Номер провадження 2/754/2822/23 Справа №754/4400/23
20 червня 2023 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді - Панченко О.М.,
за участю секретаря - Сарнавського М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, -
У квітні 2023 року ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію.
Позовна заява мотивована тим, що відповідач є споживачем електричної енергії, яку постачав ПАТ «ДТЕК Київські електромережі». ОСОБА_1 користується послугами, але не в повному обсязі виконує зобов`язання по сплаті заборгованості, внаслідок чого заборгованість станом на 01.03.2023 за спожиту електричну енергію - 3 779,22 грн. Крім того, сума боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних складає - 5 689,11 грн.
Посилаючись на викладене, ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» просить суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі - 3 779,22 грн., 3% річних та інфляційної складової боргу у розмірі - 1 909,89 грн. та судові витрати у розмірі 2 684 грн.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.04.2023 головуючим суддею у даній цивільній справі визначено суддю Панченко О.М.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 10.04.2023 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження по справі з викликом сторін, з наданням відповідачу права протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали суду подати відзив на позов і всі письмові та електронні докази, що підтверджують заперечення проти позову.
В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, відзив, або пояснення на позов не надала.
Суд, до початку розгляду справи по суті, визнав можливим її заочний розгляд, на підставі наявних у ній доказів.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з відсутністю учасників справи.
Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.
Згідно з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» є правонаступником ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та діє згідно Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил користування електричною енергією для населення затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживача Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562.
Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Відповідно до ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів.
Згідно п. 1 Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562 врегульовані відносини між громадянами та енергопостачальниками. Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
А також, за адресою: АДРЕСА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 .
Отже, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , яку постачає ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі».
Позивачем за результатами аналізу оплат за спожиту електричну енергію з`ясовано, що відповідач користувалася відповідними послугами, однак не виконувала зобов`язання по їх сплаті, внаслідок чого станом на 01.03.2023 року, заборгованість за спожиту електричну енергію за о/р НОМЕР_1 становить 3 779,22 грн.
3 метою досудового врегулювання спору, ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» 06.09.2021 року направлено на адресу відповідача попередження про наявність заборгованості.
Однак, відповіді від відповідача на вищезазначене попередження на адресу позивача не надходило та станом на 01.03.2023 року заборгованість у розмірі 3 779,22 грн. залишається не сплаченою.
Відповідно до положення ч. 4 ст. 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує.
Відповідно до ч. 5 ст. 319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
Згідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначено відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг отриманих ним до укладання відповідного договору.
Відповідно до ст. 68 ЖК України наймачі (власники) зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Відповідно до ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів.
Згідно ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначає відповідальність за порушення законодавства, що регулює функціонування ринку електричної енергії. Зокрема, до правопорушень в електроенергетиці відносять: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 року № 312, затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії, якими врегульовано відносини між громадянами та енергопостачальниками та питання, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Ці Правила є обов`язковими для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.
Відповідно до п. 3.1.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником «останньої надії».
У п. 1.1.2 ПРРЕЕ дано визначення споживача електричної енергії як особи, у тому числі фізичної особи-підприсмця, або юридичної особи, що купує електричну енергію для власного споживання.
Водночас зі змісту інших положень ПРРЕЕ, зокрема з того ж підпункту 1.1.2. вбачається, що даний термін необхідно застосовувати в значно ширшому значенні, оскільки він також розповсюджується і на осіб, які використовують електричну енергію без укладення договору на електропостачання.
Така ж правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 16.05.2011 року № 3-38гс11, в якій, крім того вказано, що вирішуючи спори, пов`язані з постачанням і використанням електричної енергії, судам слід врахувати те, що дія ПКЕЕ, поширюється на осіб, які використовують електричну енергію на підставі договору, так і на тих осіб, які в порушення цих ПКЕЕ споживають електричну енергію в позадоговірному порядку внаслідок самовільного підключення до електромереж.
Відповідно п. 3.1.9 ПРРЕЕ споживання електричної енергії без укладання договору не допускається.
Згідно п. 5.5.5. ПРРЕЕ передбачений обов`язок споживача користуватися електричною енергією виключно на підставі договору: сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; за умови неповної оплати за спожиту електроенергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору: здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.
Таким чином, відповідач - є споживачем послуг з постачання електричної енергії, що здійснює ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі». Між позивачем та відповідачем діють зобов`язальні правовідносини про постачання та користування електричною енергією, згідно якого енергопостачальник бере на себе зобов`язання постачати споживачеві електричну енергію, а споживач зобов`язується оплачувати фактично спожиту електричну енергію у терміни, передбачені договором.
Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, розрахунки, надані позивачем не оспорив, не подав доказів на їх спростування повне або часткове.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Зважаючи на викладене вище, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» в частині стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі - 3 779,22 грн. підлягають задоволенню.
Також, як вбачається з матеріалів справи відповідач своєчасно та в повному обсязі не сплачувала вартість наданих послуг, внаслідок чого згідно розрахунків наданих позивачем виникла заборгованість за житлово-комунальні послуги, яка станом на 01.03.2023 року складає 5 689,11 грн. за період з 01.02.2020 року по 01.03.2023 року, 1 541,17 грн. - інфляційні втрати; 368,72 грн. - 3 % річних за період з 01.03.2020 року по 01.03.2023 року.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи те, що правовідносини, які передбачають обов`язок споживача оплатити фактично надані житлово-комунальні послуги та право замовника послуг вимагати відповідної плати, є за своєю правовою природою грошовим зобов`язанням, тому за прострочення його виконання підлягають застосуванню наслідки, передбачені ч.2 ст.625 ЦК України щодо стягнення інфляційних нарахувань та трьох процентів річних від простроченої суми (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі за № 6-59цс13).
Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі в межах заявлених позовних вимог.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 19, 43-44, 49, 76-83, 133, 141, 247, 258-260, 263-265, 274-279, 280 ЦПК України, ст. ст. 526, 625, 610, 714 ЦК України, -
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» та вартість спожитої електричної енергії у розмірі 3 779,22 грн. та 1 909,89 - 3% річних та інфляційної складової боргу, а разом - 5 689,11 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 684 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.
Суддя О.М. Панченко