Справа № 369/5735/22
Провадження № 2/369/1600/23
РІШЕННЯ

Іменем України

19.06.2023 м. Київ

Києво - Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Житар А.А.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Масехи Б.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Київ у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» про розірвання договорів та стягнення грошових коштів, -

УСТАНОВИВ:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2» (далі ТОВ «Петрівський квартал 2»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» (далі ТОВ «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген») про розірвання договорів та стягнення грошових коштів.

Зазначений позов мотивований тим, що 18 жовтня 2018 року між ним та ТОВ «Петрівський квартал 2» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 , на виконання якого ним сплачено грошові кошти в розмірі 495 119,00 грн. Також 18 жовтня 2018 року між ним і ТОВ «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» укладено договір купівлі-продажу деривативу № 64574-А/2, на виконання якого ним сплачено 319 000,00 грн. Тобто за укладеними договорами він виконав свої зобов`язання у повному обсязі.

За умовами договору, багатоквартирний будинок мав бути збудованим у строк до 31 грудня 2019 року. У порушення своїх зобов`язань відповідачами не здійснюється будівництво, що створює реальну та об`єктивну загрозу залишитись і без коштів та без житла.

18 лютого 2022 року позивачем направлено листи на адреси відповідачів про розірвання укладених договорів купівлі-продажу майнових прав та деривативу. На час подання позову до суду, відповідачі жодним чином не відреагували на його вимоги, договори не розірвали, сплачені ним грошові кошти не повернули на загальну суму 814 119,00 грн.

Враховуючи порушення зобов`язань щодо будівництва квартири, бездіяльність відповідачів, на думку позивача, договори мають бути розірваними в судовому порядку зі стягненням сплачених коштів на виконання умов договорів з ТОВ «Петрівський квартал 2» у сумі 495 119,00 грн, а з ТОВ «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» у сумі 319 000,00 грн.

Враховуючи, що будівництво не закінчено до 31 грудня 2019 року як те передбачено умовами договорів, а наразі таке будівництво фактично зупинено та не здійснюється, позивач просив суд також стягнути з ТОВ «Петрівський квартал» три відсотки річних в розмірі 17 571,48 грн та інфляційні втрати в розмірі 101 135,23 грн.

Позивач також просив суд стягнути з ТОВ «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» три відсотки річних в розмірі 19 048,16 грн та інфляційні втрати в розмірі 81 504,50 грн.

Крім того, на підставі ст. 549 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та п. 6.2 договору купівлі-продажу майнових прав, на думку позивача, ТОВ «Петрівський квартал 2» зобов`язаний сплатити пеню за період з 27 червня 2021 року по 27 червня 2022 року в розмірі 180 718,43 грн.

Отже, позивач просив суд визнати розірваним (припиненим) договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 70/ТШ14-В від 18 жовтня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Петрівський квартал 2», та стягнути з останнього на користь позивача грошові кошти у сумі 794 544,14 грн, з яких 495 119,00 грн - сплачених на виконання договору купівлі-продажу майнових прав; 180 718,43 грн пені; 101 135,23 грн - інфляційних втрат; 17 571, 48 грн - 3 % річних.

Також позивач просив суд визнати розірваним (припиненим) договір купівлі-продажу деривативу № 64574-А/2 від 18 жовтня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген», та стягнути з останнього на користь позивача грошові кошти у сумі 419 552,66 грн, з яких 319 000,00 грн - сплачених на виконання договору купівлі-продажу деривативу; 81 504,50 грн - інфляційних втрат; 19 048, 16 грн - 3 % річних.

ОСОБА_1 просив суд розділити між відповідачами судові витрати по справі.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.07.2022 відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання, встановлено відповідачам п`ятнадцятиденний строк на подачу відзиву на позов з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

09.08.2022 року на адресу суду надійшов відзив представника ТОВ «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» на позовну заяву за вих. № 23014 від 09 серпня 2022 року, в якому останній просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що 18.10.2018 між, ТОВ «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) укладено Договір № 64574-А/2 купівлі-продажу Деривативу, згідно з яким Продавець зобов`язався передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язався прийняти v власність Дериватив з характеристиками встановленими в п. 2.1. Договору.

Посилання Позивача на як на підтвердження своїх вимог на умови Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру 18.10.2018 між, ТОВ «Петрівський Квартал 2» (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець), є необґрунтованим, оскільки, ТОВ «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» не є Стороною вказаного Договору і не несе перед ОСОБА_1 зобов`язань згідно умовами вказаного Договору.

Пунктом 8.4. Договору купівлі-продажу Деривативу від 18.10.2018 встановлено, що відмова Покупця від виконання Договору, вчинена Покупцем письмово та надіслана Продавцеві у будь-який момент строку дії Договору, реалізується через підписання Сторонами Додаткової угоди про розірвання Договору.

Підпунктом 8.4.1. встановлено, що 25 % (двадцять п`ять відсотків) від фактично отриманих коштів Продавцем від Покупця за цим Договором зараховується в якості оплати премії за цим Договором. Продавець зобов`язаний повернути Покупцю решту одержаних від Покупця коштів, що були сплачені Покупцем протягом 30 (тридцяти) робочих днів, з дня підписання Сторонами Додаткової угоди про розірвання та додатково окремої заяви Покупця про перерахування коштів на рахунок відкритий у відповідній банківській установі.

Звернено увагу, що в п. 8.4. Договору передбачено не тільки можливість Покупця розірвати договір в односторонньому порядку, але і прописана процедура його розірвання, а саме розірвання відбувається шляхом: підписання додаткової угоди, при чому Продавець зобов`язується повернути Покупцю одержані від нього кошти, що були сплачені Покупцем, протягом 30 календарних днів, з дати підписання Сторонами додаткової угоди про розірвання. При чому Продавець утримує з Покупця 25% від фактично отриманих коштів від Покупця.

Як вказано у відзиві, Покупець звертався до Продавця з Повідомлення про розірвання Договору купівлі-продажу деривативу та повернення коштів разом з проектом додаткової угоди про розірвання вищевказаного Договору.

Проте, ОСОБА_1 просив повернути всю суму сплачених коштів без утримання премії у розмірі 25 % від суми сплачених коштів, всупереч умовам п. 8.4.1 Договору.

З вищезазначених причин, проект додаткової угоди про розірвання Договору був відхилений.

Як вказано представником відповідача, позивач не дотримався процедури розірвання Договору купівлі-продажу деривативу, тому Сторонами не було підписано Додаткової угоди про розірвання Договору купівлі-продажу деривативу на умовах, передбачених Договором купівлі-продажу деривативу з вини Покупця (позивача), оскільки Покупець наполягав на своїх умовах розірвання Договору.

09.08.2022 року на адресу суду надійшов відзив представника ТОВ «Петрівський квартал 2» на позовну заяву за вих. № 112 від 09 серпня 2022 року, в якому просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до ТОВ «Петрівський квартал 2». Обґрунтовуючи відзив, представник вказав, що між ОСОБА_2 (як Покупцем) та ТОВ «Петрівський квартал 2» (як Продавцем) укладено Договір №70/ТШ14-В купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 19.10.2018 (надалі по тексту - Договір), згідно з умовами п. 1.1. Договору, Продавець зобов`язався передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язався прийняти у власність майнові права на квартиру АДРЕСА_2 .

У своїй позовній заяві позивач посилається на п. 6.2. Договору, згідно з яким пеня у розмірі 0,1% від суми Ціни майнових прав на квартиру за кожен день прострочення за недотримання строку готовності Об`єкта будівництва понад шість місяців від строку зазначеного в п. 2.4. Договору, сплачується Продавцем протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати відмови Покупця від договору та підписання сторонами додаткової угоди про його розірвання з поверненням усієї суми сплачених коштів та суми пені.

Згідно з пунктом 2.4. Договору Орієнтовний строк готовності об`єкта будівництва до експлуатації - «31» грудня 2019 року. Продавець має право в односторонньому порядку змінити строк будівництва, а також в односторонньому порядку змінити термін готовності до експлуатації Об`єкта будівництва на строк до шести місяців, і це не буде вважатися порушенням умов цього Договору.

Зокрема умовами Договору не передбачено відповідальності у вигляді пені за порушення відповідачем передачі позивачу майнових прав на квартиру (п.1.1., п.п. 5.2.6. Договору) в п. 6.2. йдеться про Орієнтовні строки готовності об`єкта будівництва до експлуатації.

Також зазначено, що у діях відповідача відсутній склад цивільно-правового порушення, що виключає застосування до відповідача стягнення у вигляді пені.

19.08.2022 року представником позивача на адресу суду було направлено відповіді ОСОБА_1 на відзиви ТОВ «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» та ТОВ «Петрівський квартал 2» на позовну заяву. Вказав, що ТОВ «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» самоусунувся від правовідносин, що склалися в даній справі, про що свідчить відсутність вчинення останнім будь-яких дій, спрямованих на розірвання договору між товариством та позивачем і повернення грошових коштів, а також ігнорування позивача і його вимог, які викладені в будь-якій формі. Закцентовано увагу, що станом на момент подачі відповіді на відзив, Об`єкт будівництва (житловий будинок в АДРЕСА_3 ) перебуває лише на початковому етапі будівництва, при тому, що будинок мав бути на етапі готовності до експлуатації у строк до 30 червня 2020 року.

Просив позов ОСОБА_1 про розірвання договорів та стягнення грошових коштів задовольнити у повному обсязі.

10.11.2022 року на адресу суду надійшла заява (відповіді на питання позивача в порядку ст. 93 ЦПК України) представника ТОВ «Петрівський квартал 2» за вих. № 157 від 10 листопада 2022 року та клопотання про приєднання доказів.

24.11.2022 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення представника ОСОБА_1 , згідно яких останній зазначив, що вказаний в позовній заяві Об`єкт будівництва досі не збудований та не введений в експлуатацію, хоча строк готовності останнього, згідно договірних відносин, сплив 31 грудня 2019 року. У зв`язку з тим, що відповідач порушує умови Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру та порушує права позивача, останній вимагає розірвання Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру та нерозривно пов`язаного з ним Договору купівлі-продажу деривативу та стягнення з відповідачів на користь ОСОБА_1 сплачених ним грошових коштів за такими договорами.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.12.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

11.04.2023 на адресу суду надійшла заява представника ОСОБА_1 про збільшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

У судове засідання 24.04.2023 позивач та представник позивача з`явилися. Позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити.

Інші учасники у судове засідання 24.04.2023 не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі.

У судовому засіданні 24.04.2023 було оголошено перерву до 17 год. 30 хв. У подальшому учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 18.10.2018 між ОСОБА_1 та ТОВ «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» укладено Договір № 64574-А/3 купівлі-продажу деривативу, відповідно до п. 2.1 якого продавець (ТОВ «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген») зобов`язався передати покупцеві ( ОСОБА_1 ), а покупець зобов`язався прийняти й оплатити дериватив (двостороння угода, що засвідчує зобов`язання ТОВ «Петрівський квартал 2» продати майнові права на квартиру у майбутньому).

На виконання умов Договору купівлі-продажу деривативу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено Договір доручення, відповідно до п. 1.1 якого повірений ( ОСОБА_3 ) взяла на себе зобов`язання внести на розрахунковий рахунок юридичної особи ТОВ «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» 319 000 грн. (триста дев`ятнадцять тисяч грн. 00 коп.)

Відповідно до п. 2.2. Договору доручення повірений зобов`язаний здійснити доручення не пізніше 180 календарних днів з дати підписання договору.

В межах терміну, вказаного в п. 2.2 Договору доручення повірений ( ОСОБА_3 ) взяла на себе зобов`язання передати, а Довіритель ( ОСОБА_1 ) взяв на себе зобов`язання прийняти розрахунково-касові документи (оригінали квитанцій), підтверджуючи факт виконання доручення вказаного в п. 1.1 даного Договору доручення (п. 2.3 Договору доручення).

Пунктом 3.1 Договору доручення встановлено, що підписання Повіреним даного Договору свідчить про те, що грошові кошти, необхідні для виконання доручення, отримані в повному обсязі в сумі, передбаченій в п. 1.1 даного Договору.

Матеріали справи не містить доказів підтвердження здійснення вищевказаних платежів на користь ТОВ «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген», проте відповідачем, як вбачається із проекту додаткової угоди, не заперечується цей факт, у зв`язку з чим та на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України, суд вважає доказаним той факт, що на виконання Договору № 64574-А/3 купівлі-продажу деривативу ОСОБА_1 було сплачено вказану в ньому суму 319 000 грн. (триста дев`ятнадцять тисяч грн. 00 коп.)

Відповідно до п. 5.1 Договору купівлі-продажу деривативу Продавець зобов`язується передати Покупцю Дериватив після підписання цього Договору шляхом укладення Акту прийому-передачі деривативу. Акт прийому-передачі деривативу підписується Сторонами після повної оплати Деривативу за цим Договором.

Підтвердженням права покупця на Дериватив є Акт прийому-передачі Деривативу, який є невід`ємною частиною цього Договору (п. 5.2 Договору купівлі-продажу деривативу).

Пунктом 5.3 Договору купівлі-продажу деривативу встановлено, що зобов`язання Продавця щодо передачі Покупцю Деривативу згідно п. 5.1 цього Договору вважаються виконаними з моменту передачі Деривативу Покупцю на підставі Акту прийому-передачі Деривативу.

Продавець зобов`язується передати Покупцю Дериватив після підписання цього Договору та повної оплати Деривативу шляхом укладення Акту прийому-передачі Деривативу (п. 6.1.1 Договору купівлі-продажу деривативу).

Пунктами 8.4 та 8.4.1. Договору купівлі-продажу деривативу встановлено, що відмова Покупця від виконання цього договору, вчинена Покупцем письмово та надіслана Продавцеві у будь-який момент строку дії Договору, реалізується через підписання Сторонами Додаткової угоди про розірвання Договору; при цьому 25 % від фактично отриманих коштів Продавцем від Покупця за цим Договором зараховуються в якості оплати премії за цим Договором; Продавець зобов`язаний повернути Покупцю решту одержаних від Покупця коштів, що були сплачені Покупцем (за вирахуванням неустойки, зазначеної в п. 8.2 цього Договору, у разі наявності прострочених платежів), протягом 30 (тридцяти) робочих днів з дня підписання Сторонами Додаткової угоди про розірвання та додатково окремої заяви Покупця про перерахування коштів на рахунок відкритий у відповідній банківській установі.

18.10.2018 між ОСОБА_1 (Покупець) та ТОВ «Петрівський квартал 2» (Продавець)укладено Договір № 70/ТШ14-В купівлі-продажу майнових прав на квартиру.

Згідно п. 1.1. Договору купівлі-продажу майнових прав за цим Договором та у відповідності до п. 1 ст. 6 та ст. 656 Цивільного кодексу України, Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти у власність майнові права на Квартиру АДРЕСА_2 та оплатити Ціну таких прав в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 1.2. Договору купівлі-продажу майнових прав майнові права на Квартиру належить Продавцю відповідно до наступних документів: право користування на земельну ділянку; проектно-кошторисної документації; містобудівних умов; договору генерального підряду.

Відповідно до п. 2.4. Договору купівлі-продажу майнових прав орієнтовний строк прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію 31 грудня 2019 року.

Згідно п. 3.1. Договору купівлі-продажу майнових прав ціна майнових прав на Квартиру на момент підписання Договору становить: 473 662 (чотириста сімдесят три тисячі шістсот шістдесят дві) грн., що еквівалентно 18 946 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот сорок шість) долара 48 центів США.

Відповідно до п. 4.1. Договору купівлі-продажу майнових прав даний Договір укладений під відкладальною обставиною, якою Сторони визнають пред`явлення до виконання Форвардного контракту № 64571-А/2 Покупцем за відповідним Актом. Цей договір набуває чинності з моменту настання відкладальної обставини (а саме з дати підписання сторонами Акту пред`явлення) і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором. Форвардний контракт № 64571-А/2, укладений на Товарній Біржі від 18.10.2018, вважається чинним до моменту повного виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу майнових прав.

На виконання умов Договору купівлі-продажу майнових прав ОСОБА_1 було перераховано на рахунок ТОВ «Петрівський квартал 2» суму 495 119,00 грн., що частково підтверджується наявними в матеріалах справи копіями квитанціями.

Проте відповідачем, як вбачається із проекту додаткової угоди, не заперечується факт сплати ОСОБА_1 суму 495 119,00 грн. на виконання умов Договору купівлі-продажу майнових прав, у зв`язку з чим та на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України, суд вважає такий факт доказаним.

Отже, судом установлено, що покупцем на виконання умов договору купівлі-продажу деривативу сплачено суму визначених договором коштів та розпочато сплату платежів за договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру згідно з графіком (п. 3.1 договору купівлі-продажу майнових прав) у строки та розмірі, що передбачені договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру.

Відповідно до п. 2.4 договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 70/ТШ14-В від 18.10.2018 орієнтовний строк прийняття об`єкта в експлуатацію 31 грудня 2019 року.

Під час розгляду справи судом встановлено, що об`єкт будівництва наразі не побудований, а знаходиться на початковому етапі влаштування монолітних залізобетонних конструкцій і при цьому виконання будівельних робіт тимчасово призупинене.

Позивач, з`ясувавши, що будівництво не ведеться та не буде завершено у строки, визначені договорами, скористався своїм правом на відмову від подальшого виконання договорів купівлі-продажу деривативу та майнових прав на квартиру та їх розірвання.

Пунктом 8.4 договору купівлі-продажу деривативу передбачено, що відмова покупця від виконання цього договору, вчинена покупцем письмово та надіслана продавцеві у будь-який момент строку дії договору, реалізується через підписання сторонами додаткової угоди про розірвання договору та зазначення суми, що підлягає поверненню.

При цьому 25 % від фактично отриманих коштів продавцем від покупця за цим договором зараховуються в якості оплати премії за цим договором. Продавець зобов`язаний повернути покупцю решту одержаних від покупця коштів, що були сплачені покупцем, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня підписання сторонами додаткової угоди про розірвання договору та письмової заяви про перерахування коштів на зазначений у заяві рахунок.

Пунктами 4.5, 4.5.1 договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру передбачено, що відмова покупця від виконання цього договору, вчинена покупцем письмово та надіслана продавцеві у будь-який момент строку дії договору, реалізується через підписання сторонами додаткової угоди про розірвання договору.

Продавець зобов`язаний повернути покупцю одержані від нього кошти, що були сплачені покупцем протягом 30 (тридцяти) календарних днів, з дня підписання сторонами додаткової угоди про розірвання договору та письмової заяви про перерахування коштів на зазначений у заяві рахунок

На виконання цих умов договорів 18.02.2022 року позивач направив на адресу відповідачів поштовим відправленням з описом вкладення письмові повідомлення про розірвання договорів та проекти відповідних додаткових угод.

Згідно даних Веб сервісу «Трекінг відправлень Укрпошта» вказані повідомлення вручені та отримані відповідачами, про що в матеріалах справи містяться відповідні письмові докази на підтвердження цих обставин.

Однак, відповідачами не надано позивачу жодної відповіді, додаткової угоди про розірвання договорів із зазначенням суми, що підлягає поверненню, між сторонами не укладено, а також станом на час подання позову та розгляду справи не повернуто позивачу грошові кошти у розмірі, що передбачений договорами.

Матеріали справи відомостей протилежного не містять, відповідачами такі докази не надані.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин (п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України).

За правилами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватись з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та/або упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Тобто йдеться про таке порушення договору однією із сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17, у постанові Верховного від 24 червня 2021 року у справі №686/19271/19.

Договорами купівлі-продажу деривативу та купівлі-продажу майнових прав на квартиру передбачено право покупця відмовитися від виконання договорів та повернення сплачених коштів за мінусом 25 % (договір купівлі-продажу деривативу) від фактично отриманих продавцем грошових коштів, що повинно бути оформлене шляхом укладення додаткових угод.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилалась на ті обставини, що він бажає їх розірвати та повернути сплачені кошти, у зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань відповідачами.

Так, згідно з умовами укладених договорів (п. 8.4 договору купівлі-продажу деривативу та п. 4.5 договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру, про які зазначалося вище), для розірвання договору є необхідною відмова покупця від виконання договору, вчинена ним письмово та надіслана продавцю, що позивачем було зроблено двічі у визначеному договорами порядку.

Виконання будь-яких інших умов або вимог договорами не вимагається.

Матеріалами справи підтверджується та установлено судом, що відповідачі не виконали умов договорів та взятих на себе зобов`язань зі здійснення будівництва об`єкта нерухомості у строки, встановлені договорами, до 31 грудня 2019 року, та у зв`язку з цим, отримавши вимоги позивача розірвати договори купівлі-продажу, не виконали умов договорів та не уклали з нею додаткові угоди про їх розірвання та повернення сплачених нею коштів, чим порушили умови договорів та права позивача.

Таким чином через істотне порушення відповідачами умов договорів позивач не отримала у власність проінвестований об`єкт нерухомості, тобто на що вона розраховував під час укладення договорів, внаслідок чого їй було спричинено шкоду у розмірі внесених на виконання договорів коштів, тому наявні правові підстави для розірвання договорів та стягнення грошових коштів.

З огляду на викладене, позов є обґрунтованим, обставини, на які посилається позивач, підтверджені належними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи, і права позивача підлягають захисту в обраний нею спосіб, а отже, позов потрібно задовольнити, розірвати у судовому порядку спірні договори та стягнути з відповідачів сплачені позивачем грошові кошти. При чому, суд не вбачає підстав для зменшення суму сплачених коштів на 25 %, враховуючи що залишення таких коштів за умовами договору передбачено у випадку відмови покупця від договору, а в даному випадку договір розривається за рішенням суду.

Інші доводи сторін вищевикладених висновків суду не спростовують.

Щодо вимог позивача про стягнення з ТОВ «Петрівський квартал 2» пені, з відповідачів інфляційних втрат та 3 % річних суд зазначає наступне.

Стаття 611 ЦК України передбачає правові наслідки порушення зобов`язання, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

В силу вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Так, згідно зі ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

При цьому, ст. 252 ЦК України дає визначення строку та терміну, а саме: строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами; термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Аналіз наведених положень закону приводить до висновку про те, що встановлення орієнтовного строку вказує на невизначеність такої істотної умови як строк прийняття об`єкта будівництва до експлуатації.

Отже, оскільки строк готовності об`єкта будівництва до експлуатації в Договорі купівлі-продажу майнових прав на квартиру вказаний лише як орієнтовна дата, та те, що такий строк міг бути по суті продовжений на будь-який строк за згодою сторін (шість місяців стосується односторонньої зміни строку), суд не знаходить підстав для задоволення вимог щодо стягнення пені. Більш того, п.6.2 договору вказано порядок стягнення пені протягом 30 (календарних) днів з дати відмови Покупця від договору та підписання сторонами додаткової угоди про його розірвання з поверненням усієї суми сплачених коштів та суми пені.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

По суті такий вид відповідальності передбачений за прострочення виконання грошового зобов`язання. А таке зобов`язання виникає саме на підставі ухвалення даного рішення, оскільки саме ним розриваються відповідні договори, укладені між сторонами та виникає грошове зобов`язання повернути кошти. Тобто, на думку суду, у позивача може виникнути право на стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних за час прострочення у випадку набрання даним рішенням законної сили та не вчасного його виконання. На даний час підстави для стягнення індексу інфляції та трьох процентів річних відсутні.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позову з ТОВ «Петрівський квартал 2» на користь позивача підлягає стягненню суму сплаченого судового збору у розмірі 4 951,19 грн., а також з ТОВ «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» на користь позивача підлягає стягненню суму сплаченого судового збору у розмірі 3 190,00 грн.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи 14 лютого 2022 року між Адвокатським об`єднанням «ЛЕЗО» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги № 14/02/2022.

Відповідно до п. п.1.1, п. 1.2 предметом даного договору є надання Адвокатським Об`єднанням усіма законними методами та способами правової допомоги Клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані з представництвом інтересів, захистом та відновлення порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів. Сторони погодили, що конкретно визначений переліком послуг, які Адвокатське Об`єднання надає клієнту, визначається в Додаткових угодах до цього Договору, які є невід`ємною частиною даного договору.

Відповідно до п. 2.1.1 Адвокатське Об`єднання зобов`язується надати правову допомогу, в тому числі, за окремими дорученнями клієнта.

Відповідно до п. 2.3.2 клієнт зобов`язаний сплатити гонорар Адвокатському Об`єднанні в розмірі та в строки погоджені між ними, про що між сторонами буде підписано Акт приймання-передачі наданих послуг, який є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 4.2 Гонорар Адвокатському Об`єднанні погоджується за взаємною згодою сторін.

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди № 1 від 14 лютого 2022 року до договору про надання правової допомоги № 14/02/2022 від 14.02.2022 року клієнт доручає, а Адвокатське Об`єднання приймає на себе зобов`язання щодо надання усіма законними методами та способами правничої допомоги Клієнту у досудовому врегулюванні та у разі необхідності судовому спорі з ТОВ «Петрівський квартал 2» та ТОВ «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» щодо розірвання (припинення) договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 70/ТШ14-В від 18.10.2018 року та договору купівлі-продажу деривативу № 64574-А/2 від 18.10.2018, повернення Клієнту сплачених ним коштів на користь ТОВ «Петрівський квартал-2» та ТОВ «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» та будь-якими іншими завданнями клієнта в межах даних правовідносин.

Відповідно до п. 4 додаткової угоди сторони спільно визначили і погодили, що вартість години роботи Адвокатського Об`єднання становить 1 200 грн.

Відповідно до п. 5 сторони узгодили, що розмір гонорару Адвокатському Об`єднанню за надання правничої допомоги за додатковою угодою буде визначений сторонами після надання правової допомоги та буде підрахований з урахуванням витраченого часу на правову допомогу, внаслідок чого між сторонами буде підписано Акт надання послуг.

Відповідно до п. 6 сторони дійшли згоди, що клієнт здійснює оплату за надану правничу (правову) допомогу протягом 10-ти днів з моменту повного виконання рішення суду (отримання повної суми коштів на рахунок Клієнта), або ж добровільного виконання Контрагентами за договорами (ТОВ «Петрівський квартал-2» та ТОВ «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген») вимог клієнта за договорами, якщо інше не буде обумовлене сторонами шляхом підписання додаткової угоди.

Відповідно до акту виконаних робіт № 1 від 06 липня 2022 року до додаткової угоди №1 від 15.02.2022 року до договору про надання правової допомоги № 14/02/2022 від 14.02.2022 вбачається, що загальна вартість робіт складає 46 800 грн.

Відповідно до акту виконаних робіт № 2 від 29 березня 2023 року до додаткової угоди № 1 від 15.02.2022 до договору про надання правової допомоги № 14/02/2022 від 14.02.2022 вбачається, що загальна вартість робіт складає 38 4000 грн.

Таким чином, загальна кількість витрат на правову допомогу, які поніс позивач у цій справі складає 85 200,00 грн.

Статтю 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас за змістом ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг; 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч.4 ст.137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч.2 ст.141 ЦПК України. Проте, у ч.3 ст.141 ЦПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторони, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирних шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч.3 ст.141 ЦПК України, визначені також положеннями ч.ч.4,5 ст.141 ЦПК України.

Відтак, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч.4 ст.137 ЦПК України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами ( ч.5 ст.137 ЦПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч.3,4,5 ст.141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч.ч.3,4,5 ст.141 ЦПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення (правова позиція, викладена Верховним Судом у постанові від 11 листопада 201 року у справі № 873/137/21).

У постановах Верховного Суду від 7 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 8 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулось рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим ( рішення у справі «East/ West Allianc Limited проти України», заява № 19336/04).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи викладене, факт часткового задоволення позову, відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд не зменшує розмір правової допомоги (що можливе лише за клопотанням сторони), а вважає за можливе присудити стягнення з відповідачів по справі витрати на правову допомогу позивача у розмірі 46 800 грн., тобто відшкодувати витрати на правову допомогу частково.

Згідно роз`яснень, викладених у п.35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах, солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

У зв`язку з чим суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів по 23 400 грн. витрат на правову допомогу з кожного (46 8006 : 2 = 23 400) на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 251, 252, 526, 530, 610 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 82, 137, 141, 263-265 Цивільного процесуального кодексу, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» про розірвання договорів та стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Розірвати договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 70/ТШ14-В від 18 жовтня 2018 року, укладений між громадянином України ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2».

Розірвати договір купівлі-продажу деривативу № 64574-А/2 від 18 жовтня 2018 року, укладений між громадянином України ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 495 119,00 (чотириста дев`яносто п`ять тисяч сто дев`ятнадцять гривень 00 коп.) гривень сплачених на виконання договорукупівлі-продажу майнових прав на квартиру № 70/ТШ14-В від 18 жовтня 2018 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі в сумі 319 000,00 (триста дев`ятнадцять тисяч гривень 00 коп.) гривень сплачених на виконання договору купівлі-продажу деривативу № 64574-А/2 від 18 жовтня 2018 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 4 951 (чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят одна) грн. 19 коп.

Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 3 190 (три тисячі сто дев`яносто) грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 23 400 (двадцять три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 23 400 (двадцять три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скаргу на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 .

Інформація про відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2», адреса: Київська область, Бучанський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Соборна, 2в, .

Інформація про відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген», адреса: Київська область, Бучанський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Соборна, 2в, оф.31, .

Суддя Тетяна ДУБАС