Справа № 761/1412/22
Провадження № 2/761/3766/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Мальцева Д.О.,

за участю секретаря: Панчоха Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору ПАТ «Дельта Банк» про зобов`язання вчинити певні дії щодо внесення до реєстру акцептованих вимог кредиторів,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вказана цивільна справа.

Ухвалою суду від 21 січня 2022 року відкрито провадження та призначено проведення підготовчого засідання.

19.01.2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору ПАТ «Дельта Банк» про зобов`язання вчинити певні дії щодо внесення до реєстру акцептованих вимог кредиторів. Призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання призначене на 02.03.2023 позивач не з`явилася. Судом вживались заходи належного повідомлення про час та місце розгляду справи позивача, а саме: рекомендоване повідомлення поштового відправлення. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило.

В судове засідання призначене на 18.04.2023 року позивач не з`явилася. Судом вживались заходи належного повідомлення про час та місце розгляду справи позивача, а саме: рекомендоване повідомлення поштового відправлення. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило.

В судове засідання призначене на 13.06.2023 позивач не з`явилася. Судом вживались заходи належного повідомлення про час та місце розгляду справи позивача, а саме: рекомендоване повідомлення поштового відправлення. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов до наступного висновку.

Частинами першою, другою, п`ятою статті 223ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі "Осман проти Сполученого королівства" та від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Суд вважає, що системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Крім того, як зазначено в Постанові Верховного суду у справі № 465/6555/16-ц від 28.10.2021 повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності.

Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи, однак позивач не скористалася таким своїм правом та не подала вказаної заяви до суду.

Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 10 лютого 2022 року у справі № 756/16448/18 (провадження № 61-16720св20), від 20 червня 2022 року у справі № 607/2015/17 (провадження № 61-19391св21).

Разом з тим, позивач, відповідно до приписів ст.212 ЦПК України, має право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Своїм правом участі в судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду позивач також не скористалася.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку позовну заяву ОСОБА_1 до Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору ПАТ «Дельта Банк» про зобов`язання вчинити певні дії щодо внесення до реєстру акцептованих вимог кредиторів, залишити без розгляду, через систематичну неявку позивача в судові засідання, про причини неявки суд не повідомлено та не подано заяву про розгляд справи за її відсутності.

На підставі наведеного та керуючись п.3 ч.1 ст.257, ст.ст.223, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору ПАТ «Дельта Банк» про зобов`язання вчинити певні дії щодо внесення до реєстру акцептованих вимог кредиторів - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що залишення заяви без розгляду не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України.

Суддя: