Ухвала

11 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 466/6855/22

провадження № 61-16601ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргуадвоката Кісіля Романа-Володимира В`ячеславовича як представника ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати протиправними та скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» від 22 липня 2022 року в частині задоволення акта про порушення від 22 липня 2022 року № 001250; визнати протиправним донарахування відповідачем обсягів природнього газу в об`ємі 552,95 куб. м на суму 25 619,27 грн.

Шевченківський районний суд м. Львова ухвалою від 09 вересня 2022 року справу визнано малозначною та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження.

Шевченківський районний суд м. Львова рішенням від 02 грудня 2022 року позов задовольнив. Визнав протиправними та скасував рішення комісії з розгляду актів про порушення АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» від 22 липня 2022 року в частині задоволення акта про порушення від 22 липня 2022 року № 001250. Визнав протиправним донарахування АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» ОСОБА_1 обсягів природного газу в об`ємі 552,95 куб. м на суму 25 619,27 грн. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Львівський апеляційний суд постановою від 10 жовтня 2023 року апеляційну скаргу АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» задовольнив. Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 02 грудня 2022 року скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив.

17 листопада 2023 року адвокат Кісіль Р.-В. В. як представник ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Касаційна скарга містить посилання на випадки, передбачені підпунктами «а» та «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення підлягають касаційному оскарженню.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції доходить висновку про відсутність підстав вважати, що наведені заявником підстави передбачені підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України є такими, що розгляд саме цієї справи судом касаційної інстанції потрібен для формування єдиної правозастосовчої практики, та зводяться до його незгоди з оцінкою зібраних судом у справі доказів і встановлених обставин, що в силу вимог статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

Також слід зазначити, що Верховний Суд у визначенні правового питання як такого, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, виходить з того, що таке правове питання має бути головним або основним питанням правозастосовчої практики, воно повинно мати одночасно винятково актуальне значення для її формування. Такі ознаки визначаються предметом спору, вагомістю для держави й суспільства у цілому правового питання, що постало перед практикою його застосування.

Заявник не зазначив, в чому саме полягає значущість для держави і суспільства правового питання, яке на його думку, має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Стосовно доводів заявника про те, що справа має виняткове значення для ОСОБА_1 , то Верховний Суд зазначає, що поняття винятковості є оціночним та потребує належного обґрунтування. Заявник не навів переконливих доводів та не надав відповідних доказів, які б свідчили про те, що справа має виняткове значеннядля ОСОБА_1 , а сама по собі вказівка на це у касаційній скарзі не дає підстав для відкриття касаційного провадження. Незгода заявника з рішенням суду апеляційної інстанції не свідчить про винятковість справи для нього, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для заявника внаслідок прийняття такого судового рішення.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржуване заявником судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Кісіля Романа-Володимира В`ячеславовича як представника ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про захист прав споживачів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов