Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.06.2023 Справа №607/16031/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Братасюка В.М.

за участю секретаря Мокрій М.О.

позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі у загальному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Підволочиської селищної ради Тернопільської області про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Підволочиської селищної ради Тернопільської області про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який в 2020 році був розірваний. Від спільного проживання з відповідачем, у них народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З народження дитини відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню та вихованню доньки, не надає матеріальної допомоги, не цікавиться станом її здоров`я, фізичним розвитком, не проявляє батьківських почуттів, піклування та турботи.

Позивач в судове засідання з`явилася, позовні вимоги підтримує повність та просить суд їх задовольнити, щодо постановлення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином, доказів про причини неявки та відзиву щодо позову суду не подав, тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення.

Представник третьої особи Служба у справах неповнолітніх та дітей Підволочиської селищної ради Тернопільської області в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у відсутності, також подано суду письмовий висновок щодо питання доцільності позбавлення батьківських прав.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини.

Сторони справи перебували у зареєстрованому шлюбі, котрий було розірвано 08 вересня 2020 року рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області.

Від спільного проживання у сторін спору народилася дитина - донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дитина сторін спору проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 та зведеною сестрою ОСОБА_4 , 2016 року народження в с. Староміщина Тернопільської області, в будинку, котрий належить матері позивачки.

Рішенням Виконавчого комітету Підволочиської селищної ради Тернопільської області від 07.02.2023 року за №28, затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо його малолітньої доньки ОСОБА_5 , 2019 року народження.

Органом опіки та піклування було отримано наступну інформацію.

Донька сторін спору ОСОБА_6 перебуває на обліку в КНП Центр первинної медико санітарної медицини, з народження. Батько дитини за весь час з дитиною не звертався, станом здоровя дитини не цікавиться.

Дитина відвідує Староміщенський дошкільний навчальний заклад Підволочиської селищної ради Тернопільської області. За відомостями закладу від 27.10.2022 року № 16, мати дитини здійснює оплату за перебування доньки, відвідувала батьківські збори і святкові заходи.

Батько дитини на засідання комісії жодного разу не зявився.

На переконання суду, зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності свідчать, що відповідач не виконує обов`язки щодо виховання та утримання дитини, свідомо нехтує обов`язками та взагалі самоусунувся від виховання дитини.

Відповідно до вимог ст.154 Сімейного кодексу України батьки мають право на самозахист своєї дитини.

Відповідно до ст. 165, п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Мати, батько можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пунктом 6 ч.1 ст.3 Цивільного Кодексу України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах справедливості, добросовісності та розумності.

Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди є актом свідомої поведінки, коли особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пленум Верховного Суду України в Постанові №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та про поновлення батьківських прав», наголошує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 протягом тривалого часу свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо виховання доньки. При цьому жодних перешкод відповідачу у вихованні та спілкування з донькою позивач не чинить.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, у зв`язку з чим, враховуючи інтереси дитини, необхідність умов для її нормального виховання та розвитку, вважає, що відповідача слід позбавити батьківських прав стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 142, 223, 263, 265, 284, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, ст. 154, п.2 ч.1 ст. 164, ст.165 Сімейного Кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 1073, 80 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 с. Староміщина Тернопільського району Тернопільської області.

Відповідач: до ОСОБА_2 АДРЕСА_1

Головуючий суддяВ. М. Братасюк