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2425/11, що був виданий Шевченківським районним судом м. Києва 11.12.2013.

В судовому засіданні представник заявників скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав, викладених у ній..

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялись про день та час розгляду скарги, причини неявки суду не відомі.

Зважаючи на строки розгляду скарги, передбачені ст. 450 Цивільним процесуальним кодексом України та на належність повідомлення заінтересованих осіб про дату та час розгляду скарги, суд вважає за можливе розглянути скаргу за наявними доказами в матеріалах справи.

Суд, вислухавши пояснення представника заявників, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Центральним відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (станом на 2015 рік - Кіровський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції) накладено арешти на все нерухоме майно ОСОБА_1 згідно з постанови ВП № НОМЕР_1 від 11.02.2015 та ОСОБА_2 згідно з постанови ВП № НОМЕР_2 від 12.02.2015.

Відповідно до Довідки про відсутність заборгованості ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» № ДГ1203/4 від 12.03.2021, товариство підтверджує, що станом на 12.03.2021 ОСОБА_1 повною мірою виконала зобов`язання за кредитним договором № 8/2007/840-К/1432-Н від 17.10.2007 перед кредитором ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Як свідчать матеріали справи представник заявників - ОСОБА_3 звернувся до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявами про закриття виконавчих проваджень та просив зняти всі арешти з належного ОСОБА_1 та ОСОБА_2 майна.

03.09.2021 отримана відповідь № 24745/8, в якій зазначалося, що 22.12.2015 виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа №2-2425/11 Шевченківського районного суду міста Києва від 11.12.2013 про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» в розмірі 596033,09 грн завершено, а матеріали виконавчого провадження були знищені у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Того ж дня, отримана відповідь № 24746/8, в якій зазначалося, що 30.06.2015 виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №2-2425/11 Шевченківського районного суду міста Києва від 11.12.2013 про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» в розмірі 596033,09 грн завершено, а матеріали виконавчого провадження були знищені у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. При цьому, у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Частиною другою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документу до суду або іншого органу (посадовій особі) який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Водночас, у випадку повного виконання виконавчого документа та сплати витрат, пов`язаних з його примусовим виконанням, підстави для збереження чинності арешту майна боржника відсутні.

Таким чином, з огляду на викладене, судом встановлено, що боржники повідомили виконавчу службу про припинення зобов`язань за кредитним договором та просили зняти арешти із належного їм майна. При цьому, виконавчою службою не оспорювався факт погашення боржниками заборгованості за виконавчим документом після повернення виконавчого документа стягувачу у червні та грудні 2015 року та саме у зв`язку із чим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили зняти арешт з їх майна.

Законом України «Про виконавче провадження» не врегульовано правовідносини щодо припинення заходів примусового виконання виконавчого документа у зв`язку з його добровільним виконанням після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав відсутності майна у боржника, на яке може бути звернено стягнення.

Подаючи заяву про зняття арешту з майна, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказали, що виконали свої зобов`язання за кредитним договором. Відмовляючи у знятті арешту, державний виконавець посилався на відсутність інформації з приводу виконавчих документів, оскільки виконавчі провадження знищено.

За умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, подальше збереження арешту на майно заявників є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

На підставі зазначеного, суд вважає, що не зняття арешту з майна боржників у виконавчому провадженні саме за обставинами цієї справи є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби, і порушене право ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає захисту шляхом зобов`язання Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)зняти арешт з майна боржників.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 03 листопада 2021 (справа №161/14034/20).

Крім цього, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 травня 2021 року (справа № 712/12136/18) дійшов висновку, що позивач, який є боржником у виконавчому провадженні, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Аналогічні висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року № 904/51/19.

За змістом статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом частини 2 статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, з огляду на викладене вище, виходячи із фактичних обставин справи, умов чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з метою відновлення прав заявників, суд дійшов висновку, що скарга заявників є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259-261, 353-355, 447ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», Центральний відділ ДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зобов`язання вчинити діїзадовольнити.

Зобов`язати Центральний відділ ДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зняти арешт із всього нерухомого майна ОСОБА_1 , що був накладений згідно постанови ВП №46432129 від 11.02.2015 на підставі виконавчого листа №2-2425/11 від 11.12.2013 Шевченківського районного суду міста Києва.

Зобов`язати Центральний відділ ДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зняти арешт із всього нерухомого майна ОСОБА_2 , що був накладений згідно постанови ВП №46433429 від 12.02.2015 на підставі виконавчого листа №2-2425/11 від 11.12.2013 Шевченківського районного суду міста Києва..

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Н.В. Сіромашенко