Провадження № 2/638/1060/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19.12.2023 Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючої Штих Т.В.,

за участю секретаря Зайченко Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові у порядку спрощенного позовного провадження матеріали цивільної справи за позовом Акціонерного товариства Комерціний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_3 звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 12.06.2019 року. Позичальниця при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банк», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі 3000 грн, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а позичальнику надано у користування кредитну картку. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Позичальниця зобов`язалась повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімальному платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Але в процесі користування кредитним рахунком позичальниця не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговим зобов`язанням. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальниця померла, спадкоємцями померлої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . 30.04.2021 року до спадкоємців направлено лист-претензію, але ніяких дій не виконано. Таким чином позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 5632 грн. 46 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5632 грн. 46 коп. та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 05.11.2021 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощенного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання учасники справи не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, відзиву або клопотань про відкладення розгляду справи суду не надходило.

Пунктом 2 ч.7 ст.128 ЦПК України визначено, що судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, судові повістки повертаються до суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Враховуючи викладене, оскільки відповідачі повідомлені про час та місце слухання справи своєчасна та належним чином, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню лише щодо вимог до ОСОБА_2 , щодо вимог до ОСОБА_1 слід відмовити, виходячи з наступного:

12.06.2019 року ОСОБА_3 підписала заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. В заяві зазначено, що позичальниця згодна з тим, що дана заява разом з пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, які отримані для ознайомлення в письмову вигляді.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 634 ЦК України визначено, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Якщо вимога про зміну або розірвання договору пред`явлена стороною, яка приєдналася до нього у зв`язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, сторона, що надала договір для приєднання, може відмовити у задоволенні цих вимог, якщо доведе, що сторона, яка приєдналася, знала або могла знати, на яких умовах вона приєдналася до договору.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України зазначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно із ч. 1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, між позивачем та ОСОБА_3 12.06.2019 року укладено кредитний договір та узгоджені всі істотні умови кредитування, зокрема розмір процентів за користування кредитними коштами, строк та порядок погашення заборгованості про що свідчить особистий підпис відповідача.

Так, позивач свої зобов`язання за договором виконав шляхом відкриття банківського рахунку та встановлення початкового кредитного ліміту, що підтверджується випискою по рахунку та довідкою позивача.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на виконання ухвали суду від 15.05.2023 року про витребування доказів П`ятою Харківською міською державною нотаріальною конторою надіслано копію спадкової справи заведеної після померлої.

Так, свідоцтво про право на спадщину за законом видано чоловіку, ОСОБА_2 , та складається з 2/3 (двох третіх) частини тркімнатної квартири АДРЕСА_1 , житловою площею всієї квартири 64,10 кв. м., загальною площею всієї квартири 89,80 кв.м.. Син, ОСОБА_1 , відмовився від своєї частки спадщини на користь батька.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами 1,3 ст.1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Також, ч.1 ст.1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення позики входять до складу спадщини, то умови договору щодо строків повернення позики чи сплати її частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті.

Відповідно до положень частини 1 статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Таким чином, задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Разом з тим положення зазначених правових норм застосовуються у випадку дотримання кредитором статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є пересічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Так, відповідно до статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Пунктом 2.1 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Мінюсту №296/5 від 22.02.2012 року, передбачено, що спадкова справа може бути заведена нотаріусом у тому числі на підставі претензії кредитора.

Щодо способу пред`явлення вимоги, то стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Кредитор може пред`явити вимоги безпосередньо до спадкоємців або опосередковано через нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Обрання певного способу є правом кредитора і здійснюється ним на власний розсуд.

При цьому, на відміну від пред`явлення вимоги безпосередньо до спадкоємців, кредитор, скеровуючи претензію до нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 11.07.2018 року у справі №495/1933/15-ц.

Так, згідно з свідоцтвом про смерть, позичальниця померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 05.08.2020 банку стало відомо про смерть позичальниці, згідно реєстру поштових відправлень та квитанції ПАТ «Укрпошта» претензію кредитора направлено до Десятої Харківської державної нотаріальної контори 27.08.2020 року.

Таким чином, судом встановлено, що банком дотримано строків визначених ст.1281 ЦК України, доказів протилежного, зокрема повідомлення банк про смерть ОСОБА_3 в інший строк, відповідачами суду не надано.

Виходячи з зазначеного, відповідач, ОСОБА_2 відповідно до порядку, визначеного нормами ЦК України, прийняв спадщину, позивач пред`явив вимоги до спадкоємця боржника своєчасно, у встановлений частиною другою статті 1281 ЦК України строк, тому має право на стягнення з відповідача на свою користь всієї суми боргу, але в межах вартості одержаного у спадщину майна.

Так, відповідачем отримано свідоцтво про право на спадщину за законом (номер у спадковому реєстрі: 66129346) яка складається з 2/3 (двох третіх) частини тркімнатної квартири АДРЕСА_1 , житловою площею всієї квартири 64,10 кв. м., загальною площею всієї квартири 89,80 кв.м..

Враховуючи викладене, з огляду на те, що про обов`язок погасити кредитну заборгованість в межах успадкованого майна відповідач, ОСОБА_2 , був повідомлений, вимогу кредитора в добровільному порядку станом на момент ухвалення рішення не виконав, суд приходить до висновку про дійсність наявності між сторонами спору та необхідність захисту позивача, порушення яких є доведеним, адже відмова виконувати спадкоємцем вимоги кредитора добровільно є обов`язковою умовою задоволення позову кредитора, проте у межах вартості одержаного у спадщину майна, тобто позовні вимоги до ОСОБА_2 підлягають задоволенню в повному розмірі, в позовних вимогах до ОСОБА_1 слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2270 грн, позовні вимоги задоволено тілько щодо ОСОБА_2 , а відтак з урахуванням розміру задоволених вимог відшкодуванню відповідачем, ОСОБА_2 на користь позивача підлягають сплаті судові витрати за подачу позову в сумі 2270 грн..

Керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 530, 536, 610, 612, 615, 625, 634, 1054, 1281 Цивільного кодексу України, ст. ст. 141, 274-279, 280-282, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (місце знаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, адреса для листування: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ) заборгованість за кредитом у розмірі 5632,46 грн. (п`ять тисяч шістсот тридцять дві гривні сорок шість копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (місце знаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, адреса для листування: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ) сплачений судовий збір у сумі 2270 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень).

В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 - відмовити.

Повний текст судового рішення складений 19 грудня 2023 року.

Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана позивачем до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуюча Т.В. ШТИХ.