ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 639/1890/21 Номер провадження 22-ц/814/1367/23Головуючий у 1-й інстанції Гаврилюк С.М. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

суддя-доповідач: Дряниця Ю.В.,

судді: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.

секретар Чемерис А.К.

за участю: прокурора Мурзи О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ Національної поліції в Харківській області, Харківської обласної прокуратури, ГУ Державної казначейської служби у Харківській області про стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до ГУ Національної поліції в Харківській області, Харківської обласної прокуратури, ГУ Державної казначейської служби у Харківській області про стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що за фактом спроби зухвалого незаконного проникнення невідомих осіб у домоволодіння, пошкодження майна та створення загрози життю членам родини позивача на початку жовтня 2017 року вона звернулась до Харківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області із заявою про вчинені кримінальні правопорушення.

У встановлений законом строк кримінальне провадження не було відкрито, тому позивач змушена була звертатись зі скаргою на бездіяльність слідчого до слідчого судді, який ухвалою від 20.10.2017 зобов`язав уповноважену посадову особу органу досудового розслідування внести відомості заяви позивача до ЄРДР.

27.10.2017 було відкрито кримінальне провадження № 0002247. Проте без проведення жодних процесуальних дій, на думку позивача, вказане провадження було безпідставно закрито постановою слідчого від 01.11.2017.

Після звернення позивача до суду зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, прокурор самостійно скасував оскаржену постанову слідчого.

В подальшому, протягом 2019-2020 років, на думку позивача, також безпідставно, без проведення будь-яких слідчих (розшукових) дій кримінальне провадження закривалось слідчим ще три рази. Всі постанови про закриття кримінального провадження позивач змушена була оскаржувати до слідчого судді, які скасовувались в судовому порядку.

Крім того, як зазначає позивач, з огляду на системну бездіяльність органу досудового розслідування та прокуратури вона змушена була звертатись зі скаргами до слідчого судді більше п`ятнадцяти разів, зокрема, з приводу допиту її в якості потерпілої; визнання незаконною бездіяльності слідчого (прокурора) з приводу не розгляду клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій; оскарження незаконних постанов про відмову в проведенні слідчих (розшукових) дій; порушень розумних строків проведення досудового розслідування.

Таким чином для позивача, яка є пенсіонером, особою похилого віку, постійно створюються штучні умови для необхідності звертатись зайві рази до суду, витрачаючи кошти на правову допомогу, час та здоров`я.

При цьому, неодноразові звернення зі скаргами до прокурора з приводу порушення розумних строків досудового слідства залишаються без реагування. За викладених обставин досудове слідство тягнеться у справі 3,5 роки, жодній особі не повідомлено про підозру при тому, що правопорушення скоєне в умовах очевидності, особи правопорушників відомі, розслідування не є складним, як вважає позивач.

Вказаною бездіяльністю посадових осіб ГУ НП в Харківській області та Харківської обласної прокуратури, неналежним та неефективним досудовим розслідуванням порушуються конституційні права позивача та завдається моральна шкода.

Позивач просила суд стягнути з Держави України за рахунок коштів Державного бюджету на свою користь грошову компенсацію за моральну шкоду, завдану неефективним розслідуванням кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0002247 від 27.10.2017, в розмірі 80000,00 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 липня 2021 року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що суд зробив безпідставний висновок про те, що незгода позивача з прийнятими посадовою особою відповідача рішень, які були оскаржені позивачем в передбаченому законом порядку не є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Вказує, що районний суд не звернув увагу на те, що бездіяльність відповідачів має системний характер, а також не надано оцінку тривалості крмінального провадження, де позивачка є потерпілою.

Харківською обласною прокуратурою та Головний управлінням Національної поліції у Харківській області подано відзиви на апеляційну скаргу, у доводах яких вважають рішення місцевого суду законним та обґрунтованим, просять суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Звертають увагу, що місцевий суд дійшов вірного висновку, що сам факт звернень позивача до посадових осіб та постановлення слідчими суддями процесуальних ухвал, якими зобов`язано відповідачів вчинити певні дії та скасовано постанови про закриття провадження, не тягне наслідок цивільно-правового характеру.

Перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст. 375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Місцевим судом встановлено, ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 20.10.2017 у справі № 635/6054/17 (провадження № 1-кс/635/1325/2017) задоволено скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зобов`язано начальника СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області організувати внесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення, яка зареєстрована в черговій частині Харківського ВП ГУНП в Харківській області 04.10.2017 (Є. О. № 10564 від 04.10.17).

27 жовтня 2017 року на виконання вищевказаної ухвали слідчого судді до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за заявою ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення. Номер кримінального провадження: 0002247.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 08.11.2017 у справі № 635/6560/17 (провадження № 1-кс/635/1418/2017) закрито провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області Карібяна А. М. про закриття кримінального провадження № 0002247 від 27.10.2017.

Як вбачається з вказаної ухвали, заявник ОСОБА_1 надала до суду телефонограму, в якій просила провадження за її скаргою закрити в зв`язку з тим, що прокурором скасовано постанову слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області Карібяна А. М. про закриття кримінального провадження № 0002247.

13.12.2019 ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області у справі № 635/6560/17 (провадження № 1-кс/635/334/2019) задоволено скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого слідчого СВ Харківського ВП ГУНП у Харківській області Антонова М.М. від 09.01.2019 про закриття кримінального провадження № 0002247 від 27.10.2017 за ознаками злочину ст. 356 КК України. Скасовано постанову старшого слідчого СВ Харківського ВП ГУНП у Харківській області Антонова М.М. від 09.01.2019 про закриття кримінального провадження №0002247 від 27.10.2017 за ознаками злочину ст. 356 КК України.

З даної ухвали вбачається, що за постановою старшого слідчого кримінальне провадження №0002247 закрито, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Проте, мотивувальна частина постанови не містить обґрунтування прийнятого рішення, що є підставою для скасування постанови слідчого, у зв`язку з її невідповідністю вимогам КПК України.

Окрім того, ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області у справі № 635/6560/17 (провадження № 1-кс/635/808/2019) задоволено скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого СВ Харківського ВП ГУНП у Харківській області Антонова М.М. Зобов`язано слідчого СВ Харківського ВП ГУНП у Харківській області Антонова М.М. або іншу уповноважену особу в триденний термін розглянути клопотання ОСОБА_1 від 19.02.2019 про роз`яснення їй прав потерпілої у кримінальному провадженні, вручення письмового повідомлення про процесуальні права та обов`язки та допит її в якості потерпілої у кримінальному провадженні №0002247 від 27.10.2017 та повідомити її письмово про результати розгляду вказаного клопотання.

31 травня 2019 року ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області у справі № 635/6560/17 (провадження № 1-кс/635/1653/2019) залишено без розгляду скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого СВ Харківського ГУНП у Харківській області Антонова М. М., у зв`язку із поданням ОСОБА_1 відповідної заяви.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 29.07.2019 у справі № 635/6560/17 (провадження № 11-сс/818/1298/19) задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 .. Скасовано ухвалу слідчого Харківського районного суду Харківської області від 15 липня 2019 року та постановлено нову ухвалу. Скаргу ОСОБА_1 від 27.05.2019 задоволено. Скасовано постанову слідчого Харківського ВП ГУНП в Харківській області від 19.04.2019 про закриття кримінального провадження № 0002247 від 27.10.2017 за ст. 356 КК України та передано матеріали кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області у справі № 635/6560/17 (провадження № 1-кс/635/3321/2019) від 03.10.2019 задоволено частково скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого слідчого Харківського ВП ГУНП в Харківській області Антонова М. М. від 13.09.2019 про відмову в задоволенні її клопотання. Скасовано постанову старшого слідчого Харківського ВП ГУНП в Харківській області Антонова М.М. від 13.09.2019 і зобов`язано слідчого розглянути клопотання ОСОБА_1 від 10 вересня 2019 року шляхом винесення вмотивованого і обґрунтованого рішення в порядку ст. 220 КПК України, про що повідомити заявника.

26.11.2019 ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області у справі № 635/6560/17 (провадження № 1-кс/635/3694/2019) відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову слідчого СВ Харківського РВ ГУНП у Харківській області Антонова М.М. від 28.10.2019 про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій.

За змістом даної ухвали постановою слідчого Харківського ВП ГУНП в Харківській області Антонова М.М. від 28.10.2019 кримінальне провадження № 00002247 від 27.10.2017 за ознаками злочину ст. 356 КК України закрито, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Тому скарга ОСОБА_1 необґрунтована, оскільки кримінальне провадження закрито.

02.03.2020 ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області у справі № 635/6560/17 (провадження № 1-кс/635/46/2020) задоволено скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області Антонова М.М. від 28.10.2019 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002247 від 27.10.2017. Скасовано постанову старшого слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області Антонова М.М. від 28.10.2019 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002247 від 27.10.2017. Кримінальне провадження №0002247 від 27.10.2017 постановлено направити до слідчого відділу Харківського ВП ГУНП в Харківській області для продовження досудового розслідування.

26.03.2020 ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області у справі № 635/6560/17 (провадження № 1-кс/635/492/2020) відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Харківській області Антонова М.М., яка полягає у нездійсненні процесуальних дій щодо розгляду клопотання.

З даної ухвали вбачається, що факт бездіяльності слідчого Харківського ВП ГУНП в Харківській області Антонова М.М. при розгляді клопотання ОСОБА_1 від 13.03.2020 відсутній, оскільки вказане клопотання було розглянуто слідчим у передбачені законом строки та відповідно до положень ст. 220 КПК України, а тому відсутні підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 ..

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області у справі № 635/6560/17 (провадження № 1-кс/635/492/2020) 10 листопада 2020 року скаргу ОСОБА_1 на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на отримання розумних строків слідчим (дізнавачем) під час досудового розслідування повернуто заявнику, оскільки орган досудового розслідування знаходиться поза межами юрисдикції Харківського районного суду Харківської області.

10 грудня 2020 року ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області у справі № 635/6560/17 (провадження № 1-кс/635/1966/2020) задоволено скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Миронова Олега Анатолійовича на бездіяльність інспектора-дізнавача підрозділу дізнання Харківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області Пальчук С. В. у кримінальному провадженні №0002247 від 27.10.2017, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій щодо розгляду клопотання. Зобов`язано інспектора підрозділу дізнання Харківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області Пальчук С. В. в триденний термін розглянути клопотання ОСОБА_1 від 17.11.2020 про долучення документів та проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0002247 від 27.10.2017.

З тексту вказаної вище ухвали вбачається, що судом встановлено, що інспектором-дізнавачем підрозділу дізнання Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області Пальчук С.В. фактично клопотання не розглянуто, оскільки постанова, ухвалена поза матеріалами кримінального провадження. Такий висновок суду ґрунтується виходячи із постанови інспектора-дізнавача підрозділу дізнання Харківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області Пальчук С.В. від 27.11.2020, яка надійшла через канцелярію суду, згідно якої вбачається, що справа фактично втрачена, не розслідується.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.12.2020 у справі № 639/7958/20 (провадження № 1-кс/639/2840/20) частково задоволено скаргу ОСОБА_1 на рішення в.о. заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 6 Мозгового М. від 26.10.2020 про відмову у задоволенні скарги на порушення розумних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002247 від 27.10.2017. Зобов`язано в.о. заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 6 Мозгового М. чи іншого уповноваженого прокурора повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 20.10.2020 на недотримання розумних строків досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0002247 від 27.10.2017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, протягом 72 (сімдесяти двох) годин з моменту отримання копії ухвали слідчого судді, вчинити відповідні процесуальні дії за наслідками її розгляду або надати на неї відповідь у вигляді мотивованої постанови за результатами її розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 грудня 2020 року прокурором Харківської місцевої прокуратури № 6 винесено постанову, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 20.10.2020 щодо встановлення конкретних строків здійснення ряду слідчих (розшукових) дій, оскільки процесуальним керівником раніше надавалися дізнавачу письмові вказівки в порядку ст. 36 КПК України щодо здійснення допиту зазначених у клопотанні ОСОБА_1 осіб. На даний час (на час винесення прокурором постанови) досудове розслідування триває, дізнавачем виконуються вказівки процесуального керівника.

Позивач вважає, що вказаними діями посадових осіб Харківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області та Харківської обласної прокуратури порушено її права та законні інтереси, завдано їй моральної шкоди, яка виразилась у порушенні її життєвого укладу, моральному та фізичному стражданні з огляду на вік та стан здоров`я, підриві довіри до державних інституцій, зневірі в можливість отримання справедливості та захисту в державних установах, а тому нині захист його прав можливий лише у судовому порядку.

Вирішуючи спір суд першої інстанції, виходив з того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт завдання їй моральної шкоди.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд керується наступним.

Частинами першою та другою статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди, завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні своїх повноважень, виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Одним із найважливіших питань, які підлягають встановленню судом при вирішенні зазначеної категорії справ, є доведеність особою заподіяння їй моральної шкоди, внаслідок протиправних дій, оскільки не будь-які неправомірні дії і не будь- які моральні страждання, як-то тимчасові хвилювання, образи, чи незручності, можуть бути підтвердженням такої шкоди.

Для наявності підстав зобов`язання відшкодувати шкоду відповідно до вимог ст. 1174 ЦК України потрібна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, наявність шкоди, протиправність дій її заподіювача та причинний зв`язок між його діями та шкодою, а тому позивач в цій справі повинен довести належними та допустимими доказами завдання йому шкоди і що дії або бездіяльність відповідача є підставою для відшкодування шкоди в розумінні статей 1167,1174 ЦК України.

Такі правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 25 січня 2021 року у справі № 227/4410/19 (провадження № 61-9407св20), від 22 березня 2021 року у справі № 203/1067/19 (провадження № 61-23293св19), від 25 березня 2021 року у справі № 227/3052/19 (провадження № 61-22337св19).

Однією із засад кримінального провадження є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, гарантоване статтею 24 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 303 КПК України, під час досудового провадження можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, у тому числі бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно із частиною другою статті 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, в ухвалах слідчого судді за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування забезпечується така засада кримінального судочинства, як реалізація особою права на оскарження їх процесуальних рішень, дій чи бездіяльності до суду.

Суд, здійснюючи нагляд за дотриманням верховенства права та законності у процесуальній діяльності слідчого та прокурора, забезпечує дотримання основних прав та інтересів особи та реалізує відповідний судовий контроль за їх діяльністю, що має на меті усунути недоліки у ній.

Втім, наявність певних недоліків у процесуальній діяльності зазначених посадових осіб саме по собі не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої.

Метою звернень позивача до суду було оспорювання процесуальної діяльності слідчих та прокурорів та незгода з прийнятими ними процесуальними рішеннями.

Зазначене не є безумовним доказом неправомірних дій або бездіяльності у розумінні статті 1174 ЦК України.

Як вірно встановлено судом, сам факт звернень позивача до посадових осіб та постановлення слідчими суддями процесуальних ухвал, якими зобов`язано відповідачів вчинити певні дії та скасовано постанови про закриття провадження, не тягне наслідок цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії та бездіяльність відповідачів завдали їй моральної шкоди. Судовий контроль на стадії досудового розслідування, внаслідок якого постановлені зазначені позивачем ухвали слідчих суддів, не є достатньою підставою для висновку про протиправність дій відповідачів і притягнення їх до цивільно-правової відповідальності.

Цей висновок узгоджується з рішеннями Європейського суду з прав людини від 25 липня 2001 року у справі «Перна проти Італії» та від 09 лютого 2007 року у справі «Білуха проти України», де встановлено, що визнання судом порушення саме по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію за шкоду, завдану особі.

Подібні висновки висловлені Верховним Судом у постановах від 03 лютого 2020 року у справі № 757/66977/17-ц, від 11 січня 2023 року у справі № 591/8842/21.

Враховуючи встановлене, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції та не містять посилання на обставини, з якими процесуальне законодавство пов`язує можливість чи обов`язок скасування або зміни судового рішення.

Отже, з наведеного слідує, що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правомірно визначив характер спірних правовідносин та норми матеріального права, що підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, правильно встановив обставини справи.

Обставин, встановлених місцевим судом, представник позивача у апеляційній скарзі не спростував.

Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, висновки місцевого суду ґрунтуються на законі та встановлених у справі фактичних обставинах, на підставі наданих учасниками справи доказів, яким судом дана відповідна правова оцінка згідно ст. 89 ЦПК України.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 липня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ю. В. Дряниця

Судді : Л. І. Пилипчук

О.В. Чумак