Справа № 185/5005/23
Провадження № 2/185/2062/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2023 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючої судді Врони А.О., за участю секретаря судового засідання Астапчук Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу ЄУ № 185/5005/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради , про позбавлення батьківських прав,-
11 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради, в якому просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стислий виклад позиції позивача.
Позивач та відповідач з 21.10.2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, вони є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб між позивачем і відповідачем було розірвано на підставі заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.04.2017 року, яке набрало законної сили 17.04.2017 року. Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати з матір`ю. Батько участі у вихованні дочки не приймає, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Батько вже протягом 6 років до дочки не з`являвся, не провідував її, не цікавився її життям, здоров`ям, проблемами та успіхами. Жодних перешкод відповідачу у спілкуванні з дочкою позивач не вчиняла. Батько аліменти на утримання дочки не сплачує. Дочка повністю перебуває на утриманні у матері. Батько взагалі не приймає матеріальної участі у забезпеченні життєдіяльності дитини. Батько усунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та догляду за дитиною, не сприяє її всебічному розвитку, не цікавиться її здоров`ям. Він байдужий до подальшої долі своєї неповнолітньої дочки. Батько не відвідує дочку та не спілкується з нею, не цікавиться її життям та станом здоров`я. Вихованням та доглядом дочки займається виключно мати.
Стислий виклад позиції відповідача.
Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду, причин неявки суду не повідомив. Відзиву не надав.
Заяви, клопотання; інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою відкрито загальне провадження, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду витребувано докази.
Ухвалою суду закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду по суті.
Позивач та представник позивача в судовому засіданні 28 листопада 2023 року пояснила, що бачила відповідача сім років тому, були невдалі спроби з ним зв`язатись. На даний момент засоби зв`язку і місце проживання відповідача невідомі, з дитиною він не спілкується.
Представник позивача згідно заяви від 08 грудня 2023 року просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи.
Представник третьої особи, органу опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради, в судовому засіданні 28 листопада 2023 року наполягала на дотриманні інтересів дитини при вирішенні справи.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 уклали шлюб 21 жовтня 2015 року, шлюб розірвано заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.04.2017 року, яке набуло чинності 17.04.2017 року (а.с.5).
Батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6).
Згідно свідоцтва про шлюб ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_5 (а.с.8).
16 березня 2017 року заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 02 грудня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.14).
ОСОБА_1 має постійне зареєстроване місце проживання в м.Тернівка Дніпропетровської області, дитина проживає разом з нею (а.с.9).
Згідно довідки від 13.03.2023 року №39 КЗ «Тернівський ліцей №5 Тернівської міської ради Дніпропетровської області», ОСОБА_3 навчається в 1Б класі Тернівського ліцею №5, за час навчання в школі зі слів класного керівника ОСОБА_6 її батько не приймав участі у вихованні доньки, не відвідував школи (а.с.10).
Згідно довідки КЗ «Заклад дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №2 «Ракета» Тернівської міської ради Дніпропетровської області», ОСОБА_3 дійсно відвідувала ЗДО №2 «Ракета» з 02.09.2019 року по 31.08.2022 року, батько у вихованні та піклуванні дитини участі не приймав (а.с.11).
Згідно довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Тернівки» від 10.04.2023 року, ОСОБА_3 знаходиться під медичним наглядом лікаря-педіатра КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Тернівки», дитина здорова, дитину до кабінету лікаря лікарняного закладу супроводжувала мати (а.с.12-13).
09 лютого 2018 року ОСОБА_2 отримав підписку-попередження боржника з виплати аліментів, вказав, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , попереджений про те, що зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини, попереджений про відповідальність за несплату аліментів (а.с.55).
Згідно акту головного державного виконавця Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області ПМУМЮ (м.Одеса) від 06.12.2023 року, при виїзді державного виконавця для перевірки місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , останній за вказаною адресою не проживає близько п`яти років зі слів односельців.
Згідно висновку від 20.06.2023 року органу опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради, вказаний орган вважає недоцільним позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.68).
В судовому засіданні 28 листопада 2023 року було опитано дитину ОСОБА_3 , ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомила суд, що з дитинства пам`ятає маму, тата ОСОБА_8 не знає. В суд приїхала з мамою та татом ОСОБА_9 , батька ОСОБА_8 ніколи не бачила, ніколи з ним не розмовляла. Ходить до школи, вчора зі школи забрав тато.
В судовому засіданні 28 листопада 2023 року свідок ОСОБА_10 , чоловік позивача, повідомив суд, що відповідача ніколи не бачив. Стефанію виховує з двох років. У шлюбі з ОСОБА_11 п`ять років. Розмовляв з відповідачем три року тому, розмова була з приводу відмови його від дитини, ОСОБА_8 спочатку погодився, згодом змінив свою думку без пояснення причини. Дружина за цей час номер телефону не змінювала, але батько дитини ОСОБА_8 більше не телефонував. Самостійно відповідач встановити зв`язок з дитиною навіть не намагався. Де проживає не вказував, доньку зі святами не вітає, матеріально не допомагає, нічого не вказав щодо причин неспілкування з дитиною.
В судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_12 , куму позивача, яка повідомила суд, що знає ОСОБА_8 , він пішов з сім`ї. Як їй відомо, відповідач не спілкується з дитиною та колишньою дружиною. Влітку 2016 року востаннє бачила відповідача. Від Стефанії нічого ніколи не чула про відповідача, батька.
Свідок ОСОБА_13 , кум позивача, повідомив суд, що останній раз спілкувався з ОСОБА_8 , коли Стефанії було півроку. Відвіз відповідача на роботу в с.Булахівка і з того моменту він зник. Згодом свідок і відповідач бачились, вони говорили про дитину, свідок запитав чому відповідач не опікується дитиною, відповідач відповів, що то його справа. Від Стефанії нічого ніколи не чув про відповідача, батька.
Норми права, які застосував суд, та висновки суду за результатами розгляду справи.
Відповідно до положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей.
Відповідно до ст. ст. 150, 151 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов`язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання є одним із основних прав дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, ратифікована постановою Верховної Ради від 27.02.1991 року, батьки несуть відповідальність за виховання і розвиток дитини.
Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 Сімейного кодексу України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Указані фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до приписів частин 1, 2 статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.
В судовому засіданні дитина, ОСОБА_7 , вказала, що батьком вважає ОСОБА_9 , чоловіка матері, батька ОСОБА_8 ніколи не бачила, з ним не спілкувалась.
Суд враховує, що орган опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради надав висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача через недоведеність винних дій батька.
В судовому засіданні 28 листопада 2023 року після заслуховування свідків та дитини, дослідження обставин справи, представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради не наполягала на відмові у позові, просила суд дотриматися якнайкращих інтересів дитини при вирішенні справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 самоусунувся від виховання та виконання батьківських обов`язків, не піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не спілкується, не цікавиться, не утримує доньку, не готує її до самостійного життя.
Отже, в матеріалах цивільної справи наявні достатні докази для обґрунтованості висновку про свідоме та умисне ухилення відповідача від виховання дитини та від забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Враховуючи викладене, вислухавши думку малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 суд вважає необхідним позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Розподіл судових витрат
Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати.
Керуючись ст. 5, 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 273, 280-289 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради , про позбавлення батьківських прав задовольнити у повному обсязі.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи:
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 .
Суддя А. О. Врона