Справа №: 398/2830/21
провадження №: 2/398/165/23
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючої судді Нероди Л.М.,
за участю секретаря Міщенко С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «метрополітен» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за дні відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого часту,
В С Т А Н О В И В:
Комунальне підприємство Київський метрополітен» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за дні відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого часту, у сумі 9 465,87 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до наказу від 04.10.2007 року №704 ОСОБА_1 з 08.10.2007 року прийнятий на роботу до КП «Київський метрополітен» на посаду учня машиніста електропоїзда, в подальшому відповідними наказами переведений на посаду помічника машиніста електропоїзда, згодом на посаду машиніста електропоїзда постійно, 31.05.2018 року йому присвоєно 1 клас кваліфікації машиніста електропоїздів з встановленням надбавки до тарифної ставки в розмирі 25 відсотків.
З 02.01.2020 року по 14.02.2020 року відповідно до наказу від 12.12.2019 року відповідачу надана щорічна відпустка за період з 08.10.2019 року 07.10.2020 року повної тривалості на 43 календарних дні. Відповідачу проведено оплату відпустки, виходячи із розрахунку його середньомісячного заробітку. З 25.06.2020 року відповідач не з`явився на роботу. Документи, які б засвідчували поважні причини його неявки не надав, про що було складено акти та надіслані листи за місцем реєстрації та проживання, з вимогою пояснити причини відсутності на роботі. 13.07.2020 року видано наказ про розірвання договору з ініціативи власника за п. 4 ст. 40 КЗпП України. В наказі зазначено про те, що відповідачем не відпрацьовано 12 календарних днів. На дату звільнення за прогул 24 червня 2020 року відповідач напрацював 31 календарний день відпустки, а використав 43 календарних дні, йому зайво надано 12 днів відпустки. Згідно із розрахунковим листком за липень 2020 року, на день звільнення ОСОБА_1 сума нарахованої йому заробітної плати не була достатньою для покриття заборгованості за невідпрацьовані дні відпустки, борг становить 9465,87 грн., яку просять стягнути з відповідача та судові витрати понесені при подачі позову.
У судове засідання представник позивача не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА
Відповідач в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Згідно ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.06.2021 року справу №398/2830/21 (провадження №2/398/1566/21) розподілено судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Бугайченко Т.А.
14.09.2021 року в зв`язку з припиненням повноважень судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Бугайченко Т.А. відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 26 серпня 2021 року №1866/2/15-21 «Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області за власним бажанням» на підставі розпорядження керівника апарату Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.09.2021 року №514-р щодо призначення повторного автоматичного розподілу судової справи, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.09.2021 року суддю Нероду Л.М. визначено головуючим суддею у цивільній справі 398/2830/21 (провадження №2/398/1566/21).
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 20.09.2021 року, відкрито провадження по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «метрополітен» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за дні відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого часту та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
ОСОБА_1 відповідно до наказу №704 від 04.10.2007 року, з 08.10.2007 року прийнятий на роботу до КП «Київський метрополітен» на посаду учня машиніста електропоїзда.
ОСОБА_1 відповідно до наказу від 12.05.2010 року, присвоєно 3 клас кваліфікації машиніста електропоїздів з встановленням надбавки до тарифної ставки в розмирі 25 відсотків.
ОСОБА_1 відповідно до наказу від 31.05.2013 року, присвоєно з 01.06.2013 року 2 клас кваліфікації машиніста електропоїздів з встановленням надбавки до тарифної ставки в розмирі 25 відсотків.
ОСОБА_1 відповідно до наказу від 31.05.2018 року, присвоєно з 01.06.2018 року 1 клас кваліфікації машиніста електропоїздів з встановленням надбавки до тарифної ставки в розмирі 25 відсотків.
Відповідно до наказу №849-Т4-21К від 12.12.2019 року, ОСОБА_1 з 02.01.2020 року по 14.02.2020 року надана щорічна відпустка за період з 08.10.2019 року по 07.10.2020 року повної тривалості на 43 календарних дні та проведено оплату відпустки, виходячи із розрахунку його середньомісячного заробітку.
Відповідно до наказу №804-Т4-2/К від 13.07.2020 року, ОСОБА_1 звільнено 24.06.2020 року з займаної посади у відповідності до вимог п.4 ст.40 КЗпп України. Розірвання трудового договору з ініціативи власника (за прогул без поважних причин).
ОЦІНКА СУДУ
Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до наказу №704 від 04.10.2007 року, з 08.10.2007 року прийнятий на роботу до КП «Київський метрополітен» на посаду учня машиніста електропоїзда.
Відповідно до наказу №804-Т4-2/К від 13.07.2020 року, ОСОБА_1 звільнено 24.06.2020 року з займаної посади у відповідності до вимог п.4 ст. 40 КЗпп України. Розірвання трудового договору з ініціативи власника(за прогул без поважних причин).
Згідно із пунктом 2 частини другої статті 127 КЗпП України відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу: при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки. Відрахування за ці дні не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи з підстав, зазначених в пунктах 3, 5, 6 статті 36 і пунктах 1, 2 і 5 статті 40 цього Кодексу, а також при направленні на навчання та в зв`язку з переходом на пенсію.
Відповідно до статті 22 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника до закінчення робочого року, за який він уже одержав відпустку повної тривалості, для покриття його заборгованості власник або уповноважений ним орган провадить відрахування із заробітної плати за дні відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року.
Отже, відповідно до положень статтей 127, 233 КЗпП України, статті 22 Закону України «Про відпустки» можна дійти висновку, що роботодавець може звернутися із вимогами про стягнення коштів за невідпрацьовані дні використаної працівником відпустки до суду протягом одного року з дня виникнення права на відрахування відповідних сум.
Судом встановлено, що згідно із розрахунковим листком за липень 2020 року, на день звільнення відповідача сума нарахованої йому заробітної плати не була достатньою для покриття заборгованості за невідпрацьовані дні відпустки, борг становив 9 465,87 грн, який необхідно стягнути з відповідача.
Відповідно ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно із частиною першою статті 4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.
За змістом статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.
Відповідно до частини першої статті 127 КЗпП України, частини першої статті 26 Закону України «Про оплату праці» відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України.
Одним із видів відрахувань із заробітної плати є відрахування із заробітної плати працівників для покриття заборгованості підприємству, де вони працюють.
Згідно із пунктом 2 частини другої статті 127 КЗпП України відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу: при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки. Відрахування за ці дні не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи з підстав, зазначених в пунктах 3, 5, 6 статті 36 і пунктах 1, 2 і 5 статті 40 цього Кодексу, а також при направленні на навчання та в зв`язку з переходом на пенсію.
Відповідно до статті 22 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника до закінчення робочого року, за який він уже одержав відпустку повної тривалості, для покриття його заборгованості власник або уповноважений ним орган провадить відрахування із заробітної плати за дні відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року.
Отже, відповідно до положень статтей 127, 233 КЗпП України, статті 22 Закону України «Про відпустки» можна дійти висновку, що роботодавець може звернутися із вимогами про стягнення коштів за невідпрацьовані дні використаної працівником відпустки до суду протягом одного року з дня виникнення права на відрахування відповідних сум.
Судом встановлено, що згідно із розрахунковим листком за липень 2020 року, на день звільнення відповідача сума нарахованої йому заробітної плати не була достатньою для покриття заборгованості за невідпрацьовані дні відпустки, борг становив 9 465,87 грн.
Випадки, у яких можуть здійснюватися відрахування із заробітної плати, передбачені у статті 127 КЗпП України.
Тлумачення положень частини другої статті 127 КЗпП України дає підстави дійти висновку, що відрахування із заробітної плати працівника для покриття ним заборгованості підприємству, де він працює, можуть провадитися за наказом (розпорядженням) власника підприємства або уповноваженого ним органу. Отже, видача відповідного наказу є правом власника підприємства.
Як на підставу позову, позивач посилався на неможливість проведення відрахування із заробітної плати відповідача через недостатність коштів для покриття заборгованості підприємству, тому він звернувся до суду.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач звільнений з роботи до закінчення робочого року, за який він одержав відпустку повної тривалості, а під час звільнення відрахування із суми заробітної плати, нарахованої під час остаточного розрахунку, за наказом (розпорядженням) підприємства не проведено у зв`язку з недостатністю коштів, то позивач має право стягнути відповідну суму у судовому порядку. До суду позивач звернувся із вказаним позовом в межах строку, визначеного частиною другою статті 233 КЗпП України. Тому доводи позовної заяви є обґрунтованими, а заявлені вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 2270,00 грн.
Керуючись ст. 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги Комунального підприємства «Київський метрополітен» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за дні відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого часту задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, перебування не встановлено, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Комунального підприємства «Київський метрополітен», місцезнаходження: місто Київ, проспект Перемоги, 35, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 03328913, заборгованість за дні відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого часу у сумі 9 465,87 грн (дев`ять тисяч чотириста шістдесят п`ять гривень 87 копійок) та 2 270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок) судових витрат.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 13.01.2023 року.

Учасники справи:

позивач Комунальне підприємство «Київський метрополітен», місцезнаходження: місто Київ проспект Перемоги, 35, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 03328913;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, перебування не встановлено, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА