Справа № 503/398/23
Провадження № 2/503/230/23
УХВАЛА

14 червня 2023 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Вороненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Вдовиченко В.О.,

проводячи підготовче засідання в залі суду у м. Кодима в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Кодимської міської ради Подільського району Одеської області,про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

встановив:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за вище вказаним позовом, в якій проводиться підготовче провадження.

При цьому, 28.04.2023 року ухвалою суду (а.с.14-15) у справі відкрито провадження, а саму справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження та у відповідності до положень ч.4-5 ст. 19 СК України витребувано від органу опіки та піклування Кодимської міської ради Подільського району Одеської області письмовий висновок щодо розв`язання спору у даній справі в частині позовної вимоги про визначення місця проживання дитини.

В підготовче засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце судового засідання була своєчасно повідомлена належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-6, 8 п.1, 13 ст. 128 ЦПК Українита Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, про що свідчить як відповідна розписка позивача від 24.05.2023 року надана безпосередньо в суді (а.с.28) так і довідка про доставку 24.05.2023 року повідомлення у додаток «Viber», згідно поданої заявки від 14.04.2023 року (а.с.10). При цьому, 14.06.2023 року позивач подала до суду заяву від 14.06.2023 року про розгляд справи за її відсутності, в якій просила задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце підготовчого засідання був своєчасно повідомлений належним чиному порядку встановленому ч.2, 4-6, 8 п.1 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить відповідна розписка відповідача від 24.05.2023 року надана безпосередньо в суді (а.с.29). При цьому, 14.06.2023 року відповідач подав до суду заяву від 14.06.2023 року про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - органу опіки та піклування Кодимської міської ради Подільського району Одеської області, в підготовче засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце підготовчого засідання був своєчасно повідомлений належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-6, 8 п.1 ст. 128 та ч.5 ст. 130 ЦПК України, про що свідчить відповідна розписка представника третьої особи від 24.05.2023 року (а.с.30).

Згідно ч.1 ст. 198 ЦПК України, підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В свою чергу, згідно п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Водночас, згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

В позові пред`явленому позивачем ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 , окрім позовної вимоги про розірвання шлюбу, заявлено також позовну вимогу про визначення місця проживання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом залишення його на проживання разом з батьком відповідачем ОСОБА_2 .

Крім того, в змісті позовної заяви відзначається та обставина, що дитина росла з батьком.

Суд звертає увагу на ту обставина, що позовна вимога заявлена позивачем ОСОБА_1 щодо визначення місця проживання дитини стосується не її прав, а прав відповідача ОСОБА_2 , в той час як ч.1 ст. 4 ЦПК України, передбачає право кожної особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Таким чином, з наведеного виходить, що спір між подружжям щодо подальшого місця проживання їх спільної дитини фактично відсутній, бо дитина проживала разом з відповідачем до подання позову і позивач по суті бажає щоб це так і залишилось в подальшому, а відповідач згодний з цим.

Спір між сторонами у справі був би наявний лише у випадках якщо б:

- дитина проживала разом з батьком ОСОБА_2 (відповідачем у справі), а мати ОСОБА_1 (позивач у справі) бажала визначити місце проживання дитини після розірвання шлюбу разом із нею;

- дитина проживала з матір`ю ОСОБА_1 (позивач у справі), а батько ОСОБА_2 (відповідач у справі) бажав визначити місце проживання дитини після розірвання шлюбу разом із ним, але в цьому випадку сам ОСОБА_2 мав порушити дану позовну вимогу перед судом шляхом подання відповідного позову (зустрічного позову).

В свою чергу, орган опіки та піклування Кодимської міської ради Подільського району Одеської області в особі служби у справах дітей Кодимської міської ради 25.05.2023 року подав до суду витяг з протоколу №05 від 17.05.2023 року (а.с.32-34) про неможливість надати висновок щодо розв`язання спору у даній справі в частині позовної вимоги про визначення місця проживання дитини малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки з встановлених обставин не вбачається, що між подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наявний спір щодо цього питання, так як позивач не заперечує щоб дитина залишилась з батьком, а останній згоден із цим.

Відповідно до пункту 2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно пункту 2 ч.2 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17 зроблено висновок, що необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Аналогічний висновок застосований Касаційним цивільним судом Верховного Суду в своїй постанові від 30 січня 2019 року у справі № 326/371/17.

Крім того, визначаючи, чи наявні правові підстави для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, суд застосовує правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04 (провадження № 12-67гс19), відповідно до пункту 4.15. якого закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Даний правовий висновок був застосований Касаційним цивільним судом Верховного Суду в своїй постанові від 11 листопада 2020 року у справі № 759/4868/13-ц.

Ураховуючи вище викладене суд вважає необхідним закрити провадження у даній справі в частині вимог про визначення місця проживання дитини.

Керуючись ст. 255, 259-261 ЦПК України, суд

постановив:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Кодимської міської ради Подільського району Одеської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини закрити в частині вимоги про визначення місця проживання дитини.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Суддя Д. В. Вороненко