07.12.2023 Суддя Клименко А. М.
Справа № 644/8527/23
Провадження № 4-с/644/31/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Клименка А.М.,

за участю:

секретаря судових засідань Жигун Е.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕВЕЛОП ФІНАНС» на дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Литвиненко Олени Володимирівни, боржник: ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Служба у справах дітей Харківської обласної державної адміністрації,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ДЕВЕЛОП ФІНАНС» в особі свого представника адвоката Савінського К.В. звернулося до суду зі скаргою на дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Литвиненко О.В., в якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця з повернення без прийняття до виконання виконавчого листа № 644/8538/20 від 20.07.2023 (про виселення ОСОБА_1 ), виданого на виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14.05.2021 у справі № 644/8538/20 за позовом АТ «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 , яка представляє інтереси ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Служба у справах дітей Харківської обласної державної адміністрації, про захист порушеного права шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням та виселення; зобов`язати державного виконавця Індустріального ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Литвиненко О.В. прийняти до примусового виконання виконавчий лист № 644/8538/20 від 20.07.2023.

Скарга мотивована тим, що державний виконавець зобов`язаний був відкрити виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа з наступним зупиненням вчинення виконавчих дій до моменту відновлення дії ст. 40 Закону України «Про Іпотеку», з огляду на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 22.06.2023 у справі № 296/7213/15, однак цього не зробив, тому дії з повернення виконавчого листа стягувачу є неправомірними.

Представник скаржника адвокат Савінський К.В. в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав додаткові письмові пояснення, просив скаргу задовольнити.

Державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Литвиненко О.В. у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, надала відзив на скаргу, у якому вказала, що при прийнятті рішення про повернення виконавчих листів керувалася вимогами Закону України «Про іпотеку», у п.52 прикінцевих положень якого зазначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону. Посилаючись на вказані обставини, зазначала, що її дії відповідали вимогам закону, тому підстави для задоволення скарги ТОВ «ДЕВЕЛОП ФІНАНС» відсутні.

Боржник ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Служба у справах дітей Харківської обласної державної адміністрації в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причин и неявки не повідомили.

Відповідно до ст. 450 ЦПК України неявка осіб не є перешкодою для розгляду скарги.

Вивчивши матеріали справи, оцінив надані державним виконавцем докази, суд вважає, що подання підлягає частковому задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного…

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14.05.2021 у справі № 644/8538/20 позов АТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено, визнано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 ; виселено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення; стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» в розмірі 4204 грн.

Рішення набрало чинності 18.06.2023.

На підставі вказаного рішення суду видано виконавчий лист.

24.10.2023 державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Литвиненко О.В. прийнято повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Як вбачається з зазначеного повідомлення, державний виконавець при прийнятті рішення про повернення виконавчого документа керувалася вимогами п.2 ч.3 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», яка регламентує дії приватного виконавця під час повернення виконавчого документу. Обґрунтовуючи прийняте рішення, зазначав, що у відповідності до п. 52 прикінцевих положень Закону України

«Про Іпотеку», відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Перелік підстав повернення виконавчого документа стягувачу визначений ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; боржника визнано банкрутом; Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; юридичну особу - боржника припинено; виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку; відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

Вказаний перелік є вичерпним і такої підстави як «зупинення дії закону» не містить.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 18 цього Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 серпня 2018 року у справі №471/283/17-ц (провадження № 61-331св18) зроблено висновок, що згідно з ч. 1 та 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі №749/1181/16-ц, від 08 травня 2019 року у справі №813/2125/16, від 19 вересня 2019 року у справі №469/1357/16-ц , від 29 квітня 2021 року у справ №686/3941/19, від 07 червня 2022 року у справі №761/20750/13-ц.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2019 року у справі №487/3774/16-ц (провадження № 61-42083св18) зробив аналогічний висновок з посиланням на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 21 травня 2014 року у справі №6-45цс14.

Таким чином, зупинення дії закону на період військового стану не є підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання.

Вимога скаржника про зобов`язання державного виконавця Індустріального ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) прийняти до примусового виконання виконавчого листа №644/8538/20, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Харкова на виконання рішення від 14.05.2021 щодо позбавлення права користування житловим приміщенням та виселення ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, оскільки суд не може підміняти виконавчу службу та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. Вирішення питання щодо відкриття виконавчого провадження віднесено до компетенції державного виконавця.

Таким чином, скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу ДВС усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За правилами ст. 453 ЦПК України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Керуючись ст.18, 447-453 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕВЕЛОП ФІНАНС» (, пров. Рильський, буд. 4, м. Київ) на дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Литвиненко Олени Володимирівни (вул. Кооперативна, буд. 12/14, м. Харків), боржник: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ), заінтересовані особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради (вул. Черншевська, буд. 55, м. Харків), Служба у справах дітей Харківської обласної державної адміністрації (м-н Свободи, буд. 5, Держпром, 6 п-д, 4 пов., м. Харків) задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Литвиненко О.В. з повернення без прийняття до виконання виконавчого листа № 644/8538/20 від 20.07.2023 (про виселення ОСОБА_1 ), виданого на виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14.05.2021 у справі № 644/8538/20 за позовом АТ «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 , яка представляє інтереси ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Служба у справах дітей Харківської обласної державної адміністрації, про захист порушеного права шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням та виселення.

В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: А.М. Клименко