№ провадження 4-с/646/32/2023
Справа № 646/7458/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2023 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Благої І.С.,

за участю секретаря Федоровської Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», Закрите акціонерне товариство Завод по виробленню, монтажу, ремонту та налагодженню енергообладнання «Енергоагрегат»,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, якою просить визнати бездіяльність державного виконавця неправомірною та скасувати арешти накладені на майно ОСОБА_1 на підставі постанови про арешт майна боржника від 18.06.2018 винесеної ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області у виконавчому провадженні №48310475.

Скарга обґрунтована тим, що рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова у справі № 646/5673/14-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП БАНК», , заборгованість за кредитним договором №CM-SME 701/96/2008 від 25.03.2008 в розмірі 280 582,97 доларів США, що станом на 02.06.2014р. еквівалентна 3 333 325,68 грн. а також пеню у сумі 529,55 грн. 30.07.2015р. до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області надійшоввиконавчий лист від 22.10.2014 №646/5673/14-ц, на підставі якого 31.07.2015р. державний виконавець Селіванов О.А. відкрив виконавче провадження № 48310475 та надав семиденний строк для виконання рішення суду. 03.09.2015р. державний виконавець Селіванов О.А. виніс постанову про стягнення виконавчого збору. 18.06.2018р. державний виконавець Головко В.Л. виніс постанову про арешт майна боржника. 18.06.2018р. державним виконавець Головко В.Л. виніс постанову про повернення виконавчого документу. В подальшому ПАТ «ОТП Банк» уступило усі права на користь ФК «Інвест Фінанс», а згодом ТОВ «Кабельні Технологій» придбало у ФК «Інвест Фінанс» права вимоги заборгованості за кредитним договором CM-SME 701/96/2008 від 25.03.2008р. на підставі договору про відступлення права вимоги б/н від 24.05.2019р., права вимоги за договором іпотеки №PM-SME 701/96/2008 від 25.03.2008 та права вимоги за договором іпотеки №PM-SME 701/96/2008 (майнова порука). ТОВ «Кабельні-технології» повідомило ОСОБА_1 , що після звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на нежитлову будівлю літ «А-2», загальною площею 756.7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , всі вимоги за кредитним договором CM-SME 701/96/2008 від 25.03.2008р. є недійсними. 30.08.2019р. за ТОВ «Кабельні-технології» було зареєстровано право власності на нежитлову будівлю літ. «А-2», загальною площею 756,7 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору іпотеки №РМ-SME 701/96/2008 (майнова порука). 16.08.2021р. представник боржника направив до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) заяву про зняття арешту, який накладено на майно ОСОБА_1 , оскільки виконавче провадження закінчене та відсутні будь-які претензії у кредитора до боржника. Проте, арешт з майна боржника не знято, що порушує законні права та інтереси ОСОБА_1 щодо розпорядження майном, власником якого він є.

Представник боржника, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не прибув у судове засідання, подавши заяву про розгляд справи без його участі.

Представники ВДВС, стягувача (ПАТ «ОТП Банк») та заінтересованої особи (ЗАТ «Енергоагрегат») у судове засідання не з`явилися з невідомих причин, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

За таких обставин за правилами ст.450 ЦПК України суд розглянув скаргу за відсутності вищевказаних осіб.

Судом встановлено, що рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 25.03.2008р. у справі №646/5673/14-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП БАНК», заборгованість за кредитним договором №CM-SME 701/96/2008 в розмірі 280582, 97 доларів США, що станом на 02.06.2014реквівалентно 3 333 325, 68 грн., а також пеню у сумі 529, 55 грн.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Селіванова О.А. від 31.07.2015р. відкрите виконавче провадження № 48310475 з примусового виконання виконавчого листа № 646/5673/14-ц, який видано 22.10.2014р. Червонозаводським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариство «ОТП БАНК» заборгованість за кредитним договором № CM-SME 701/96/2008 від 25.03.2008р. в розмірі 280 582, 97 доларів США, що станом на 02.06.2014р. еквівалентно 3 333 325, 68 грн., а також пені у сумі 529, 55 грн.

03.09.2015р. державним виконавцем Селівановим О.А. винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору.

18.06.2018р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Головком В.Л. винесено постанову у виконавчому проваджені №48310475 про арешт майна, що належить ОСОБА_1

18.06.2018р. державний виконавець Головко В.Л. виніс постанову у виконавчому проваджені №48310475 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, згідно з п.2 ч.1 ст.37 Закону в редакції, яка була чинною на момент винесення державним виконавцем вищевказаної постанови, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

За даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 28.11.2023р. виконавче провадження №48310475 є завершеним.

Згідно з Інформацією від 03.09.2019р. про виконавче провадження №48310475, повертаючи виконавчий документ стягувачу, державний виконавець зазначив строк повторного пред`явлення 19.06.2021р.

Як вбачається з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, вищезазначений виконавчий документ повторно не пред`являвся для примусового виконання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2019р. №870 «Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції» Головне територіальне управління юстиції у Харківській області було ліквідовано, а його правонаступником стало Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Харків).

В подальшому право вимоги за кредитним договором № CM-SME 701/96/2008 від 25.03.2008р. було переуступлено декілька разів новим кредиторам, останнім з яких (згідно з наданими суду доказами) є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кабельні технології» з 24.05.2019р.

16.08.2021р. представник боржника, адвокат Стець М.Л., подав заяву до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, якою він просив скасувати арешт, накладений постановою від 18.06.2018р., та виключити відомості про обтяження з Єдиного реєстру боржників.

Листом від 27.08.2021р. №56816788/ДВ-5 за підписом в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Д.Кінаш було надано відповідь на зазначену вище заяву адвоката Стеця М.Л., якою відмовлено у скасуванні арешту майна боржника з тих підстав, що зняття арешту майна боржника при поверненні виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зч.3 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка була чинною на момент винесення державним виконавцем постанови від 18.06.2018р. про повернення виконавчого документу стягувачу) у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Така ж правова норма діяла на момент звернення представника боржника до ВДВС з заявою про зняття арешту з майна боржника у серпні 2021 року.

Положеннями частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції, чинній на момент винесення державним виконавцем постанови від 18.06.2018р. про повернення виконавчого документу стягувачу) підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Ті ж положення (доповнені пунктом 9: «підстави, які передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону») діяли на момент звернення представника боржника до ВДВС у серпні 2021 року.

У постанові від 13.07.2022р. у справі №2/0301/806/11 Верховний Суд зазначив, що відмова в задоволенні скарги щодо зняття арешту, накладеного на все майно боржника у виконавчих провадженнях (в яких виконавчий документ було повернуто на підставі ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», тобто, як і у цьому випадку, з підстав інших, ніж передбачені ч.4 ст.59 та ч.3 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження») , унеможливила б у подальшому здійснення належного захисту майнових прав заявника щодо зняття арешту з його майна, оскільки чинне законодавство не регулює питання зняття обтяжень з майна боржника у випадку добровільного виконання виконавчого документа після повернення його стягувачу. Наявність протягом тривалого часу (майже 10 років) нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Верховний Суд прийшов до висновку, що незняття ДВС арешту з майна боржника у виконавчому провадженні є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби, і порушене право боржника підлягає захисту шляхом зобов`язання ДВС зняти арешт з майна боржника.

Отже, у даному випадку, враховуючи встановлені під час розгляду скарги обставини, у тому числі, тривалий строк (більш, ніж 5 років) незнятого арешту з майна боржника, відсутність доказів повторного пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання, суд приходить до висновку про неправомірність такого тривалого втручання держави у право власності боржника.

Разом з тим, з урахуванням того, які саме рішення суд може прийняти за результатами розгляду цієї категорії скарг з огляду на положення ст.451 ЦПК України, скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447 - 451 ЦПК України, суд

ухвалив:

Частково задовольнити скаргу ОСОБА_1 .

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Головка В.Л. у зв`язку з незняттям арешту з майна боржника, ОСОБА_1 , у виконавчому провадженні №48310475.

Зобов`язати заступника начальника Управління начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції або іншу уповноважену посадову особу зазначеного відділу скасувати арешт, накладений на майно ОСОБА_1 на підставі постанови про арешт майна боржника від 18.06.2018р., яка була винесена державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Головком Віталієм Леонідовичем при примусовому виконанні виконавчого листа № 646/5673/14-ц, який був виданий 22.10.2014р. Червонозаводським районним судом міста Харкова.

В решті скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.С.Блага