Справа № 180/1269/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі головуючої судді Тананайської Ю.А., при секретарі Назаренко А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Марганець в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,
ВСТАНОВИВ:
В провадження суду надійшла позовна заява Акціонерного Товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.
Просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 30.08.2011 року у розмірі 5028 гривень 14 копійок.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 30.08.2011 року.
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер.
Позивач свої зобов`язання по наданню кредиту виконав в повному обсязі. Однак ОСОБА_2 не виконав належним чином умови укладеного договору, в результаті чого на дату смерті виникла заборгованість у розмірі 5028 гривень 14 копійок.
Позивач зазначає, що ОСОБА_1 постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, тому відповідно до частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки протягом шести місяців не заявила про відмову від неї.
Представник позивача надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надала, про дату розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, судом встановлені наступні обставини.
ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 30.08.2011 року /а.с.26/.
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер /а.с.60/.
В розрахунку заборгованості за договором б/н від 30.08.2011 року, складеному позивачем зазначено, що на дату смерті ОСОБА_2 , мав заборгованість у розмірі 5028 грн. 14 коп./а.с.8-25/.
Згідно документів, які перебувають в спадковій справі інших заяв про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 не надходило. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося.
Згідно копії паспорта ОСОБА_2 , яку він надав позивачу на момент звернення з заявою, він був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 /а.с.55-56/.
Позивачем надано копію паспорта ОСОБА_1 , згідно якого вона зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . /ар.с.57-59/ Станом на яку дату подавався паспорт, судом не встановлено.
Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).
Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.
Згідно з приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина третя статті 1268 ЦК України).
Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).
При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, суду для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:
- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;
- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;
- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);
- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.
У спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцем (кредитором) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених ст. 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування та суб`єктів спадкового процесу й випливає із суті універсального характеру спадкового правонаступництва.
Так, із матеріалів справи судом встановлено, що ні відповідач, ні будь-які інші спадкоємці не звертались до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини після померлого ОСОБА_2 .
За чинним законодавством спадкоємці, що прийняли спадщину, повинні виконати боргові зобов`язання в межах дійсної вартості майна, одержаного ними у спадщину. Вартість спадщини визначається на час відкриття спадщини. Отже, умовою відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця є факт прийняття спадщини.
Оскільки боржник помер, то відповідати перед кредитором на підставі ст.ст. 1281,1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк», як позивач, зобов`язаний довести, що саме відповідач ОСОБА_1 є спадкоємцем померлого ОСОБА_2 , прийняв після неї спадщину та вартість майна, прийнятого у спадщину.
Позивач в своєму позові зазначає, що спадкоємцем у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, яка постійно проживала разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини, є відповідач. На підтвердження даної обставини Банк посилається на копії паспортів позичальника та відповідача, де зазначено одну й ту саму адресу зареєстрованого місця проживання. Однак суд прийшов до висновку, що сам факт реєстрації місця проживання відповідача за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме він є спадкоємцем та прийняла після померлої спадщину. До того ж, оскільки боржник померла, то відповідати перед АТ КБ «ПрибатБанк» на підставі ст. ст. 1281,1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцем має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.
Згідно з вимогами ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно дост. 89 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Позивачем не надано достатньо належних і допустимих доказів на підтвердження того, що хтось із спадкоємців вступив у спадщину та що спадкодавцю за життя взагалі належало будь-яке рухоме чи нерухоме майно та його вартість, ступінь рідстава між померлою та відповідачем.
Із відповіді Другої нікопольської державної нотаріальної контори (м.Нікополь) від 30.12.2021 року вбачається, що саме на підставі претензії банку була заведена спадкова справа № 288/2021 після померлого ОСОБА_2 , станом на дату відповіді ніхто із спадкоємців із заявами про прийняття, відмову, видачу свідоцтва про право на спадщину не звертався, відомості про наявність спадкого майна , його склад, місцезнаходження та вартість відсутні.
Доводи позивача про те, що спадкоємцем після боржника ОСОБА_2 є відповідач, як особа, що зареєстрована за однією з боржником адресою, не свідчать про те, що вона безумовно є спадкоємцем останнього, оскільки доказів того, що відповідач належить до кола спадкоємців за законом і спадкоємців тієї черги, яка закликана до спадкування (з першої по п`яту чергу), позивачем суду не надано. Реєстрація відповідача за місцем мешкання спадкодавця не є підставою для задоволення вимог позивача, як кредитора померлого боржника, оскільки статус відповідача як спадкоємця боржника-спадкодавця належними, допустимими та достатніми доказами не підтверджений.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Позивачем не виконано процесуальний обов`язок доведення обставин, на які він посилався як на підставу позовних вимог. Твердження позивача про те, що відповідач є спадкоємцем позичальника є припущенням, яке не ґрунтується на жодному доказі.
За таких обставин, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх обставин та матеріалів справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» та ухвалює рішення про відмову у задоволенні позову.
Розподіл судових витрат зі сплати судового збору слід здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України, поклавши їх на позивача.
Керуючись ст.76, 81, 263, 264, 265 ЦПК України суд -
УХВАЛИВ :
В задоволені позову Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.
Витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 20 червня 2023 року.

Позивач - Акціонерне товариство «Комерційний Банк «ПриватБанк», , адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д;

ОСОБА_3 , АДРЕСА_1

Суддя: Ю. А. Тананайська