КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/824/1516/2023 Головуючий в суді ІІ інстанції Сушко Л.П.
12 грудня 2023 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого: Сушко Л.П.,
суддів: Гаращенка Д.Р., Олійника В.І.,
секретар судового засідання: Максимук Л.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження заяву адвоката Батрина Станіслава Віталійовича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельник» про ухвалення додаткового рішення за апеляційною скаргою адвоката Возного Миколи Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 07 червня 2023 року та на додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 21 червня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельник» до ОСОБА_1 , третя особа: Обслуговуючий кооператив «Багатоповерховий гараж «Аврора», Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зубкова Ольга Леонідівна про витребування майна з чужого незаконного володіння про скасування державної реєстрації,
У жовтні 2018 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельник» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив:
- витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельник» об`єкт нерухомого майна - гаражний бокс загальною площею 245 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
- стягнути з відповідача на користь позивача судові збори, що пов`язані з розглядом справи.
16.06.2023 року представник Батрин С.В. звернувся до суду першої інстанції з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Будівельник» витрати на проведення судово-медичної експертизи та витрати на правничу допомогу.
Додатковим рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 21 червня 2023 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельник», подану представником Батрин Станіславом Віталійовичем, про ухвалення додаткового рішення задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельник» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 98 000 грн 00 коп.
Не погоджуючись з вказаними рішеннями суду першої інстанції, адвокат Возний Микола Вікторович, який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07 червня 2023 року, а також скасувати додаткове рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 червня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог. Також просив стягнути судові витрати з позивача.
Постановою Київського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року апеляційну скаргу адвоката Возного Миколи Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 07 червня 2023 року та додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 21 червня 2023 року залишити без змін.
28 листопада 2023 року до Київського апеляційного суду надійшла заява представника ТОВ «Будівельник» - адвоката Батрина С.В. про ухвалення додаткового рішення.
Вказував, що відповідно до п. 4.2 Договору сторони дійшли згоди, що вартість (ціна) правової допомоги, визначеної п.п. 1.1, 1.2 Договору (фіксований розмір гонорару) у суді апеляційної інстанції становить 70 000 грн.
На підставі викладено представник позивача просив суд апеляційної інстанції стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Будівельник» витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у сумі 70 000 грн.
Вивчивши зміст заяви та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що звертаючись з відзивом на апеляційну скарги представник ТОВ "Будівельник" - адвокат Батрин С.В. повідомив суд, що у зв`язку з розглядом цієї справи в суді апеляційної інстанції позивач очікує понести витрати у сумі 70 000 грн. На виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України повідомив суд, що докази кінцевих витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи будуть надані позивачем суду протягом 5 днів після ухвалення рішення (а.с. 28-52 том 3).
Відповідно до п. 4.2 Договору, сторони дійшли згоди, що вартість (ціна) правової допомоги, визначеної п. п. 1.1., 1.2. Договору (фіксований розмір гонорару) у суді апеляційної інстанції становить 70 000 гривень 00 копійок.
Відповідно до п. 4.4 Договору, вказана у п. 4.2. Договору сума сплачується у повному обсязі у 45-денний строк з дати ухвалення судом апеляційної інстанції відповідного рішення у справі на користь клієнта.
Відповідно до п. 3 вищевказаного акту клієнт не має претензій до якості та обсягу у наданої правової допомоги. Послуги надані адвокатом вичерпано, невідкладно, відповідно до завдання-доручення клієнта.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 3 ст.270 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 і від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).
Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зазначено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і в пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.
У постанові Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 534/14/20 (провадження № 61-6638св22) зроблено висновки про те, що ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Верховний Суд, аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану стороні під час розгляду справи у суді першої інстанції, врахував, що адвокат є кваліфікованим юристом з повною вищою юридичною освітою, який має стаж роботи в галузі права не менше двох років, тому надані адвокатом своїй клієнтці такі послуги, як: опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, вивчення відповідної судової практики, визначення правової позиції у справі; складання клопотань про долучення до матеріалів справи письмових доказів; складання вступного слова не є тими послугами, які є необхідними, а тому такі послуги не можуть бути враховані при розподілі судових витрат, понесених стороною.
З урахуванням наведених правових висновків Верховного Суду, суд апеляційної інстанції вважає за можливе з власної ініціативи зменшити розмір витрат на правничу допомогу, понесених позивачем у даній справі.
Проаналізувавши надані представником позивача докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, в яких зазначено здійснені адвокатом роботи (послуги), а також застосувавши правові висновки Верховного Суду щодо застосування норм права при вирішенні питання розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що розмір витрат на правничу допомогу понесених у суді апеляційної інстанції в розмірі 70 000 грн не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру; такі витрати не співрозмірні з виконаною роботою під час розгляду апеляційної скарги відповідача судом апеляційної інстанції.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що визначений між адвокатом Батриним С.В. та ТОВ «Будівельник» розмір витрат на правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 70 000 грн є завищеним та підлягає зменшенню до 15 000,00 грн, оскільки суд апеляційної інстанції вважає, що в даній справі в суді апеляційної інстанції не вимагало від адвоката вивчення великого обсягу документів чи нормативно-правових актів, збору нових доказів.
Таким чином, враховуючи складність справи, і обсяг фактично виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, а також критерії розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність зменшення їх розміру та стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Будівельник» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 гривень.
Керуючись ст. ст. 141, 270 ЦПК України, Київський апеляційний суд,
Заяву адвоката Батрина Станіслава Віталійовича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельник» про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельник» понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 15 000 (п'ятнадцять тисяч) грн.
В іншій частині вимог заяви відмовити.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .
Повний текст додаткової постанови складено «14» грудня 2023 року.
Головуючий суддяЛ.П. Сушко
СуддіД.Р. Гаращенко В.І. Олійник