Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/1742/23

Провадження № 2/943/1027/2023

18 грудня 2023 року м. Буськ

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Кос І. Б.

за участю секретаря судового засідання Дутки С.І.

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в місті Буську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Буської міської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд із цим позовом. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . Позивачка є спадкоємцем після його смерті за законом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно (земельна ділянка).

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, направила суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити.

Відповідач явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутності представника, щодо позовних вимог стверджує, що відповідно до п. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», право на земельну частку (пай) може бути зокрема, об?єктом спадкування. Сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Відповідач стверджує, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності, а тому позовна вимога про визнання права власності, а не права на середню земельну частку є необгрунтованою. Крім того, відповідач зазначає, що є підстави для застосування строку позовної давності. Так, статтями 257, 261 Цивільного кодексу України 2003 року встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 28 серпня 2002 року Соколянською сільською радою Буського району Львівської області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця ОСОБА_2 складається із: середня земельна частка площею 2,36 ум. кад. га, із земель резервного фонду ВАТ «Львівселекплемцентр» с. Грабова Буської міської ради (колишньої Соколянської сільської ради) Золочівського району Львівської області, право на які належало померлому чоловікові на підставі Сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 10151 виданого 18.04.2001року за № 10151 на підставі рішення Соколянської сільської ради від 11.04.2001 року.

Згідно листа відділу Держгеокадастру № Б-24/0-0.20-23/132-21 від 10.03.2021року та Сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 10151, вбачається, що в списках на право на земельну частку відрізняється прізвище спадкодавця « ОСОБА_3 », повідомляють, що був виготовлений Проект роздержавлення і приватизації земель ім. Л. Українки та племстанції Соколянської сільської ради народних депутатів Буського району Львівської області Львівським філіалом Інституту землеустрою в 1994 році та затверджений розпорядженням Голови Буської райдержадміністрації від 09.11.1995 року № 440. Відповідно до рішення вісімнадцятої сесії Соколянської сільської ради третього демократичного скликання від 11.04.2001 року «Про затвердження списків громадянам, які мають право на отримання середньої земельної частки і долучення до основних списків» під номером 6 є включене ім`я гр. ОСОБА_2 . Згідно розрахунку розміру земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах та їх вартість по пайовиках, які доключено до основного списку на право середньої земельної частки за рахунок резервного Фонду ВАТ «Львівселекеплемцентр» села Грабова на території Соколянської сільської ради розмір середньої земельної частки становить 2,69 умовних кадастрових гектарів. На ім?я гр. ОСОБА_2 був зареєстрований сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЛВ № 10151 від 18.04.2001 року площею 2,36 умовних кадастрових та.

Згідно довідки Яблунівського старостинського округу від 11.01.2023 року № 8 вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_2 є одна і та ж сама особа.

Факт спільного проживання разом позивачки ОСОБА_1 з спадкодавцем ОСОБА_2 стверджується довідкою Яблунівського старостинського округу від 11.01.2023 року № 9 відомо, що ОСОБА_2 до дня смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав та був зареєстрований в с. Грабова, Золочівського району Львівсьокї області, та проживав разом з дружиною ОСОБА_1 , яка здійснила його поховання, а тому позивачки прийняла спадщину згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦПК України.

Із листа завідувача Буської державної нотаріальної контори № 417/01-16 від 17.10.2023 року вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не заводилась.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 01 жовтня 1977 року, виданого Соколянською сільською радою Буського району Львівської області відомо, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є чоловіком і дружиною.

Відповідно до п. 15 розділу Х Перехідні положення ЗК України земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину.

Згідно ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

У відповідності до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня

Частина 1 ст. 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця).

Суд вважає необгрунтованим заперечення відповідача, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР, яка була чинною на момент відкриття спадщини, передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Крім того, земельна частка (пай) може бути предметом спадкування, оскільки в розумінні ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки, а право власності на землю гарантується Конституцією України в ч. 2 ст. 373 ЦК України.

Отже, із матеріалів справи слідує те, що спадкодавець та позивачка проживали разом за однією адресою на момент відкриття спадщини, а тому позивачка ОСОБА_1 прийняли спадщину в розумінні положень ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР (яка була чинною на момент відкриття спадщини).

Таким чином, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що за позивачкою, як спадкоємцем після смерті чоловіка ОСОБА_2 слід визнати право власності на вказану земельну ділянку.

Ураховуючи викладене, на підставі ст. ст. 524, 525, 526, 527, 529, 548, 549, 550 ЦК УРСР 1963 року, керуючись ст. ст. 373, 1216, 1223, 1225, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.4, 5, 10, 12, 76-80, 89, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на середню земельну частку площею 2,36 умовних кадастрових га., із земель резервного фонду ВАТ «Львівселекплемцентр» с.Грабова Буської міської ради (колишної Соколянської сільської ради) Золочівського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Буський районний суд Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи.

Позивачка: ОСОБА_1 (с. Грабова, Золочівського району Львівської області, РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Буська міська рада Золочівського району Львівської області (80500, м. Буськ, площа 900-річчя Буська,1, Львівської області, ).

Суддя: І. Б. Кос