Провадження №4-с/523/105/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2023 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Аліна С.С., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою/скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни.

Вивчивши подану скаргу, вважаю за необхідне залишити її без руху, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно ст. ст. 1, 2 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон), судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум на одну працездатну особу складає у розмірі 2 684 гривень.

Згідно із ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до вимог ст. 5 Закону України « Про судовий збір», до переліку осіб, звільнених від сплати судового збору, особи які оскаржують дії державного виконавця щодо неналежного виконання судового рішення, не включені.

Частина 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» містить вичерпний перелік заяв, за подання яких судовий збір не справляється, в якому відсутній такий вид звернення як скарга на дії державного виконавця.

При цьому, положеннями ст. 452 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 416, ч. 1 ст. 417 ЦПК України, висновок Великої Палати Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися норма матеріального права, є обов`язковим для застосування судами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року, прийнятій у справі №660/612/16-ц роз`яснено, що у розділі VII ЦПК України та Законі України «Про судовий збір» не передбачено необхідності сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС позивачем, який є стягувачем.

Таким чином, оскільки в даному випадку мова йде про правовідносини, які виникли між скаржником та державною виконавчою службою /державним виконавцем/, а не про правовідносини, які склалися між сторонами за рішенням суду, що виконується, скаржник при зверненні до суду із скаргою, мав сплатити судовий збір за ставкою, як за подання до суду позовної заяви немайнового характеру.

За правилами п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру судовий збір справляється у 0.4 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 1 січня 2023 року становить 1 073 грн. 60 коп.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до п.13 постанови №6 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 7 лютого 2014 року, скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 35 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 / нині, - ст. 185/ ЦПК України.

Вимогами ч.1ст.185 ЦПК України визначено, що, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених уст.ст.175 і 177 цього кодексу, постановляє ухвалу, у якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи, що заявником порушено вимоги статей 175,177, 448 ЦПК України, суд приходить до висновку про залишення скарги без руху з наданням строку для усунення наведених недоліків.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.10, 175,177, 185, 448 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву/скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо позивач, відповідно до ухвали суду, у встановлений строк не виконає зазначені вимоги, заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в частині визначення розміру судових витрат до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня отримання ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 11.12.2023 року.

Суддя: Аліна С.С.