У Х В А Л А

12.12.2023 Справа №607/8599/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванка О. М.

за участю секретаря судового засідання Медвідь О. А.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета позову на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, Приватне підприємство «Землевласник СЛ» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та скасування державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

Представники відповідача адвокати Яворський А.В. та Качур С.В. звернулися до суду із заявою про стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета позову на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, Приватне підприємство «Землевласник СЛ» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та скасування державної реєстрації.

В обґрунтування заяви посилається на те, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.11.2023 закрито провадження у даній справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Відповідачем ОСОБА_3 укладено договір про надання правничої допомоги з адвокатами Яворським А.В. та Качуром С.В., які на виконання даного договору надали відповідачу послуги, що виконані в акті приймання-передачі наданої правничої допомоги від 21.11.2023.

Відтак, з підстав наведених у заяві, з урахуванням виконаної адвокатами роботи, просять стягнути з позивача на користь відповідача 10 000,00 грн понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач та його представники у судове засідання не з`явилися, однак просили розгляд даної справи проводити без їх участі.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив щодо стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки спір у даній справі виник внаслідок неправильних дій сторони відповідача, а відтак, у зв`язку з відсутністю предмета спору, судом було закрито провадження у справі, а тому відсутні підстави для задоволення заяви про стягнення на професійну правничу допомогу.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши та дослідивши матеріали даної справи, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

При цьому, ст. 12 ЦК України передбачає, що особа вільно, на власний розсуд, обирає способи захисту цивільного права.

Відповідно до положень ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частина 2 наведеної статті містить перелік способів захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема визнання права. Причому суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

28 листопада 2023 року представники відповідача адвокати Яворський А.В. та Качур С.В. подали до суду заяву про стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета позову на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, Приватне підприємство «Землевласник СЛ» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та скасування державної реєстрації.

Витрати на професійну правничу допомогу відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133, частини другої статті 137 ЦПК України належать до судових витрат та підлягають розподілу між сторонами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини третя, четверта статті 137 УПК України).

З правилами частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом, зокрема, не вирішено питання про судові витрати.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Такий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 20 травня 2020 року у справі № 154/1435/18-ц та від 17 березня 2021 року у справі № 712/1720/19.

На підтвердження факту витрат на оплату послуг адвоката, представниками відповідача надано: договір про надання правничої допомоги від 02.03.2021, укладений між адвокатами Яворським А.В., Качуром С.В. та клієнтом ОСОБА_3 ; додаткова угода № 1 від 25.06.2021 до договору про надання правничої допомоги від 02.03.2021; акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 21.11.2023; квитанція до прибуткового касового ордера № 21-11/23 від 21.11.2023 на суму 10 000,00 грн.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

За змістом частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Судом встановлено, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.11.2022 закрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета позову на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, Приватне підприємство «Землевласник СЛ» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та скасування державної реєстрації, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Також даною ухвалою суду позивачу повернуто судовий збір, сплачений нею при поданні до суду позову, а також стягнуто з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані із проведенням експертизи, оскількиспір виник внаслідок неправильних дій сторони відповідача.

Посилання заявників на те, що зі сторони відповідача відсутні дії або бездіяльність, що спричинили цей спір, зокрема, щодо позовної вимоги, яка стосується усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, суд вважає необґрунтованими, оскільки вони не доводять недобросовісність звернення позивача з позовом до суду та не підтверджують умисність його дій.

Відтак, суд, вирішуючи питання про розподіл витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу, взявши до уваги вищевказані обставини, дійшов висновку про те, що у задоволенні заяви про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, слід відмовити, оскільки спір виник внаслідок неправильних дій сторони відповідача, азвернення позивача до суду за захистом порушеного права не може свідчити про зловживання нею своїми процесуальними правами та тягнути за собою її обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 141, 260, 261, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представників відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України за вебадресою http://court.gov.ua/fair/sud.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів, з дня її проголошення, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвалу суду складено та підписано 12 грудня 2023 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко