Справа №463/4943/23
Провадження №2-з/463/30/23
УХВАЛА

про забезпечення позову

16 червня 2023 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Леньо С.І.

з участю секретаря - Станько Р.О.

розглянувши в залі суду в м. Львові заяву адвоката Мартиневича Олександра Андрійовича в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Мартиневич О.А., в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Личаківського районного суду м. Львова з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить заборонити ОСОБА_2 відчужувати в будь-який спосіб частку розміром 3/16 у праві спільної часткової власності на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 , та приналежні до нього господарські будівлі та споруди, зареєстровані на її ім`я на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-1214 від 11.10.2016 року, виданого Четвертою львівською державною нотаріальною конторою.

Заяву мотивує тим, що ОСОБА_1 з 16.09.1988 року і по 08.06.2023 року проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його сестра по матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка до дня смерті проживала за адресою АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, а саме частка розміром 3/16 у праві спільної часткової власності на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 , та приналежні до нього господарські будівлі та споруди. На час відкриття спадщини 26.09.2007 року спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 не було, спадкоємцями другої черги за законом був ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_1 прийняв спадщину відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, 07.06.2023 року звернувся в Четверту Львівську державну нотаріальну контору із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом. Листом № 689/02-14 від 08.06.2023 року ОСОБА_1 повідомлено, що його заява долучена до спадкової справи, однак, свідоцтво про право на спадщину видано іншій особі. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 13.06.2023 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів шляхом їх витребування, та витребувано у Четвертої Львівської державної нотаріальної контори у Львівській області матеріали спадкової справи, яка була заведена після смерті ОСОБА_3 . З матеріалів спадкової справи ОСОБА_1 стало відомо, що свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 на частку розміром 3/16 у праві спільної часткової власності на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 , та приналежні до нього господарські будівлі та споруди видано ОСОБА_2 , яка, звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, зазначила, що крім неї інших спадкоємців немає.

Вважає, що права ОСОБА_1 можуть бути поновлені шляхом внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі рішення суду в порядку, передбаченому ч.2 ст. 1300 ЦК України. Необхідність вжиття судом заходів забезпечення позову до пред`явлення позову мотивує тим, що ОСОБА_2 , яка успадкувала майно, подавши нотаріусу неправдиву інформацію, а в судовому засіданні 13.06.2023 року заперечувала проти витребування у нотаріуса матеріалів спадкової справи, може невідкладно відчужити незаконно успадковане майно, що зробить неможливим виконання рішення суду про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину та, відповідно, отримання ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на це ж майно. Тому просить заяву задовольнити.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, забороною вчинення певних дій.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем (заявником) на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Зазначене узгоджується з роз`ясненнями, наданими судам у постанові Пленуму Верховного Суду Українивід 22 грудня 2006 року № 9«Про практику застосування судами цивільного процессуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», а також правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження№ 14-729цс19).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 рокуу справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначила, серед іншого, що «конкретний західз абезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процессу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

У п. 85, 86 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 461/12525/15-ц (провадження № 14-190цс20) зазначено, що стаття 1280 ЦК України передбачає, що якщо майно, на яке претендує спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, збереглося, спадкоємець має право вимагати його передання в натурі. У разі ж продажу такого майна спадкоємець має право на грошову компенсацію. Аналіз змісту зазначеної норми свідчить про те, що право на отримання спадкового майна в натурі виникає у спадкоємця лише якщо спадкове майно збереглося і не було відчужене. Якщо ж воно було відчужене іншій особі за договором або не збереглося, то спадкоємець має право лише на компенсацію його вартості у грошовому еквіваленті.

Отже, навіть у випадку задоволення позову про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, чи визнання такого свідоцтва недійсним, якщо спірне майно на той час буде відчужене відповідачем, то заявник ОСОБА_1 матиме право лише на грошову компенсацію, а не на повернення успадкованого ним майна.

Тому суд вважає доводи заявника про необхідність вжиття заходів забезпечення позову обгрунтованими та приходить до висновку, що забезпечення позову шляхом заборони відчуження спірного майна особою, яка після відкриття провадження у справі набуде статусу відповідача, буде співмірним позовній вимозі, яку має намір пред`явити ОСОБА_1 , при цьому буде збережено збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процессу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів відповідача та інших осіб.

Водночас, заявник просить заборонити ОСОБА_2 відчужувати частку розміром 3/16 у праві спільної часткової власності на житловий будинок, однак, як вбачається із змісту заяви про забезпечення позову, заявник вказує, що спадщина за законом прийнята ним та ОСОБА_2 . Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного спадкоємців за законом є рівними, отже, у випадку задоволення позову заявник матиме право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на 3/32 спірного будинку, тому заходи забезпечення позову мають бути вжиті саме щодо такої частки у праві власності на будинок.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 158 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Мартиневича Олександра Андрійовича в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову задовольнити частково.

У порядку забезпечення позовних вимог, до розгляду справи по суті заборонити ОСОБА_2 відчужувати в будь-який спосіб частку розміром 3/32 у праві спільної часткової власності на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 , та приналежні до нього господарські будівлі та споруди (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), зареєстровану на ім`я ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-1214 від 11.10.2016 року, виданого Четвертою Львівською державною нотаріальною конторою (номер відомостей про речове право /право власності/ - 16920776).

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Дані стягувача:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Дані боржника:

ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Копію ухвали для відома направити позивачу, для подальшого скерування такої до виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підсипання, тобто 16 червня 2023 року, та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову 3 (три) роки.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: Леньо С. І.