ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/2022/23Головуючий по 1 інстанції
Справа № 2-962/11 Категорія: на ухвалу Пироженко В.Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Новікова О.М., Фетісової Т.Л.

секретар Любченко Т.М.

учасники справи:

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС»;

стягувач Кредитна спілка «Федерація»;

боржник ОСОБА_1 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Соснівського районного суд м. Черкаси від 01 червня 2023 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС», стягувач Кредитна спілка «Федерація», боржник ОСОБА_1 про заміну сторони під час примусового виконання рішення суду та виконавчих листів,

в с т а н о в и в:

11.05.2023 заявник ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» звернулося до суду з заявою про заміну сторони під час примусового виконання рішення суду та виконавчих листів, посилаючись на те, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.04.2011 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь КС «Федерація» заборгованість за кредитним договором в сумі 26669,14 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн. та 60 грн. за публікацію оголошення.

На підставі постанови Господарського суду Черкаської області від 02.02.2021 року КС «Федерація» перебуває у ліквідаційній процедурі. Арбітражним керуючим визначено Носань Наталію Сергіївну.

В період з серпня 2011 року по березень 2020 року виконавчі листи по справі № 2-962/11 знаходилися на примусовому виконанні у Соснівському відділі ДВС. Востаннє 24.03.2020 року виконавчі листи були повернуті без виконання стягувачу.

Рішення суду на сьогоднішній день не виконано. Розмір заборгованості становить 26849,14 грн.

31.03.2023 року між КС «Фдерація» та ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» укладено договір № 31-03-2023/11 купівлі-продажу права вимоги дебіторської заборгованості. За результатами укладення договору, покупець наділяється всіма правами продавця, в тому числі і до вимог до ОСОБА_1 . Отже ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» є належним кредитором при виконанні грошового зобов`язання стосовно ОСОБА_1 .

Просило замінити сторону (стягувача) у справі № 2-962/11 під час примусового виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 квітня 2011 року по справі № 2-962/11, котре набрало законної сили, та виконавчих листів по справі № 2-962/11, виданих 18 липня 2011 року на виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 квітня 2011 року по справі № 2-962/11, котре набрало законної сили - КС «Федерація» на правонаступника ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС».

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 червня 2023 року заява ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» - задоволена.

Замінено сторону у справі № 2-962/11 під час примусового виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.04.2011 року за позовом Кредитної спілки «Федерація» до ОСОБА_1 про стягнення боргу та у виконавчих листах, виданих 18.07.2011 року Кредитну спілку «Федерація» на правонаступника ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС».

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та просить скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 червня 2023 року та закрити провадження в справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що заміна стягувача, як сторони виконавчого провадження, неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, за межами відкритого виконавчого провадження або після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Скаржник стверджує, що висновок суду першої інстанції щодо можливості заміни сторони виконавчого провадження поза межами виконавчого провадження суперечить матеріальному праву, порушує процесуальне право, а тому не ґрунтується на законі.

Зауважує, що задовольняючи заяву суд першої інстанції взагалі не досліджував строки пред`явлення виконавчого листа до виконання, що має істотне (вирішальне) значення для вирішення питання про можливість заміни сторони у виконавчому провадженні.

Вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував і встановив обставини справи, а тому дійшов помилкових висновків й виніс ухвалу, яка не відповідає нормам матеріального і процесуального права, а тому не ґрунтується на законі.

Представник ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» - адвокат Грищенко О.М. подав відзив на апеляційну скаргу та посилаючись на законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Зазначає, що ОСОБА_1 не надав жодних належних та допустимих доказів того, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки вона постановлена із дотримання норм матеріального та процесуального права.

Стверджує, що строк пред`явлення до виконання виконавчих листів виданих 18 липня 2011 року на виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 квітня 2011 року не пропущено, та станом на сьогодні продовжений до закінчення воєнного стану.

Вважає, що ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» є належним кредитором ОСОБА_1 при виконанні грошового зобов`язання на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 квітня 2011 року та виконавчих листів, виданих 18 липня 2011 року на його виконання.

Сторони повідомлялись належним чином про дату, час та місце судового засідання.

В судове засідання з`явився ОСОБА_1 .

Представник ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» - адвокат Грищенка О.М. прийняв участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі захищеного відеоконференцзв`язку з судом через особистий кабінет Електронного суду.

Заслухавши учасників справи, які прийняли участь в судовому засіданні, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення не в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.04.2011 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь КС «Федерація» заборгованість за кредитним договором в сумі 26669,14 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн. та 60 грн. за публікацію оголошення.

Згідно постанови Господарського суду Черкаської області від 02.02.2021 року КС «Федерація» перебуває у ліквідаційній процедурі. Арбітражним керуючим визначено Носань Наталію Сергіївну.

Як вбачається з копій виконавчих листів по справі № 2-962/11, виданих 18 липня 2011 року на виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 квітня 2011 року по справі № 2-962/11, 09.11.2017 вони повернуті на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, з копій виконавчих листів по справі № 2-962/11, виданих 18 липня 2011 року на виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 квітня 2011 року по справі № 2-962/11 та повідомлення Соснівського відділу ДВС у місті Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ)про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття від 24.03.2020 вбачається, що відповідні виконавчі листи повернуті на підставі п. 2 ч. 3 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження».

Рішення суду на сьогоднішній день не виконано. Розмір заборгованості становить 26849,14 грн. за кредитним договором та за витратами на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн. та 60 грн. за публікацію оголошення.

31.03.2023 року між КС «Федерація» та ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» укладено договір № 31-03-2023/11 купівлі-продажу права вимоги дебіторської заборгованості. За результатами укладення договору, покупець наділяється всіма правами продавця, в тому числі і до вимог до ОСОБА_1 .

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» є належним кредитором при виконанні грошового зобов`язання стосовно ОСОБА_1 .

Згідно ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України, зокрема, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (частина перша статті 1 Закону про виконавче провадження). Таке розуміння виконавчого провадження відповідає практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Так у пункті 15 рішення ЄСПЛ у справі «Моргуненко проти України» від 06.09.2007 (заява № 43382/02) вказується таке: "Суд зазначає, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження (див. «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Itali) (no. 1) [GC], no. 36813/97, п. 197). Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес (див. «Естіма Джордж проти Португалії» (Estima Jorge v. Portugal), рішення від 21.04.1998, Report of Judgments and Decisions 1998-II, п. 35, та, з нових джерел, «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovakia), N 2132/02, пп. 24-27, 13.06.2006)."

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 08.02.2022 у справі №2-7763/10, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України 55 та 442 відповідно.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Ця особа до відкриття виконавчого провадження є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України) є правонаступництво в матеріальних правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям.

На стадії виконання судового рішення можлива заміна сторони у виконавчому провадженні правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення, заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник не позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження відкривається на підставі пред`явлення виконавчого документа до виконання, а частина п`ята статті 442 ЦПК України передбачає можливість заміни стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до змісту частини п`ятої статті 442 ЦПК України, частини шостої статті 12, пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26, частини п`ятої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» поза межами відкритого виконавчого провадження стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.

Вчинення процесуальних дій безпосередньо в межах виконавчого провадження, спрямованих на виконання судового рішення, можливе лише за умови відкритого виконавчого провадження.

Також питання про наявність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, видачі його дубліката чи інших процесуальних питань, які стосуються процедури пред`явлення виконавчого документа до виконання, пов`язані з процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні в силу умов частини п`ятої статті 15 ЗУ «Про виконавче провадження», а з процесуальним правонаступництвом, передбаченим статтею 55 ЦПК України, в силу другої частини цієї статті.

Наслідком закінчення виконавчого провадження є те, що виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» (абзац другий частини першої статті 40). Так, згідно із частиною першою статті 41 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Водночас після закінчення виконавчого провадження не виключається можливість подальшого руху справи як у межах перегляду рішення суду (апеляційний, касаційний перегляд, перегляд за нововиявленими або виключними обставинами), так і в межах виконання рішення суду (поворот виконання, оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження), а також у зв`язку із судовим контролем за виконанням рішення суду. Тож навіть після закінчення виконавчого провадження в учасника справи може виникати ряд процесуальних питань, пов`язаних із захистом його прав та охоронюваних інтересів.

Закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них. Питання процесуального правонаступництва в усіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

У даній справі первісним стягувачем є КС «Федерація», яка здійснила відчуження прав вимоги на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс», яке, в свою чергу, звернулося до суду із заявою про заміну сторони (стягувача) в справі під час виконання рішення суду, яке набрало законної сили та виконавчих листів, виданих на виконання рішення.

Заявником вказано, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.04.2011 року у справі № 2-962/11 стягнуто з ОСОБА_1 на користь КС «Федерація» заборгованість за кредитним договором в сумі 26669,14 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн. та 60 грн. за публікацію оголошення. 21 квітня 2011 року на виконання цього рішення було видано виконавчі листи. На день звернення до суду із заявою про заміну сторони у справі виконавчі листи не виконано та існує грошове зобов`язання за кредитним договором у розмірі 26669,14 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн., а також 60 грн. за публікацію оголошення, на яке ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 , як результат укладення договору купівлі-продажу права вимоги вимоги дебіторської заборгованості № 31-03-2023/11 від 31.03.2023.

Як вбачається з копій виконавчих листів по справі № 2-962/11, виданих 18 липня 2011 року на виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 квітня 2011 року по справі № 2-962/11, 09.11.2017 вони повернуті на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, з копій виконавчих листів по справі № 2-962/11, виданих 18 липня 2011 року на виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 квітня 2011 року по справі № 2-962/11 та повідомлення Соснівського відділу ДВС у місті Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ)про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття від 24.03.2020 вбачається, що відповідні виконавчі листи повернуті на підставі п. 2 ч. 3 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження».

Відтак, з урахуванням правових висновків, викладених Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 08.02.2022 у справі № 2-7763/10, ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» у зв`язку з укладенням договору купівлі-продажу права вимоги від 31.03.2023з КС «Федерація», набуло права порушувати перед судом питання про заміну сторони у справі під час виконання рішення суду та виконавчих листів з тим, щоб за наявності визначених законодавством підстав, порушувати питання про можливість повторного пред`явлення виконавчих документів для виконання чи вчинення інших дій, пов`язаних з виконанням рішення суду по суті спору у справі.

Таким чином висновки суду першої інстанції про обґрунтованість вимог заявника у даній справі є вірними.

Однак, як вбачається із заяви ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» від 11.05.2023, заявник в прохальній частині просив суд першої інстанції: «Замінити сторону (стягувача) у справі № 2-962/11 під час примусового виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 квітня 2011 року по справі № 2-962/11, котре набрало законної сили, та виконавчих листів по справі № 2-962/11, виданих 18 липня 2011 року на виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 квітня 2011 року по справі № 2-962/11, котре набрало законної сили Кредитну спілку «Федерація» (18001, м. Черкаси, бул. Шевченка, 268/2, ) на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» (03187, м. Київ, просп. Академіка Глушкова, 40, оф. 315, ).».

З резулятивної частини оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, задовольняючи вимоги заявника ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс», зазначив в другому абзаці резолютивної частини: «Замінити сторону у справі № 2-962/11 під час примусового виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.04.2011 року за позовом Кредитної спілки «Федерація до ОСОБА_1 про стягнення боргу та у виконавчих листах, виданих 18.07.2011 року кредитну спілку «Федерація» (м. Черкаси, бул. Шевченка, 268/2, ) на правонаступника ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» ( м. Київ, просп. Академіка Глушкова, 40, оф. 315).».

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, задовольняючи вимоги заявника ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс», вийшов за межі заявлених вимог, а отже, оскільки колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість вимог заявника у даній справі, то другий абзац резолютивної частини ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 червня 2023 року необхідно привести у відповідності до вимог заявника ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс», а отже змінити, виклавши його в наступній редакції:

«Замінити сторону (стягувача) у справі № 2-962/11 під час примусового виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 квітня 2011 року по справі № 2-962/11, котре набрало законної сили, та виконавчих листів по справі № 2-962/11, виданих 18 липня 2011 року на виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 квітня 2011 року по справі № 2-962/11, котре набрало законної сили Кредитну спілку «Федерація» (18001, м. Черкаси, бул. Шевченка, 268/2, ) на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» (03187, м. Київ, просп. Академіка Глушкова, 40, оф. 315, ).».

Доводи апеляційної скарги, що заміна стягувача, як сторони виконавчого провадження, неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, за межами відкритого виконавчого провадження або після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, відхиляються колегією суддів, оскільки в даній справі відбувається заміна сторони (стягувача) під час примусового виконання рішення та виконавчих листів, а не сторони виконавчого провадження.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов?язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

При цьому колегія суддів апеляційного суду враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, ухвала суду підлягає зміні з викладенням абзацу другого резолютивної частини в новій редакції, відповідно до вимог викладених в заяві.

На підставі положень ст. 141 ЦПК України витрати скаржника по оплаті судового збору за апеляційний перегляд справи слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу, адже апеляційним судом лише змінено другий абзац резолютивної частини оскаржуваної ухвали, привівши її у відповідність до заявлених вимог ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС».

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Соснівського районного суд м. Черкаси від 01 червня 2023 року змінити, виклавши другий абзац резолютивної частини ухвали Соснівського районного суд м. Черкаси від 01 червня 2023 року в наступній редакції:

«Замінити сторону (стягувача) у справі № 2-962/11 під час примусового виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 квітня 2011 року по справі № 2-962/11, котре набрало законної сили, та виконавчих листів по справі № 2-962/11, виданих 18 липня 2011 року на виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 квітня 2011 року по справі № 2-962/11, котре набрало законної сили Кредитну спілку «Федерація» (18001, м. Черкаси, бул. Шевченка, 268/2, ) на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» (03187, м. Київ, просп. Академіка Глушкова, 40, оф. 315, ).».

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Витрати скаржника по оплаті судового збору за апеляційний перегляд справи залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 15 грудня 2023 року.

Судді