Справа № 307/1323/23
Провадження № 2/307/285/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2023 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області у складі судді Сас Л.Р., секретар судового засідання Ключкей Б.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України (за відсутності учасників справи та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
ОСОБА_1 07 квітня 2023 року пред`явив до ОСОБА_2 позов про стягнення боргу за договором позики в сумі 30 000,00 грн.
В обґрунтування позову посилався на те, що 11 серпня 2021 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір позики, оформлений у вигляді розписки, оригінал якої наданий був йому наданий.
Відповідно до умов договору позики ОСОБА_2 отримав від нього, позивача, грошові кошти у розмірі 30 000,00 грн. Крім цього у день складання розписки, відповідачем було надано позивачу копію свого паспорта.
Позика є безвідсотковою та позичальник зобов?язувався її повернути у строк до 11 грудня 2021 року.
Однак, свої боргові зобов?язання у строк до 11 грудня 2021 року відповідач не виконав, кошти не повернув, всіляко уникає зустрічі та на телефонні дзвінки не відповідає.
У зв?язку із порушенням взятих на себе зобов?язань зі сторони відповідача він, позивач, змушений звернутися до суду за захистом порушеного права.
Згідно зі ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов?язусться повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової
суми або визначеної кількості речей.
Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов?язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Враховуючи те, що 11 серпня 2021 року між позивачем та відповідачем був уклалений договір позики, сторони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов`язання щодо виконання даного договору, однак відповідач не повернув у встановлений договором строк суму позики позивачу, така сума коштів підлягає стягненню з відповідача.
Також з метою захисту свого цивільного права та звернення до суду він вимушений скористатися правовою допомогою на підтвердження чого між ним та адвокатом Сільваші В.М. укладено договір про надання правової допомоги від 15.02.23 та сплачено вартість правової допомоги у розмірі 4000 грн., яка також підлягає стягненню з відповідача.
У зв`язку із чим просив стягнути із відповідача ОСОБА_2 борг за договором позики від 11 серпня 2021 року в сумі 30 000,00 грн., а також стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору та витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн.
На підставі ухвали судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 квітня 2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, що є малозначною та розгляд якої визначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Сільваші В.М. подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримання позовних вимог та не заперечення щодо проведення заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів.
З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною другою статті 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Із розписки вбачається, що ОСОБА_2 11 серпня 2021 року отримав від ОСОБА_1 у позику 30 000,00 грн., які зобов`язувався повернути до 11 грудня 2021 року (а. с. 5).
У правовій позиції, яка викладена ВСУ у постанові № 6-63цс13 від 18 вересня 2013 року зазначено, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі
грошової суми позичальнику.
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.
Однак, ОСОБА_2 зобов`язання за вказаним договором позики не виконав, гроші позивачу ОСОБА_1 не повернув.
Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Статтею 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання підлягає виконанню у строк, визначений цим зобов`язанням.
Згідно із частинами першою, четвертою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Ураховуючи наведене, є підстави стягнути із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 борг за договором позики в сумі 30 000,00 грн.
Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд керується статтями 133 та 141 ЦПК України.
У відповідності до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.
Щодо судових витрат, здійснених позивачем у зв`язку з розглядом позову, які складаються з витрат за надання правничої допомоги у розмірі 4000 грн. суд враховує, що відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Витрати за надання правничої допомоги позивачем підтверджені належними доказами, а саме: договором про надання правничої допомоги № 07-23 від 15 лютого 2023 року, додатком № 1 до договору про надання правової допомоги; актом про надані послуги, розрахунком вартості затраченого часу на надання правової допомоги від 17 березня 2023 року та платіжною інструкцією № 1255 від 03 квітня 2023 року з якого вбачається, що вони здійснені саме позивачем у розмірі 4000,00 грн. (а. с. 7-12).
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки, позов задоволено повністю, то із відповідача ОСОБА_2 у користь позивача необхідно стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 1073,60 грн., що підтверджено квитанцією.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 11 серпня 2021 року у розмірі 30 000,00 (тридцять тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1073,60 грн., пов`язані зі сплатою судового збору, та витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення відповідачем може бути подана заява про його перегляд.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання якого зареєстроване по АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя Л.Р.Сас