Номер провадження: 22-ц/813/2123/23
Справа № 495/6823/18
Головуючий у першій інстанції Шевчук Ю. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

треті особи:приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітова Тетяна Сергіївна, Перша Одеська державна нотаріальна контора, Чорноморська міська державна нотаріальна контора,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 07 вересня 2021 року у складі судді Шевчук Ю.В.,

встановив:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб: приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітова Тетяна Сергіївна, Перша Одеська державна нотаріальна контора, Чорноморська міська державна нотаріальна контора, про визнання недійсною заяви про скасування заповіту.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.10.2016 року її дідусь ОСОБА_3 склав на її користь заповіт, відповідно до якого після його смерті вона має успадкувати 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 . Як зазначає позивач, 26.01.2018 року спадкодавець ОСОБА_3 з інсультом перебував у неврологічному відділенні КЗ «Білгород-Дністровська міськрайонна багатопрофільна лікарня», де його відвідувала тільки вона та його племінниця, відповідач ОСОБА_2 не цікавився здоров`ям батька, оскільки між ними були дуже погані стосунки. 12.02.2018 спадкодавця ОСОБА_3 виписали з лікарні у стані, який потребував стороннього догляду, самостійно пересуватись він не міг, відняло мову. 11 березня 2018 року, тобто через 25 днів, дідусь позивачки помер. 28.03.2018 року позивач звернулася із відповідною заявою до нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом, де їй 31.03.2018 було повідомлено, що згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №51390412 від 28 березня 2018 року, заповіт, посвідчений Білгород - Дністровською міською державною нотаріальною конторою Одеської області 07 жовтня 2016 року, за реєстровим №2368, скасований ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Білгород Дністровського міського нотаріального округу 15 лютого 2018 року, за реєстровим № 297, та рекомендовано звернутись до суду. Тобто, заповіт скасовано через три дні після виписки з лікарні людини, яка самостійно не могла пересуватись та розмовляти, тому позивачка вважає, що на час скасування заповіту від 07.10.2018 було відсутнє вільне волевиявлення спадкодавця, він не міг повністю розуміти значення своїх дій та керувати ними, що є підставою визнання недійсним правочину, а тому просить визнати недійсною заяву померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування заповіту, посвідченого Білгород - Дністровською міською державною нотаріальною конторою Одеської області 07 жовтня 2016 року, за реєстровим №2368, яка посвідчена приватним нотаріусом Білгород Дністровського міського нотаріального округу Тітовою Т.С. 15 лютого 2018 року, за реєстровим №297.

Рішенням Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 07 вересня 2021 рокупозовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: Приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітова Тетяна Сергіївна, Перша Одеська державна нотаріальна контора, Чорноморська міська державна нотаріальна контора про визнання недійсною заяви про скасування заповіту задоволено. Визнано недійсною заяву про скасування заповіту посвідченого Білгород - Дністровською міською державною нотаріальною конторою Одеської області 07 жовтня 2016 року, за реєстровим №2368, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка посвідчена приватним нотаріусом Білгород Дністровського міського нотаріального округу Тітовою Т.С. 15 лютого 2018 року, за реєстровим №297. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 судові витрати у розмірі 22802,60 грн.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати, в задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі відповідач послався на необґрунтованість висновку посмертної судово-психіатричної експертизи, оскільки, на думку апелянта єдиним матеріалом, який досліджувався експертом є пояснення свідків, які містять суперечності. Зазначив, що померлий не знаходився на обліку у лікаря психіатра. Вказував, що просив у суді першої інстанції провести повторну експертизу, проте суд відмовив. Також послався на те, що: ухвалою суду про проведення експертизи доручено проведення експертизи експертам Українського науково-дослідному інституту соціальної психіатрії та наркоманії МОЗ України, проте висновок зроблений Науково-дослідним інститутом МОЗ України; Науково-дослідний інститут МОЗ України код 04803492 не має виду діяльності за КВЕД проведення експертиз (витяг з реєстру юридичних осіб МЮУ); до експертного висновку не додано ні Сертифікату ні ліцензії на проведення експертиз; експерт Олійник О.П. не є експертом, так як відсутні щодо неї відомості в реєстрі атестованих судових експертів України; відповідь на перше питання не відповідає вимогам питання поставленого в ухвалі, а саме питання: чи страждав за життя померлий на тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння або психічне захворювання, а відповідь надана тільки під час підписання заяви; в експертизі не зазначено, що експерт попереджений про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

14.11.2023 від Чорноморської міської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без її представника.

Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників процесу, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За життя померлим ОСОБА_3 складено заповіт, посвідчений 07.10.2016 державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області Кушнір І.В. та зареєстрований в реєстрі за №2368, згідно з яким належну йому 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 він заповів ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №201, позивач ОСОБА_1 зміна прізвище на « ОСОБА_6 ».

11 березня 2018 року ОСОБА_5 ) звернулася до Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте отримала відповідь №864/03-14 від 31.03.2018 про те, що відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №51390412 від 28 березня 2018 року, заповіт, посвідчений Білгород - Дністровською міською державною нотаріальною конторою Одеської області 07 жовтня 2016 року, за реєстровим №2368, скасований ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Білгород Дністровського міського нотаріального округу 15 лютого 2018 року, за реєстровим №297, та їй було рекомендовано звернутись до суду.

Згідно з копією заяви померлого ОСОБА_3 від 15.02.2018, зареєстрованою приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітовою Т.С. за №297, спадкодавець скасував заповіт, посвідчений 07.10.2016 державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області Кушнір І.В. та зареєстрований в реєстрі за №2368.

Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_7 , які містяться в матеріалах справи, померлий ОСОБА_3 в період з 26.02.2018 до 06.03.2018 не розмовляв через інсульт, який стався 26.01.2018.

Згідно пояснень свідка ОСОБА_8 , яка була присутня у нотаріуса під час посвідчення оскаржуваної заяви, померлий ОСОБА_3 розумів значення своїх дій.

Згідно пояснень свідка ОСОБА_9 , які містяться в матеріалах справи, померлий ОСОБА_3 після інсульту був майже здоровий.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №7 ДУ «НДІ психіатрії МОЗ України» від 27.06.2019, ОСОБА_3 під час посвідчення заяви про скасування заповіту 15.02.2018 виявляв ознаки органічних психічних розладів судинного ґенезу (внаслідок перенесеного ішемічного інсульту) з грубою сенсо-моторною афазією (шифр за МКХ-10 F06.8). Під час нотаріального посвідчення заяви про скасування заповіту 15.02.2018, яка посвідчена приватним нотаріусом Білгород -Дністровського міського нотаріального округу Тітовою Т.С. за реєстровим номером 297, ОСОБА_3 , не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість вимоги позивача про визнання недійсною заяви про скасування заповіту.

Доводи апелянта про те, що ухвалою суду першої інстанції про проведення експертизи доручено її проведення експертам Українського науково-дослідному інституту соціальної психіатрії та наркоманії МОЗ України, проте висновок зроблений Науково-дослідним інститутом МОЗ України; Науково-дослідний інститут МОЗ України код 04803492 не має виду діяльності за КВЕД проведення експертиз (витяг з реєстру юридичних осіб МЮУ); до експертного висновку не додано ні Сертифікату ні ліцензії на проведення експертиз є безпідставними.

Зазначення в ухвалі суду першої інстанції про призначення експертизи старої назви установи, якій доручено проведення експертизи, не спростовує того, що висновок зроблено тією ж установою, висновок містить гербову печатку установи.

Твердження апелянта про те, що експерт Олійник О.П. не є експертом, так як відсутні щодо неї відомості в реєстрі атестованих судових експертів України не підтверджені будь-якими доказами. У висновку міститься посилання на наявність у експерта відповідного посвідчення.

Статтею 7 ЗУ «Про судову експертизу» визначено, судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом. До державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України. Виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.

Отже, сам факт того, що експерт Олійник О.П. уповноважена на проведення експертизи від ДУ «Науково-дослідний інститут психології МОЗ України» підтверджує її повноваження на проведення відповідної експертизи.

Посилання відповідач на те, що експерт попереджений про кримінальну відповідальність спростовуються наявним у висновку експерта підписом ОСОБА_10 про те, що остання попереджена про відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку (т.1 , а с. 121).

Твердження про те, що відповідь на перше питання не відповідає вимогам питання поставленого в ухвалі, а саме питання: чи страждав за життя померлий на тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння або психічне захворювання, а відповідь надана тільки під час підписання заяви є безпідставним, так як правове значення для справи має відповідь про його стан на час укладення заяви, тому такі посилання є формальними.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 07 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 19.12.2023

Головуючий: Є.С. Сєвєрова

Судді: Л.М. Вадовська

О.С. Комлева