Справа № 686/6400/22
Провадження № 2/685/29/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2023 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Самойловича А.П.,

за участі секретаря Казмірчук І.Ю.,

позивача ОСОБА_1 та

його представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання малолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

28 березня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому зазначив, що з 2014 року перебуває у шлюбі з відповідачкою, під час шлюбу у них народився в 2015 році син ОСОБА_4 . Після одруження проживали у одній квартирі з його батьками по АДРЕСА_1 , де також зареєстрований і їх син, в даний час навчається в школі № 7 м. Хмельницького.

Позивач зазначає, що в травні 2018 року дружина ОСОБА_3 знялася з реєстрації в квартирі, де вони разом проживали, та поїхала на роботу в Португалію, де проживає і до даного часу. Впродовж останніх років вона не проявляє бажання побачити дитину, чим самоусунулася від виконання батьківських обов`язків по утриманню та вихованню сина. Проте, в телефонних розмовах відповідачка висловлює погрози і наміри визначити місце проживання дитини навіть не у будинку її батьків в с. Гальчинці Хмельницької області, а за межами України, скориставшись введеним в країні воєнним станом, який передбачає можливість переміщення дитини через кордон як біженця без згоди одного з батьків, тобто самого позивача.

Позивачем заявлена вимога визначити місцем проживання їх спільного з відповідачкою сина ОСОБА_5 разом з позивачем для запобігання визначення місця проживання дитини в іншій країні, що призведе до обмеження прав позивача щодо участі у його вихованні.

В ході судового розгляду позивач свої вимоги підтримав та додатково пояснив, що ОСОБА_6 виїхала за кордон і вже більше 5 років вона не приймає участі у вихованні їх сина, останній раз з нею спілкувався в березні, тоді обговорювали питання, щоб сина перевезти за кордон до неї у зв`язку з початком війни в Україні. Однак вона не приїхала і в даний час уже відпала потреба у виїзді дитини за кордон для евакуації.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та додатково пояснив, що рішення суду про визначення місця проживання сина позивача за місцем проживання батька буде дисциплінувати відповідачку щодо належної участі у вихованні сина. Крім того, за відсутності такого рішення у відповідачки немає перешкод у тому, щоб приїхати, забрати дитину і вивезти її за кордон. Зазначив, що дитині комфортно проживати з батьком, той забезпечений житлом, має роботу, тому і потрібно визначити місцем проживання дитини саме з батьком, позивачем по справі.

Поштове відправлення з копіями ухвали про відкриття провадження, позовної заяви та доданих до неї документів, відправлене за зареєстрованим місцем проживання відповідача по АДРЕСА_2 , адресату не було вручене та повернено суду з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Також судом було здійснено її виклик в суд шляхом розміщення тексту судової повістки на офіційному сайті суду.

Згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у такому випадку судова повістка вважається врученою особі, тому відповідачка є такою, що належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомила, відзиву не направила, справа розглянута за її відсутності.

Від третьої особи без самостійних вимог Хмельницької міської ради, як органу опіки та піклування, надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника.

Заслухавши пояснення позивача та його представники, дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Статтею 29 Цивільного кодексу України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Статтею 160 Сімейного кодексу України аналогічно передбачено право батьків на визначення місця проживання дитини. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Хмельницький, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 15 січня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області.

Сторони перебували в шлюбі з 05 липня 2014 року по 02 серпня 2022 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 22 березня 2022 року (виданим повторно) та рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 червня 2022 року № 686/6370/22, яким цей шлюб було розірвано.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Завданням цивільного судочинства, згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Частиною 2 даної статті передбачено, що суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Позивач ОСОБА_1 разом з малолітнім сином ОСОБА_7 проживають по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради від 23 березня 2022 року № К-03-10957, причому дитина зареєстрована за цим місцем реєстрації з дня державної реєстрації його народження.

Місце проживання відповідачки ОСОБА_3 зареєстроване по АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Теофіпольської селищної ради від 07 вересня 2022 року № 1443/02-40 та довідкою Теофіпольської селищної ради від 20 квітня 2023 року № 63.

Згідно довідки Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 15 грудня 2022 року № 91-39208/0/15-22-Вих., ОСОБА_6 виїхала з території України 06 червня 2018 року, після чого більше не в`їжджала в Україну.

Тобто судом встановлено, що дитина проживає разом з батьком в одній квартирі, місце проживання їх також зареєстроване разом. Факт реєстрації місця проживання малолітньої дитини свідчить про відсутність спору між батьками з цього приводу на момент реєстрації.

На даний час матір дитини, відповідачка по справі, проживає окремо, однак жодних претензій щодо зміни місця проживання дитини не виявляє.

Таким чином, позивач просить визначити місцем проживання дитини місце, яке і так визначене місцем проживання цієї дитини у встановленому законом порядку.

За таких обставин, в ході судового розгляду не знайшов свого підтвердження факт порушення, невизнання або оспорювання прав, свобод чи інтересів позивача щодо визначення місця проживання його дитини. Сторона позивача ні в позовній заяві, ні в ході судового розгляду не змогли пояснити, які права, свободи чи інтереси позивача були порушені, і яким чином встановлення рішенням суду уже встановленого факту зможе їх відновити.

Суд не приймає до уваги твердження сторони позивача щодо запобігання можливості відповідачці переміщення дитини за кордон без згоди позивача, як батька дитини, оскільки предметом розгляду судом не може бути майбутнє можливе порушення його прав, і, крім того, рішення суду про визначення місця проживання дитини з одним із батьків не є перешкодою для виїзду цієї дитини за кордон з іншим із батьків.

Суд припускає, що позивач, звертаючись з цим позовом, мав інші міркування у даному процесі, проте, відповідно до частин 1 та 2 статті 2 ЦПК України, саме визначення місця проживання дитини, як складової частини особистих немайнових прав і обов`язків батьків та дітей, превалює над цими міркуваннями позивача.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 29 ЦК України, ст.ст. 160, 161 СК України, ст.ст. 2, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову про визначення місця проживання малолітньої дитини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 19 червня 2023 року.

Суддя Самойлович А.П.