ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9548/23 Справа № 216/1500/23 Суддя у 1-й інстанції - Бутенко М.В. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року м.Кривий Ріг

справа № 216/1500/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.,

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_3 , на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 вересня 2023 року, яке ухвалено суддею Бутенко М.В. у м. Кривому розі Дніпропетровської області, відомостей щодо дати складання повного тексту рішення суду матеріали справи не містять,

УСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . Відповідач по справі є власником квартири АДРЕСА_2 , яка розташована над квартирою позивача.

07 лютого 2023 року, з вини відповідача, у належній позивачу квартирі трапилось залиття, яке зафіксоване членами та головою комісії ТОВ «Дивобуд» за викликом мешканців кв. АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 .

При обстеженні при обстеженні кв. АДРЕСА_4 виявлено, що у квартирі АДРЕСА_4 , що знаходиться на 7-му поверсі, затоплено ванну кімнату, стеля обкладена пластиком - просіла, стіни обкладені кахелем, кахель відійшов від стіни через підтоплення.

При обстеженні квартири відповідача виявлено, що в ній проводяться ремонтні роботи, вибиті стіни жилої кімнати, кухні та ванної кімнати, а комунікації (стояки) водопостачання та водовідведення порушені. Підлога у ванній кімнаті вся мокра. Роботу проводять наймані працівники, які договір на виконання ремонтних робіт а також проектну документацію на перебудову квартири не надали. Власник квартири АДРЕСА_6 на контакт не виходе. На дзвінки мешканців квартир не відповідає.

Внаслідок залиття позивачу завдано матеріальних збитків, які добровільно відповідач не відшкодував.

Уточнивши позовні вимоги позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду, завдану залиттям квартири АДРЕСА_1 , у розмірі 71 963,92 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 073,60 грн, витрати пов`язані з залученням експерта у розмірі 6 000 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 вересня 2023 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану залиттям квартири АДРЕСА_1 , у розмірі 71 963,92 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 073, 60 грн, витрати пов`язані з залученням експерта у розмірі 6 000 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог позивача посилаючись на те, що висновок експерта № 16/23 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 216/1500/23 (провадження № 2/216/1351/23) від 16 червня 2023 року є неналежним доказом по справі, оскільки він складений без достатнього обстеження та є недостатньо повним, оскільки у вказаному висновку не зазначено точну причину залиття квартири позивача.

Також апелянт вважає, що при стягненні з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн не враховано критерію реальності адвокатських витрат, критерію розумності їх розміру та фінансового положення обох сторін.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, на переконання представника позивача, апеляційну скаргу представника відповідача залишити без задоволення.

Відповідно до частин 1, 3 статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції справа розглядається за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою, в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, предметом апеляційного оскарження є рішення у справі, ціна позову у якій не перевищує 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Як установлено судом та убачається із матеріалів справи, позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 18 червня 2008 року, видане державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори Уколовою Н.М., спадкова справа № 6, зареєстровано у реєстрі за № 1-2582.

Свідоцтво про право на спадщину зареєстроване у КП ДОР «КБТІ», що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 19435947 від 07 липня 2008 року. Квартира є однокімнатною та розташована на 7 поверсі 9-поверхового будинку.

Відповідач по справі є власником квартири АДРЕСА_2 .

Квартира відповідача розташована над квартирою позивача.

07 лютого 2023 року у належній позивачу квартирі трапилось залиття.

Членами та головою комісії 07 лютого 2023 року за викликом мешканців квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 про затоплення квартир по стояку їхніх квартир, мешканцями кв. АДРЕСА_6 , було проведено обстеження.

При обстеженні кв. АДРЕСА_3 виявлено: квартира знаходиться на 6-му поверсі, затоплено ванну кімнату; стіни обкладені кахелем, кахель мокрий в деяких місцях тріснутий.

При обстеженні кв. АДРЕСА_4 виявлено: квартира знаходиться на 7-му поверсі, затоплено ванну кімнату, стеля обкладена пластиком - просіла, стіни обкладені кахелем, кахель відійшов від стіни через підтоплення. В кухні в місці де в квартирі АДРЕСА_6 було вибито стіну тріснув кахель.

При обстеженні кв. АДРЕСА_7 виявлено: затоплено ванну кімнату, вода стікає по кахелю на нижні поверхи, стеля обкладена пластиком - просіла; підтоплена жила кімната, шпалери на стінах мокрі та відшаровані.

При обстеженні кв. АДРЕСА_6 виявлено: в квартирі проводяться ремонтні роботи. Вибиті стіни жилої кімнати, кухні та ванної кімнати. Комунікації (стояки) водопостачання та водовідведення порушені. Підлога в ванній кімнаті вся мокра. Роботу проводять наймані працівники. Договір на виконання ремонтних робіт ат проектну документацію на перебудову квартири не надали. Власник квартири АДРЕСА_6 на контакт не виходе. На дзвінки мешканців вищевказаних квартир не відповідає. Мешканцями була викликана поліція.

Відповідно до висновку експерта № 16/23 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 216/1500/23 (провадження № 2/216/1351/23) від 16 червня 2023 року вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне у квартирі АДРЕСА_1 для усунення пошкоджень внаслідок залиття, що встановлено Актом про залиття, аварію, що трапилась на системі водопостачання будинку, який був складений комісією ТОВ «Дивобуд» від 07 лютого 2023 року, станом на час дослідження, складає 71 963,92 грн з ПДВ. Під час візуально-інструментального дослідження квартири АДРЕСА_1 , експертом виявлені пошкодження, які виникли внаслідок залиття в кухні № 4 та в ванній кімнаті № 5 (нумерація приміщень згідно поверхового плану БТІ), які відповідають зафіксованим в квартирі АДРЕСА_4 у Акті про залиття від 07 лютого 2023 року.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи установлено неправомірність дій відповідача, наявність вини останнього у спричиненій позивачу матеріальної шкоді, а також наявність безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між неправомірними діями відповідача та наслідками, які настали.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до положень статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до положень статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Відповідно ч.4,5 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Відповідно до положень статті 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до ст.ст. 151, 179 ЖК України та пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний: дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; використовувати приміщення житлового будинку і гуртожитку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання.

Згідно п. 18 Правил власники квартир, наймачі та орендарі зобов`язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартири та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей в квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла. Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Так, судом першої інстанції установлено, що дійсно сталося залиття квартири АДРЕСА_1 , що належить позивачу ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_6 тогож будинку, що належить відповідачу ОСОБА_2 .

Причиною залиття належної позивачу квартири, згідно Акту від 07 лютого 2023 року про залиття, аварію, що трапилася на системі водопостачання будинку, складеного комісією у складі голови комісії - т.в.о. директора Куделя В.Н., членів комісії майстра дільниці ОСОБА_4 , слюсаря сантехніка ОСОБА_5 встановлено: при обстеженні кв. АДРЕСА_6 виявлено: в квартирі проводяться ремонтні роботи. Вибиті стіни жилої кімнати, кухні та ванної кімнати. Комунікації (стояки) водопостачання та водовідведення порушені. Підлога в ванній кімнаті вся мокра. Роботу проводять наймані працівники. Договір на виконання ремонтних робіт ат проектну документацію на перебудову квартири не надали. Власник квартири АДРЕСА_6 на контакт не виходе. На дзвінки мешканців вищевказаних квартир не відповідає. Мешканцями була викликана поліція. (а.с.12).

Порядок складання акту про залиття, аварії квартир регулюється Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207.

Відповідно п. 2.3.6 зазначених Правил, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4). Типова форма цього акту міститься у додатку № 4 до Правил.

Відповідно до додатку № 4 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій вбачається, що в Акті про залиття обов`язково описується, що трапилося і які наслідки (що залите, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено, чітко зазначається причини залиття (несанкціоноване втручання мешканців квартири у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушникосушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін.); акт повинен містити висновки і рекомендації комісії (надаються висновки про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та ін.); члени комісії повинні підписати акт та з актом повинні бути ознайомлені мешканці квартир, які його також підписують.

Крім того, з типової форми Акту про залиття вбачається, що такий складається комісійно, комісія складається з головного інженера виконавця послуг, голови комісії, майстра технічної дільниці, майстра ремонтної дільниці, слюсара - сантехніка, представника організації, яка обслуговує внутрішньобудинкові системи водопостачання, представника власника будинку. Також з актом мають бути ознайомлені мешканці квартир, про що проставляється їх підпис внизу форми акту.

В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік): прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності: прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини: завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім`я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися із зазначенням причин).

У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29 грудня 2009 року № 12/20-11-1975, також зазначено, що при складенні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. Якщо винуватець події відмовляється підписувати акт, необхідно запросити свідків з числа сусідів. Вони також можуть засвідчити факт затоплення та скласти опис пошкоджень та зіпсованого майна.

Тобто факт залиття, характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень, перелік пошкоджених внаслідок - залиття речей та їх орієнтовна вартість) та його наслідків має бути зафіксований актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов`язкової участі винної особи.

Перевіряючи доводи апелянта щодо неналежності доказу, а саме висновку експерта № 16/23 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 216/1500/23 (провадження № 2/216/1351/23) від 16 червня 2023 року, оскільки він складений без достатнього обстеження та є недостатньо повним, оскільки у вказаному висновку не зазначено точну причину залиття квартири позивача, колегія суддів враховує, з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно преамбули Закону України «Про судову експертизу» цей Закон визначає правові, організаційні і фінансові основи судово-експертної діяльності з метою забезпечення правосуддя України незалежною, кваліфікованою і об`єктивною експертизою, орієнтованою на максимальне використання досягнень науки і техніки.

Відповідно до положень цього Закону висновок судової експертиз та висновок експертного дослідження є окремим документами у сфері досліджень.

Згідно пункту 4.23 розділу ІV Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 з відповідними змінами та доповненнями) експертні дослідження виконуються в порядку, передбаченому для проведення експертиз. Хід і результати таких досліджень викладаються у висновку експертного дослідження. Висновок експертного дослідження складається за структурою та змістом висновку експерта, за такими винятками: у вступній частині висновку зазначається, хто і коли звернувся до установи чи безпосередньо до експерта із замовленням про проведення дослідження; опускається запис, який стосується відповідальності особи, що проводить дослідження, за надання завідомо неправдивого висновку.

Із висновку № 16/23 від 16 червня 2023 року за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 216/1500/23 (провадження № 2/216/1351/23) убачається, що проведено саме судове експертно-будівельне дослідження атестованим судовим експертом Ткаленко О.М, який обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправильний висновок, дослідження містить обґрунтовані відповіді на поставлені питання, поряд із дослідженням письмових матеріалів проведено огляд об`єкта будівельно-дослідження із зазначенням дати огляду та отриманих результатів з фотофіксацією.

Крім того колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що відповідачем, який був обізнаний про наявність даного спору в суді, не спростовано належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивачки, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема на предмет визначення причин залиття квартири позивача, не заявляв та не надав інших належних та допустимих доказів щодо причин залиття та розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є процесуальним обов`язком сторін по справі, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

Не має правових підстав для зміни або скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 10 000 грн, оскільки доводи апеляційної скарги представника відповідача в цій частині фактично зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин. Так, суд першої інстанції, визначаючи розмір правничої допомоги, який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, врахував вимоги статей 137, 141 ЦПК України, а також виходив з критерію реальності наданих адвокатських послуг, складності справи, фінансового стану обох сторін та обґрунтованості таких витрат. А тому апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 18 грудня 2023 року.

Головуючий:

Судді: