Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1121/20

08 грудня 2023 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді - Грещука Р.П.,

секретарів - Нагорняк Г.М., Кушнірчук М.Д.,

з участю: представника позивача - Королюка І.В.,

представника відповідача, адвоката - Мищишин І.Я.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до ОСОБА_1 про стягнення з працівника матеріальної шкоди заподіяної підприємству в розмірі 160942 грн. 16 коп. з ПДВ, -

ВСТАНОВИВ:

08.07.2020 року ПАТ «Укрнафта» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з працівника матеріальної шкоди заподіяної підприємству в розмірі 160942 грн. 16 коп. з ПДВ.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги ПАТ «Укрнафта» підтримав з підстав, наведених в позовній заяві та просив їх задоволити в повному обсязі.

Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ПАТ «Укрнафта» матеріальну шкоду в розмірі 160942 грн. 16 коп. з ПДВ, а також понесені судові витрати по справі.

12.08.2020 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив з підстав, наведених у ньому, відмовити ПАТ «Укрнафта» в позові до нього.

Представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Мищишин І.Я. в судовому засіданні позов не визнала з підстав, наведених в відзиві. Крім того, вказала, що представник позивача не надав суду висновок судово-економічної експертизи, який міг би підтвердити, що саме такий розмір збитків заподіяв відповідач ОСОБА_1 ПАТ «Укрнафта».

Тому, вважає позовні вимоги необгрунтованими.

Також, зазначила, що на утриманні у відповідача є двоє неповнолітніх дітей, перестарілий батько, яких доглядає його дружина і в зв`язку з цим не має можливості працювати.

З вказаних підстав просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, вислухавши представника позивача і представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи та за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що контрольно-ревізійною службою Західного нафтопромислового району Департаменту функціонального контролінгу ПАТ «Укрнафта» проведено перевірку окремих питань фінансово-господарської діяльності структурного підрозділу ПАТ «Укрнафта» - Нафтогазовидобувного управління (НГВУ) «Долинанафтогаз», а саме перевірку стану використання та збереження товаро-матеріальних цінностей в Управлінні будівельних робіт (Надвірнянський Нафтопереробний район (НПР) «БудСервіс», за результатами якої було складено акт перевірки № 01/01/13/08/03-01/2/94 від 05.07.2019 року (т.1, а.с.11-13).

І в ході проведеної перевірки та контрольного обміру було встановлено завищення об`ємів виконаних будівельно-монтажних робіт на об`єкті «Заміна котлів АБА-2 котельні на УППН «Старуня» Нафтогазовидобувного управління (НГВУ) «Надвірнанафтогаз» (структурний підрозділ ПАТ «Укрнафта»), внаслідок чого відбулось безпідставне списання матеріальних цінностей на суму 137514 грн. 17 коп. без ПДВ (т.1, а.с.14-18).

Судом перевірено, що відповідальною особою щодо списання матеріальних цінностей за результатами виконання будівельно-монтажних робіт на об`єкті «Заміна котлів АБА-2 котельні на УППН «Старуня» НГВУ «Надвірнанафтогаз» був виконавець робіт відповідач по справі ОСОБА_1 , який складав та підписував акти виконаних будівельних робіт ф. № КБ-2в (т.1, а.с.19-102).

Відповідно до посадової інструкції відповідача ОСОБА_1 від 02.01.2018 року та від 04.01.2019 року виконавець робіт: веде журнал виконання робіт, документацію з обліку виконання робіт і робочого часу, виконавчу технічну документацію; оформляє акти виконаних робіт (ф. № КБ-2в) згідно кошторису та фактично виконаних робіт за місяць; складає заявки на конструкції, деталі, матеріали, будівельні машини, транспортні засоби, обладнання, інструменти, інвентар, спецодяг та індивідуальні захисні засоби, здійснює контроль за їх своєчасним постачанням на дільницю та забезпечує їх охорону (т.1, а.с.110-113).

Також, судом з`ясовано, що для встановлення фактичної наявності у відповідача безпідставно списаних матеріальних цінностей на суму 137514 грн. 17 коп. без ПДВ, відповідно до наказу № 142-АГП від 09.07.2019 року було створено робочу інвентаризаційну комісію. Копія даного наказу долучена до матеріалів справи (т.1, а.с.114).

В період з 10.07.2019 року по 19.07.2019 року інвентаризаційною комісією, в присутності ОСОБА_1 було проведено інвентаризацію товаро-матеріальних цінностей, які описані в інвентаризаційному описі товарно-матеріальних цінностей (т.1, а.с.115-119).

Інвентаризаційною комісією було виявлено, і в описі зазначено, зокрема і наявність нестачі та лишків товаро-матеріальних цінностей у відповідача.

Також, комісією 19.07.2019 року складено протокол засідання інвентаризаційної робочої комісії ГО ЗНПР УБР «Будсервіс» НГВУ «Долинанафтогаз», в якому зазначено перелік як нестачі, так і лишків товаро-матеріальних цінностей у відповідача (т.1, а.с.120-121).

Інвентаризаційний опис товаро-матеріальних цінностей було підписано відповідачем із зауваженнями на двох сторінках щодо окремих позицій нестач та лишок товаро-матеріальних цінностей, викладених в інвентаризаційному описі товаро-матеріальних цінностей (т.1, а.с.122).

В зв`язку із необхідністю уточнення (звірки) первинних документів 30.07.2019 року голова інвентаризаційної комісії Микитюк Р.Ф. (керівник ГО ЗНПР УБР «Будсервіс») звернувся до операційного менеджера НГВУ «Долинанафтогаз» Гнипа І.В. із службовою запискою на необхідність оформлення та подання остаточних результатів інвентаризації (т.1, а.с.123).

Наказом № 151/1-АГП від 30.07.2019 року було внесено зміни до наказу № 142- АГП від 09.07.2019 року в частині продовження роботи інвентаризаційної комісії до 31.07.2019 року складення інвентаризаційних описів та протоколів, і до 02.08.2019 року складення порівняльної відомості (т.1, а.с.124).

Інвентаризаційною комісією в присутності відповідача ОСОБА_1 в період з 30.07.2019 року по 31.07.2019 року було додатково проведено інвентаризацію товаро-матеріальних цінностей, які описані в інвентаризаційному описі товаро-матеріальних цінностей (т.1, а.с.125).

Перевірено також, що комісією було додатково встановлено і в описі зазначено, зокрема і наявність лишків товаро-матеріальних цінностей у відповідача. Інвентаризаційний опис товаро-матеріальних цінностей було підписано відповідачем ОСОБА_1 без зауважень.

Також, комісією 31.07.2019 року складено протокол засідання інвентаризаційної робочої комісії ГО ЗНПР УБР «Будсервіс» НГВУ «Долинанафтогаз», в якому зазначено перелік, зокрема і додатково виявлених лишків товаро-матеріальних цінностей у відповідача (т.1, а.с.126).

Отже, станом на 31.07.2019 року за результатами проведеної інвентаризаційною комісією в присутності відповідача, інвентаризації та додаткової інвентаризації, було виявлено у позивача факти нестач та лишків товаро-матеріальних цінностей.

За результатом встановлення нестачі та лишків товаро-матеріальних цінностей, інвентаризаційною комісією 02.08.2019 року було складено порівняльну відомість, якою суму лишок товаро-матеріальних цінностей визначено в розмірі 215405 грн. 05 коп., суму нестачі 43951 грн. 95 коп. (т.1, а.с.127-128).

06.08.2019 року відповідачем було надано письмове пояснення, в якому останній не пояснив фактів нестач та лишків товаро-матеріальних цінностей і не спростував їх (т.1, а.с.171-172).

За результатами проведеної перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності структурного підрозділу ПАТ «Укрнафта» НГВУ «Долинанафтогаз» та роботи інвентаризаційної комісії, було прийнято наказ № 2066-к від 07.08.2019 року, відповідно до якого по бухгалтерському обліку було оприбутковано лишки товаро-матеріальних цінностей на суму 215405 грн. 05 коп. та відображено нестачу товаро-матеріальних цінностей на суму 43951 грн. 95 коп. без ПДВ, виявлених у відповідача та здійснено взаємний залік лишків і нестач товаро-матеріальних цінностей (безпідставно списаних 137514 грн. 17 коп.) у відповідача, однакових за найменуванням і в тотожній кількості на суму 47347 грн. 65 коп. (т.1, а.с.173).

Разом з тим, суд зауважує, що рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 07.07.2020 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Укрнафта» в особі структурного підрозділу НГВУ «Долинанафтогаз», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача комісія по трудових спорах НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта», про визнання незаконним та скасування наказу виконуючого обов`язки начальника НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» (т.2, а.с.14-18).

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 17.09.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Надвірнянського районного суду від 07.07.2020 року в даній справі без змін (т.2, а.с.19-24).

Також, постановою Верховного Суду від 25.06.2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 07.07.2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 17.09.2020 року без змін (т.2, а.с.25-30).

Внаслідок такого взаємного заліку однакових за найменуванням і в тотожній кількості товаро-матеріальних цінностей вартість безпідставно списаних товаро-матеріальних цінностей остаточно склала 90166 грн. 52 коп. без ПДВ (137514 грн. 17 коп. безпідставно списаних товаро-матеріальних цінностей 47347 грн. 65 коп. лишки товаро-матеріальних цінностей в однакових за найменуванням і в тотожній кількості = 90166 грн. 52 коп. вартість безпідставно списаних товаро-матеріальних цінностей).

Здійснення бухгалтерських операцій на виконання наказу № 2066-к від 07.08.2019 року підтверджується журналами реєстрації господарських операцій з 01.09.2019 року по 31.10.2019 року (т.1, а.с.174-177).

Таким чином, як наслідок, відповідачем заподіяно позивачу ПАТ «Укрнафта» пряму дійсну шкоду в загальній сумі 160942 грн. 16 коп. з ПДВ (90166 грн. 52 коп. + 18033 грн. 30 коп. ПДВ + 43951 грн. 95 коп. + 8790 грн. 39 коп. ПДВ =160942 грн. 16 коп. з ПДВ), а саме:

- вартість безпідставно списаних товаро-матеріальних цінностей в сумі 90166 грн. 52 коп., крім того, ПДВ - 18033 грн. 30 коп. (90166 грн. 52 коп. х 20 % = 18033 грн. 30 грн.);

- нестачу товаро-матеріальних цінностей в розмірі 43951 грн. 95 коп., крім того ПДВ 8790 грн. 39 коп. (43951 грн. 95 коп. х 20 % = 8790 грн. 39 коп.).

Відповідач, відповідно до своєї посадової інструкції веде облік наявності, використання та витрачання матеріальних цінностей, закріплених за ним, робить звіт про рух та залишки матеріалів за місяць, а отже він є працівником, який фактично безпосередньо обслуговує товарні цінності, оскільки фактично зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом та звітуванням (списання) за їх використання.

Судом доведено, що оскільки відповідач, у відповідності до своєї посадової інструкції, фактично безпосередньо обслуговував товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.), з ним, як з матеріально-відповідальною особою, було укладено в лютому 2018 року договір про повну матеріальну відповідальність (т.1, а.с.178).

Факт передачі майна позивачем ПАТ «Укрнафта» відповідачу, щодо якого встановлено як безпідставне списання на суму 90166 грн. 52 коп. з ПДВ, так і нестачу на суму 43951 грн. 95 коп. з ПДВ підтверджується первинними бухгалтерськими документами (т.1, а.с.129-170).

Згідно ст.3 КЗпП України, законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до вимог ст.130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.

При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і в порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника.

Статтею 139 КЗпП України визначено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна роботодавця, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до ст.132 КЗпП України передбачено, що за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середньомісячного заробітку.

Згідно з п.1 ч.1 ст.134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до ст. 1351 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

У відповідності до ст. 1351 КЗпП України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей.

Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 28.12.1977 року № 447/24 затверджено Перелік посад і робіт, що заміщаються чи виконуються працівниками, з якими підприємством, установою чи організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм на зберігання, продаж (відпуск), перевезення або застосування у процесі виробництва. Зокрема, даним Переліком визначено роботи по прийняттю на зберігання, обробці, зберігання, відпуску матеріальних цінностей.

Крім цього, згідно з п.5 ч.1 ст.134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування.

Згідно з п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1992 р. №14 "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками" судовому розгляду підлягають, зокрема, заяви власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу до працівника про відшкодування шкоди в розмірі, що перевищує середній місячний заробіток, а також в розмірі, що не перевищує цей заробіток (перевищує, але законом встановлена відповідальність в межах середнього місячного заробітку), якщо відшкодування не може бути проведене за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу шляхом відрахування із заробітної плати (наприклад, у випадку припинення працівником трудових відносин з даним підприємством, у зв`язку з закінченням строку на видання розпорядження про відрахування).

Як роз`яснено у абзаці 2 п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1992 р. №14 "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками", під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто, викликані внаслідок порушення працівником трудових обов`язків, грошові виплати.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1992 р. №14 "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками" - до прямої дійсної шкоди, заподіяної зазначеними вище діями, можуть бути віднесені: суми незаконно нарахованої заробітної плати і премій, зайві виплати у вигляді штрафу, накладеного відповідними органами, вартість пального і мастил, сировини, напівфабрикатів і інших матеріальних цінностей, безпідставно списаних у зв`язку з викривленням даних про обсяг робіт.

Відповідно до п.п.3, 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1992 р. № 14 "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками" - у відповідності зі ст.130 КЗпП відшкодування шкоди провадиться незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності за дії (бездіяльність), якими заподіяна шкода підприємству, установі, організації.

Згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Твердження у відзиві на позов відповідача ОСОБА_1 про те, що укладений між ним та НГВУ «Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» договір про повну матеріальну відповідальність від лютого 2018 року не відповідає вимогам ст.135-1 КЗпП України слід відхилити, оскільки, відповідно до посадової інструкції ОСОБА_1 від 02.01.2018 року ОСОБА_1 приймав на склад конструкції, деталі, матеріали, будівельні машини, транспортні засоби, обладнання тощо, здійснював контроль за їх своєчасним постачанням на дільницю та забезпечував їх охорону. В зв`язку з цим, ОСОБА_1 , як особа, яка фактично безпосередньо обслуговувала товарно-матеріальні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.) та отримував під звіт товаро-матеріальні цінності, підписав договір про взяття на себе повної матеріальної відповідальності.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 відповідно до своєї посадової інструкції, підписаної ним 04.01.2019 року веде облік наявності, використання та витрачання матеріальних цінностей закріплених за ним, робить звіт про рух та залишки матеріалів за місяць, а отже ОСОБА_1 є працівником, який фактично безпосередньо обслуговує товаро-матеріальні цінності, оскільки фактично зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом та звітуванням (списанням) за їх використання.

Також, доводи ОСОБА_1 у відзиві на позов про те, що відсутній причинний зв`язок між порушенням і нанесеною шкодою та відсутня його вина не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 у даному відзиві не надав будь-яких належних і допустимих доказів того, що завищення об`ємів виконаних будівельно-монтажних робіт на об`єкті «Заміна котлів АБА-2 котельні на УППН «Старуня» НГВУ «Надвірнанафтогаз», внаслідок чого відбулось безпідставне списання матеріальних цінностей на суму 137514 грн. 17 коп. без ПДВ, виникли не з його вини (матеріально відповідальної особи), а з незалежних від його волі обставин чи з вини інших осіб.

Встановлені під час судового розгляду обставини та докази не спростовані представником відповідача, адвокатом - Мищишин І.Я.

Суд констатує, що заперечення представника відповідача проти позовних вимог не можуть бути прийняті до уваги, з огляду на встановлені судом обставини.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову ПАТ «Укрнафта».

Крім того, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову, тому з відповідача в користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по справі, зокрема 2415 грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

На підставі наведенного, ст.1166 ЦК України, ст.ст.130, 132, 134, 139 КЗпП України, та керуючись ст.ст.141, 258, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до ОСОБА_1 про стягнення з працівника матеріальної шкоди заподіяної підприємству в розмірі 160942 грн. 16 коп. з ПДВ задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого і жителя АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», , місцезнаходження: м. Київ, пров. Несторівський, 3-5, 160942 грн. 16 коп. (сто шістдесят тисяч дев"ятсот сорок дві гривні шістнадцять копійок) матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» 2415 грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення

виготовлено 18.12.2023 року.