КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/7343/23
Провадження № 2/552/5437/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2023 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді Турченко Т.В.,

При секретарі Цимбалюк І.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення порядку користування майном,-

В С Т А Н О В И В:

05.12.2023 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення порядку користування майном. В позовній заяві вказувала на те, що вона проживає у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та є власником квартири АДРЕСА_2 . Власниками іншої квартири в даному будинку, яка рахується під №5 є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Вона звернулася до відповідачів з усними пропозиціями поділити житловий будинок задля того, щоб стати незалежними документально одне від одного, оскільки фактично є власниками різних квартир в одноповерховому двоквартирному будинку, однак відповідачі не погодилися здійснити поділ у добровільному порядку, без обґрунтування причин. Оскільки, між ними не було досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі нерухомого майна, позивач просить суд встановити, що житловий будинок літ. А-1 за адресою: АДРЕСА_1 складається з двох ізольованих квартир (груп приміщень): квартири АДРЕСА_2 загальною площею 56,6 кв.м. (що складає 8/25 житлового будинку) та квартири АДРЕСА_3 загальною площею 121,4 кв.м (що складає 17/25 житлового будинку), інші приміщення в тому числі загального користування в будинку відсутні. Поділити об`єкт нерухомого майна житловий будинок АДРЕСА_1 , виділивши у самостійні ізольовані об`єкти нерухомого майна та визнавши право власності за: ОСОБА_1 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 56,6 кв.м, житловою площею 27,7 кв.м., у складі приміщень: тамбур №1 площею 2,4 кв.м., кухня №2 площею 2,3 кв.м., кімната №3 площею 14 кв.м., кімната №4 площею 13,7 кв.м., кухня №5 площею 4,9 кв.м, веранда №6 площею 9,3 кв.м. з відповідними господарськими спорудами: сарай площею 60 кв.м., підпірна стіна, хвіртка, огорожа. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 121,4 кв.м., житловою площею 81,8 кв.м. у складі приміщень: коридор №1 площею 10.6 кв.м., санвузол №2 площею 3,4 кв.м., кухня №3 площею 9,9 кв.м., кладова №4 площею 2,0 кв.м., кімната №2 площею 16,1 кв.м., гардеробна №6 площею 3,2 кв.м., санвузол №7 площею 4,4 кв.м., кімната №8 площею 12,8 кв.м., кімната №9 площею 35,1 кв.м., кімната №10 площею 6,5 кв.м., коридор №11 площею 6,1 кв.м., кімната №12 площею 11,3 кв.м., з відповідними господарськими спорудами: сарай літ.Б, гараж літ.В (тимчасовий), підпірна стіна, ворота та огорожа. Визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до висновку експертного будівельно-технічного, земельно-технічного та оціночно-будівельного дослідження №78 від 31.10.2023 року, проведеної судовим експертом Федоровим Дмитром Федоровичем, а саме: виділити в користування ОСОБА_1 земельну ділянку площею 533 кв.м. (додаток №3). Виділити в користування ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 земельну ділянку площею 714 кв.м. (додаток №4.).

06.12.2023 року судом відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

14.12.2023 року від відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі, щодо їх задоволення не заперечують.

15.12.2023 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ольшанської О.Б. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. А також просила суд, у зв`язку з подачею всіма відповідачами заяви про визнання позовних вимог, винести рішення в підготовчому судовому засіданні.

За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з`явилися в судове засідання.

Крім того, враховуючи вимоги ч.3 ст.200 ЦПК України та визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 07.08.2023 року є власником квартири АДРЕСА_4 загальною площею 56,6 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м., сарай площею 6,0 кв.м.

Власниками іншої квартири, яка рахується під АДРЕСА_5 загальною площею 121,4 кв.м., житловою площею 81,8 кв.м. є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , даний факт підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна.

Фактично між сторонами склався порядок користування приміщення житлового будинку, організовано окремі входи і сторони користуються окремими квартирами та нежитловим приміщенням.

Згідно з ст.382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

У відповідності ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

3гідно з ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. (ч.1). Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. (ч.2) У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (ч.3).

Виділ часток (поділ) жилого будинку, який перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо) (постанова Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 601/180/16).

Ураховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до ст.364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України (постанова Верховного Суду від 16 квітня 2020 року у справі № 725/602/18).

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом № 55 від 18.06.2007 року Міністерства з питань житлово-комунального господарства України.

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Виходячи з положень статей 183, 364 ЦК України та роз`яснень, викладених в пунктах 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», суд доходить висновку, що виділ частки в натурі із спільного будинку може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

В пункті 8 Постанови № 7 визначено, що різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Тому при відчуженні жилого будинку вони переходять до нового власника разом з будинком, якщо при укладенні договору про відчуження не було обумовлено їх знесення або перенос попереднім власником.

У спірному випадку виділ в натурі частки із житлового будинку, що є у спільній частковій власності, є можливим, оскільки сторонами організовано приміщення із самостійними виходами і відповідно кожній зі сторін може бути виділено відокремлені частини майна, які за розмірами відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Відтак, вимога про визначення порядку користування майном підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 141, 200, 223, 258, 259, 263-265, 273, 354, п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень, пп.15.5 п.15 п.1 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Встановити, що житловий будинок літ. А-1 за адресою: АДРЕСА_1 складається з двох ізольованих квартир (груп приміщень): квартири АДРЕСА_2 загальною площею 56,6 кв.м. (що складає 8/25 житлового будинку) та квартири АДРЕСА_3 загальною площею 121,4 кв.м (що складає 17/25 житлового будинку), інші приміщення в тому числі загального користування в будинку відсутні.

Поділити об`єкт нерухомого майна житловий будинок АДРЕСА_1 , виділивши у самостійні ізольовані об`єкти нерухомого майна та визнавши право власності за:

-ОСОБА_1 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 56,6 кв.м, житловою площею 27,7 кв.м., у складі приміщень: тамбур №1 площею 2,4 кв.м., кухня №2 площею 2,3 кв.м., кімната №3 площею 14 кв.м., кімната №4 площею 13,7 кв.м., кухня №5 площею 4,9 кв.м, веранда №6 площею 9,3 кв.м. з відповідними господарськими спорудами: сарай площею 60 кв.м., підпірна стіна, хвіртка, огорожа;

-ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 121,4 кв.м., житловою площею 81,8 кв.м. у складі приміщень: коридор №1 площею 10.6 кв.м., санвузол №2 площею 3,4 кв.м., кухня №3 площею 9,9 кв.м., кладова №4 площею 2,0 кв.м., кімната №2 площею 16,1 кв.м., гардеробна №6 площею 3,2 кв.м., санвузол №7 площею 4,4 кв.м., кімната №8 площею 12,8 кв.м., кімната №9 площею 35,1 кв.м., кімната №10 площею 6,5 кв.м., коридор №11 площею 6,1 кв.м., кімната №12 площею 11,3 кв.м., з відповідними господарськими спорудами: сарай літ.Б, гараж літ.В (тимчасовий), підпірна стіна, ворота та огорожа.

Визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до висновку експертного будівельно-технічного, земельно-технічного та оціночно-будівельного дослідження №78 від 31.10.2023 року проведеної судовим експертом Федоровим Дмитром Федоровичем, а саме:

-виділити в користування ОСОБА_1 земельну ділянку площею 533 кв.м. (додаток №3);

-виділити в користування ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 земельну ділянку площею 714 кв.м. (додаток №4.).

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_6 .

Відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_6 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_6 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_6 .

Рішення виготовлено та підписано 20.12.2023 року.

Головуючий суддя Т.В.Турченко