Справа № 569/6449/23
Номер провадження 2/555/350/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2023 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Мельничук Н. В.

при секретарі Семенович І. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Малинської сільської ради Малинської територіальної громади Рівненського району Рівненської області про встановлення родинних відносин , -

В С Т А Н О В И В:

І.Стислий виклад позиції заявника.

ОСОБА_1 в обґрунтування вимог заяви про встановлення факту вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна тітка позивача з боку матері, ОСОБА_2 , яка була зареєстрована та постійно проживала за адресою: с.Малушка, Марийська сільська територіальна громада Рівненського району Рівненської області. Вона була одинокою, що підтверджується Довідкою №817 виданою 10 травня 2018 року Малинською сільською радою Березнівського району Рівненської області.

Після смерті тітки відкрилась спадщина та залишилося спадкове майно, яке є її приватною власністю. Померла ОСОБА_2 заповіт не залишала, а тому спадщина відкрилась за законом.

Єдиним спадкоємцем, хто міг та мав намір прийняти спадщину після смерті тітки була її рідна сестра, матір позивача, ОСОБА_3 , яка померла через 6 днів після ОСОБА_2 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому не встигала прийняти спадщину у встановленому законом порядку.

Після смерті матері позивача також відкрилась спадщина за законом.

Позивач ОСОБА_4 є спадкоємцем майна померлої матері ОСОБА_3

24 жовтня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до приватного нотаріуса Березнівського районного нотаріального округу Рівненської області Гайдук О.А. із заявою про прийняття спадщини за законом в порядку статті 1276 ЦК України на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , тітки, ОСОБА_2 та нотаріусом було відкрито спадкову справу №30/2018. Він є єдиним спадкоємцем котрий бажає оформити спадкові права на майно померлої тітки.

26 лютого 2019 року при зверненні до приватного нотаріуса Березнівського районного нотаріального округу Рівненської області Гайдук О.А. з метою видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої тітки ОСОБА_2 , нотаріусом йому було відмовлено, мотивуючи це тим, що під час правового аналізу поданих документів встановлено розбіжності, які не дають можливості встановити факт родинних стосунків між матір`ю позивача ОСОБА_3 та його тіткою ОСОБА_2 . Так, в свідоцтві про одруження його батьків, дошлюбне прізвище матері записано « ОСОБА_5 » замість правильного « ОСОБА_2 », та крім того в свідоцтві про народження матері дошлюбне її прізвище записано « ОСОБА_6 » замість вірного « ОСОБА_2 ».

Даний факт підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 26 лютого 2019 року, вих.№58/02-31.

ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

16 травня 2023 року заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі.

Заявник в судове засідання не з"явився , подав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без його участі, позов підтримав .

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, не заперечує щодо задоволення заяви.

Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна тітка позивача з боку матері, ОСОБА_2 , яка була зареєстрована та постійно проживала за адресою: с.Малушка, Марийська сільська територіальна громада Рівненського району Рівненської області. Вона була одинокою, що підтверджується Довідкою №817 виданою 10 травня 2018 року Малинською сільською радою Березнівського району Рівненської області.

Після смерті тітки відкрилась спадщина та залишилося спадкове майно, яке є її приватною власністю. Померла ОСОБА_2 заповіт не залишала, а тому спадщина відкрилась за законом.

Єдиним спадкоємцем, хто міг та мав намір прийняти спадщину після смерті тітки була її рідна сестра, матір позивача, ОСОБА_3 , яка померла через 6 днівпісля ОСОБА_2 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому не встигала прийняти спадщину у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 1276 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Після смерті матері позивача також відкрилась спадщина за законом.

Позивач ОСОБА_4 є спадкоємцем майна померлої матері ОСОБА_3

24 жовтня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до приватного нотаріуса Березнівського районного нотаріального округу Рівненської області Гайдук О.А. із заявою про прийняття спадщини за законом в порядку статті 1276 ЦК України на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , тітки, ОСОБА_2 та нотаріусом було відкрито спадкову справу №30/2018. Він є єдиним спадкоємцем котрий бажає оформити спадкові права на майно померлої тітки.

26 лютого 2019 року при зверненні до приватного нотаріуса Березнівського районного нотаріального округу Рівненської області Гайдук О.А. з метою видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої тітки ОСОБА_2 , нотаріусом йому було відмовлено, мотивуючи це тим, що під час правового аналізу поданих документів встановлено розбіжності, які не дають можливості встановити факт родинних стосунків між матір`ю позивача ОСОБА_3 та його тіткою ОСОБА_2 . Так, в свідоцтві про одруження його батьків, дошлюбне прізвище матері записано « ОСОБА_5 » замість правильного « ОСОБА_2 », та крім того в свідоцтві про народження матері дошлюбне її прізвище записано « ОСОБА_6 » замість вірного « ОСОБА_2 ».

Даний факт підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 26 лютого 2019 року, вих.№58/02-31.

У відповідності зі статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу. в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 15 та 16 Цивільного кодексу України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Аналогічна позиція викладена у пункті 9 листа Вищого спеціалізованного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13. Так, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини.

Згідно вимог пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підтверджується наступним.

Із Свідоцтва про народження матері позивача, ОСОБА_7 та Свідоцтва про народження тітки ОСОБА_2 вбачається, що в них спільні батьки, адже в обох свідоцтвах зазначено: батько ОСОБА_6 та мати ОСОБА_8 .

У подальшому при укладені шлюбу між батьками позивача працівниками органу реєстрації цивільного стану допущено помилку, а саме у Свідоцтві про одруження дошлюбне прізвище матері зазначено « ОСОБА_5 », замість правильного « ОСОБА_2 ».

Окрім того, факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підтвердили свідки: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Встановлення того факту, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною сестрою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 необхідно заявникові для оформлення спадкових прав на майно померлої тітки. тобто це має для нього юридичне значення. Іншої змоги, окрім, як в судовому порядку, підтвердити факт родинних відносин не має можливості, а тому позивач вимушений звернутись до суду.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Вирішуючи питання про встановлення даних фактів, суд має виходити з того, що відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України).

Статтею 315 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення фактів, які розглядаються судом, зокрема згідно з ч. 2 вказаної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Абзацом 2 вказаного пункту Постанови визначено, що наведений у ст. 273 ЦПК (на даний час ст. 315 ЦПК) перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

За правилами п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.5,6,212-215,256-259ЦПК України,суд,-

В И Р І Ш И В :

Встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Костопіль Рівненської області є рідною сестрою ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Малушка Березнівського району Рівненської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду

Суддя: Мельничук Н. В.