ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/1393/20 Номер провадження 22-ц/814/11/23Головуючий у 1-й інстанції Олефір А. О. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.,

суддів: Гальонкіна С.А., Карпушина Г.Л.

секретарі Андрейко Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Перемога»

на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 14 липня 2021 року, постановлене суддею Олефір А. О

по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «ПЕРЕМОГА» до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , Приватної агрофірми «Агроінвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Соняшник» про визнання права оренди, зобов`язання вчинити дії, визнання недійсними та скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди землі,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «ПЕРЕМОГА» звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ТОВ АФ «Перемога» є орендарем земельної ділянки площею 30,4600 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Федорівської сільської ради Глобинського району Полтавської області згідно договору оренди землі від 12.04.2011 року, укладеного з Глобинською районною державною адміністрацією, зареєстрований у відділі Держкомзему у Глобинському районі від 24.05.2011 року за № 00301. Договір укладений строком на 49 років. Договір є чинним, сторонами не розірваний, отже ТОВ АФ «Перемога» є орендарем земельної ділянки.

У зв`язку з необхідністю проведення державної реєстрації права оренди, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області наказом № 13336-сг від 13.12.2019 року надало згоду позивачу на відновлення меж вказаної земельної ділянки та зобов`язало начальника Відділу Держгеокадастру у Глобинському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області при надходженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) забезпечити реєстрацію земельної ділянки та внесення відомостей до Державного земельного кадастру. Рішенням Відділу у Глобинському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № РВ-020 від 24.01.2020 року, позивачу відмовлено у внесенні змін до Державного земельного кадастру з підстав розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Листом № 173/104-20 від 19.05.2020 року Відділ у Глобинському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області повідомив, що частина земельної ділянки площею 30,4600 га, що надана у користування ТОВ АФ «Перемога» згідно договору оренди від 12.04.2011 року, надана згідно наказів ГУ Держгеокадастру у Полтавській області громадянам для ведення особистого селянського господарства та оформлено право власності на дані земельні ділянки, після чого, залишок масиву, а саме площею 21,5285 га був проінвентаризований та присвоєний вказаній земельній ділянці кадастровий номер: :00:013:0078.

Із відомостей, що містяться на Публічній кадастровій карті України, ТОВ АФ «Перемога» дізналось про кількість, кадастрові номери та площі земельних ділянок, що надані у власність фізичним особам із земельної ділянки площею 30,4600 га, що знаходиться в орендному користуванні ТОВ АФ «Перемога», а саме земельна ділянка, площею 1,7500 га, кадастровий номер :00:013:0063, була наказом № 3839-СГ від 13.04.2017 року передана у власність ОСОБА_12 ; земельна ділянка, площею 0,5000 га, кадастровий номер :00:013:0074 була наказом № 1598-СГ від 03.03.2018 року передана у власність ОСОБА_14 , після смерті якого ОСОБА_11 на вказане майно видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом; земельна ділянка, площею 0,5000 га, кадастровий номер :00:013:0068, була наказом № 5339-СГ від 02.06.2017 року передана у власність ОСОБА_10 ; земельна ділянка, площею 0,5000 га, кадастровий номер :00:013:0069, була наказом № 5512-СГ від 04.07.2017 року передана у власність ОСОБА_9 ; земельна ділянка, площею 0,5000 га, кадастровий номер :00:013:0070, була наказом № 6509-СГ від 04.07.2017 року передана у власність ОСОБА_8 ; земельна ділянка, площею 0,5000 га, кадастровий номер :00:013:0064, була наказом № 5337-СГ від 02.06.2017 року передана у власність ОСОБА_7 ; земельна ділянка, площею 0,5000 га, кадастровий номер :00:013:0065, була наказом № 5330-СГ від 02.06.2017 року передана у власність ОСОБА_6 ; земельна ділянка, площею 0,5000 га, кадастровий номер :00:013:0073, була наказом № 6587-СГ від 07.07.2017 року передана у власність ОСОБА_5 ; земельна ділянка, площею 0,5000 га, кадастровий номер :00:013:0066, була наказом № 5334-СГ від 02.06.2017 року передана у власність ОСОБА_4 ; земельна ділянка, площею 0,5000 га, кадастровий номер :00:013:0071, була наказом № 6510-СГ від 04.07.2017 року передана у власність ОСОБА_3 ; земельна ділянка, площею 0,2500 га, кадастровий номер :00:013:0067, була наказом № 5538-СГ від 12.06.2017 року передана у власність ОСОБА_2 ; земельна ділянка, площею 0,2500 га, кадастровий номер :00:013:0072, була наказом № 6511-СГ від 04.07.2017 року передана у власність ОСОБА_1 ; земельна ділянка, площею 2,0000 га, кадастровий номер :00:013:0077, була наказом № 1074-СГ від 15.02.2019 року передана у власність ОСОБА_13 .

Вказані особи уклали договори оренди зазначених земельних ділянок з ПАФ «Агроінвест» та ТОВ «Агрофірма «Соняшник», окрім ОСОБА_12 . Частина земельної ділянки, що залишилася після передачі у власність земельних ділянок громадянам, площею 21,5285 га, кадастровий номер :00:013:0078 зареєстрована як земельна ділянка державної власності.

Зазначено, що дії Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області є незаконними та такими, що порушують права ТОВ АФ «Перемога», як орендаря, відсутність в Національній кадастровій системі інформації про земельну ділянку 30,4600 га, що надана ТОВ АФ «Перемога» у користування не можуть бути підставою для позбавлення орендаря права оренди. На час укладення та реєстрації Договору земельна ділянка площею 30,46 га була сформована, мала визначену площу, межі та кадастровий номер, договір оренди землі від 12.04.2011 року укладений між ТОВ АФ «Перемога» та Глобинською районною державною адміністрацією був належним чином зареєстрований відповідно до вимог діючого на той час законодавства, у державному реєстрі земель були всі відомості про вказану земельну ділянку та її оренду.

Земельні ділянки, що перебувають у користуванні юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права користування ними у порядку визначеному законом. Приймаючи до уваги те, що Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області видано тринадцять наказів про затвердження проектів землеустрою щодо відведення та передачу у власність фізичних особам земельних ділянок в межах земельної ділянки площею 30,4600 га, що передана позивачу згідно договору оренди на 49 років, то наявність зареєстрованих прав оренди з ПАФ «Агроінвест» та ТОВ «Агрофірма «Соняшник» порушують право позивача, яке підлягає судовому захисту шляхом визнання за ТОВ АФ «Перемога» права оренди відповідно до договору оренди від 12.04.2011 року, укладеного позивачем з Глобинською районною державною адміністрацією; визнання недійсними та скасування наказів Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність, скасування державної реєстрації земельних ділянок, визнання недійсним договорів оренди земельних ділянко, укладених з новими орендарями.

Рішенням Глобинського суду Полтавської області від 14 липня 2021 року в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «ПЕРЕМОГА» відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не доведено, що відповідачі отримали у власність вказані земельні ділянки з порушення закону, тому відсутні підстави для визнання недійсними та скасування наказів про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність, свідоцтва про право на спадщину за заповітом, скасування державної реєстрації земельних ділянок та визнання недійсними договорів оренди землі.

Не погодившись з рішенням місцевого суду його в апеляційному порядку оскаржило Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Перемога», просило його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норма матеріального права.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, до суду апеляційної інстанції не надходило.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення місцевого суду повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Відмовляючи в задоволенні позовної вимоги щодо визнання за позивачем права оренди земельної ділянки площею 30,4600 га суд першої інстанції прийшов до висновку, що дане право ТОВ «Агрофірма «Перемога» не є порушеним, невизнаним чи оспорюваним, а тому не підлягає захисту.

Колегія суддів погоджується з даним висновком місцевого суду з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до положень частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права.

У розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Під порушенням необхідно розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, 12 квітня 2011 року між Глобинською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Перемога» було укладено договір оренди землі (далі Договір) (т. 1, а.с. 16-17).

Відповідно до п. 2.1 Договору, в оренду передано земельну ділянку загальною площею 30,46 га, кадастровий номер на плані: :00:013:0051.

Згідно п. 3.1 Договору, договір укладено строком на 49 років.

У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За приписами статті 1 Закону України «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України).

Договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації (частина третя статті 640 ЦК України у редакції, чинній на час підписання договору оренди).

За змістом частини другої статті 125 ЗК України у редакції, чинній на час підписання договору оренди, право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав.

Вказаний договір зареєстрований в відділі Держкомзему у Глобинському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 24 травня 2011 року за № 00301.

Наказом № 13336-СГ від 13.12.2019 року, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області надало згоду Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Перемога» на відновлення меж земельної ділянки площею 30,46 га ріллі, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Федорівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, що перебуває в оренді на підставі договору оренди від 12 квітня 2011 року укладеного з Глобинською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в відділі Держкомзему у Глобинському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 24 травня 2011 року за № 00301 (т. 1, а.с. 22).

Відповідно до листа Відділу у Глобинському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 31/104-21 від 04.02.2021 року, наданого на виконання ухвали суду від 26.01.2021 року, останній повідомив, що згідно книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі до 01 січня 2013 року між Глобинською районною державною адміністрацією та ТОВ «Агрофірма «Перемога» зареєстровано договір оренди землі від 24.05.2011 року за № 00301 терміном на 49 років на земельну ділянку площею 30,46 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Федорівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, кадастровий номер: :00:013:0051 (т. 2, а.с. 154).

Разом з тим, рішенням відділу у Глобинському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № РВ-020 від 24.01.2020 року, ТОВ «Агрофірма Перемога» відмовлено у внесенні змін до Державного земельного кадастру зокрема з підстав розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини (т. 1, а.с. 23).

Враховуючи вищевикладені обставини справи, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, що твердження позивача про те, що Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області не визнає права оренди ТОВ «Агрофірма Перемога» згідно договору оренди від 12 квітня 2011 року є необгрунтованим, оскільки невизнаним є не саме право оренди, а порушени є реалізація прав позивача в частині використання земельної ділянки за договором.

Встановлено, що наказом № 3839-СГ від 13.04.2017 року Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та земельну ділянку площею 1,7500 га, кадастровий номер :00:013:0063 передано у власність ОСОБА_12 (т. 1, а.с. 28).

На підставі вказаного наказу за ОСОБА_12 зареєстроване право власності на вказану земельну ділянку (т. 1, а.с. 29-32).

Наказом № 1598-СГ від 03.03.2018 року Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та земельну ділянку площею 0,5000 га, кадастровий номер :00:013:0074 надано у власність ОСОБА_14 (т. 1, а.с. 34).

Після смерті ОСОБА_14 вказану земельну ділянку успадкував ОСОБА_11 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.06.2019 (т. 1, а.с. 35).

Право власності на вказану земельну ділянку зареєстроване за ОСОБА_11 (т. 1, а.с. 36-39).

Наказом № 5339-СГ від 02.06.2017 року Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та земельну ділянку площею 0,5000 га, кадастровий номер :00:013:0068 передано у власність ОСОБА_10 (т. 1, а.с. 41).

На підставі вказаного наказу за ОСОБА_10 зареєстроване право власності на вказану земельну ділянку (т. 1, а.с. 42-45).

Наказом № 5512-СГ від 04.07.2017 року Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та земельну ділянку площею 0,5000 га, кадастровий номер :00:013:0069 передано у власність ОСОБА_9 (т. 1, а.с. 46).

На підставі даного наказу за ОСОБА_9 зареєстроване право власності на вказану земельну ділянку (т. 1, а.с. 48-51).

Наказом № 6509-СГ від 04.07.2017 року Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та земельну ділянку площею 0,5000 га, кадастровий номер :00:013:0070 передано у власність ОСОБА_8 (т. 1, а.с. 53).

На підставі вказаного наказу за ОСОБА_8 зареєстроване право власності на вказану земельну ділянку (т. 1, а.с. 54-57).

Наказом № 5337-СГ від 02.06.2017 року Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та земельну ділянку площею 0,5000 га, кадастровий номер :00:013:0064 передано у власність ОСОБА_15 (т. 1, а.с. 59).

На підставі вказаного наказу за ОСОБА_7 зареєстроване право власності на вказану земельну ділянку (т. 1, а.с. 60-63).

Наказом № 5330-СГ від 02.06.2017 року Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та земельну ділянку площею 0,5000 га, кадастровий номер :00:013:0065 передано у власність ОСОБА_6 (т. 1, а.с. 65).

На підставі вказаного наказу за ОСОБА_6 зареєстроване право власності на вказану земельну ділянку (т. 1, а.с. 66-69).

Наказом № 6587-СГ від 07.07.2017 року Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та земельну ділянку площею 0,5000 га, кадастровий номер :00:013:0073 передано у власність ОСОБА_5 (т. 1, а.с. 71).

На підставі вказаного наказу за ОСОБА_5 зареєстроване право власності на вказану земельну ділянку (т. 1, а.с. 72-75).

Наказом № 5334-СГ від 02.06.2017 року Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та земельну ділянку площею 0,5000 га, кадастровий номер :00:013:0066 передано у власність ОСОБА_4 (т. 1, а.с. 74).

На підставі вказаного наказу за ОСОБА_4 зареєстроване право власності на вказану земельну ділянку (т. 1, а.с. 78-81).

Наказом № 6510-СГ від 04.07.2017 року Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та земельну ділянку площею 0,5000 га, кадастровий номер :00:013:0071 передано у власність ОСОБА_3 (т. 1, а.с. 82).

На підставі вказаного наказу за ОСОБА_3 зареєстроване право власності на вказану земельну ділянку (т. 1, а.с. 84-87).

Наказом № 5538-СГ від 12.06.2017 року Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :00:013:0067 передано у власність ОСОБА_2 (т. 1, а.с. 89).

На підставі вказаного наказу за ОСОБА_2 зареєстроване право власності на вказану земельну ділянку (т. 1, а.с. 90-93).

Наказом № 6511-СГ від 04.07.2017 року Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :00:013:0072 передано у власність ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 95).

На підставі вказаного наказу за ОСОБА_1 зареєстроване право власності на вказану земельну ділянку (т. 1, а.с. 96-99).

Наказом № 1074-СГ від 15.02.2019 року Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер :00:013:0077 передано у власність ОСОБА_13 (т. 1, а.с. 101).

На підставі вказаного наказу за ОСОБА_13 зареєстроване право власності на вказану земельну ділянку (т. 1, а.с. 102-105).

Як підставу для визнання вказаних наказів недійсними та їх скасування, а також для скасування державної реєстрації земельних ділянок, позивач зазначив, що вищевказаними наказами передано у власність частину земельної ділянки площею 30,46 га, яка перебуває у користуванні ТОВ АФ «Перемога» згідно договору оренди від 12 квітня 2011 року, який укладено між Глобинською районною державною адміністрацією та ТОВ АФ «Перемога» строком на 49 років.

Статтею 14 Конституції України передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно зі статтею 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю) (частина перша статті 81 ЗК України).

Відповідно до пункту «а» частини третьої статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно з частинами першою-третьою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, шляхом одержання громадянами земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Що стосується отримання у користування земельних ділянок, то порядок відведення таких земельних ділянок регулюються статтями 123, 186-1 ЗК України.

У силу частин другої, третьої, четвертої, шостої, десятої статті 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюється затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до частин першої, четвертої, п`ятої статті 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Частиною першою статті 79 ЗК України визначено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

За змістом частин першої, третьої та четвертої статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій-сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до частин першої та другої статті 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів.

Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно зі статтею 198 ЗК України кадастрові зйомки це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: геодезичне встановлення меж земельної ділянки; погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; відновлення меж земельної ділянки на місцевості; встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; виготовлення кадастрового плану.

У частинах другій, третій статті 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно з частиною першою статті 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2023 року у справі № 466/1058/15-ц (провадження № 61-6732св22) зазначено, що передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку, зокрема у визначений спосіб, є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод в користуванні, користування з порушенням законодавства - без оформлення права користування, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі висновками експертів.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).

У спірних правовідносинах питання щодо визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладення земельних ділянок відповідно до правовстановлюючих документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки потребують спеціальних знань і мають бути підтверджені висновком судової земельно-технічної експертизи.

Даний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі № 206/1658/20, провадження № 61-8056св21.

У постанові від 16 червня 2021 року у справі № 372/6016/13-ц Верховний Суд вказав, що належним доказом, який би підтвердив чи спростував накладення земельних ділянок може бути лише висновок земельно-технічної експертизи.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову прийшов до висновку, що обставини на які посилаються представники позивача стосовно того, що земельні ділянки, які наказами було передано відповідачам знаходяться в межах орендованої ним земельної ділянки, можливо встановити виключно на підставі земельно-технічної експертизи, до завдань якої відноситься зокрема визначення порушень меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів на ці земельні ділянки та вимог нормативно-правових актів.

Проте, представниками позивача клопотання про призначення земельно-техічної експертизи до суду першої інстанції не надходило.

В апеляційній скарзі та поданому 01 грудня 2021 року клопотанні представник позивача прохав суд призначити земельно-технічну експертизу, яка повинна встановити чи розташовані земельні ділянки належні відповідачам в межах земельної ділянки, що перебуває в оренді позивача.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 20 січня 2022 року призначено по справі судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Полтавському відділенню Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса.

На розгляд експерта поставлено наступне питання:

- чи розташовані земельні ділянки з кадастовими номерами :00:013:0063 площею 1,7500 га; :00:013:0074 площею 0,5000 га; :00:013:0068 площею 0,5000 га; :00:013:0069 площею 0,5000 га; :00:013:0070 площею 0,5000 га; :00:013:0064 площею 0,5000 га; :00:013:0065 площею 0,5000 га; :00:013:0073 площею 0,5000 га; :00:013:0066 площею 0,5000 га; :00:013:0071 площею 0,5000 га; :00:013:0067 площею 0,2500 га; :00:013:0072 площею 0,2500 га; :00:013:0077 площею 2,0000 га; :00:013:0078 площею 21,5285 га в межах земельної ділянк площею 30,4600 га, що знаходиться в оренді ТОВ АФ «ПЕРЕМОГА» відповідно до договору, укладеного 12 квітня 2011 року між Глобинською РДА та ТОВ АФ «ПЕРЕМОГА», зареєстрованого у Відділі Держкомзему в Глобинському районі 24.05.2011 року за № 00301 згідно даних, що містяться в документації із землеустрою вказаних земельних ділянок.

06 березня 2023 року до Полтавського апеляційного суду надійшло повідомлення від Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» про неможливість надання висновку судової земельно-технічної експертизи, у зв`язку з ненаданням додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи (т. 5, а.с. 48-53).

Під час перебуваня справи на експертизі ТОВ Агрофірма «Перемога» не заявляло до суду клопотань про витребування необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Через 4 місяці після повідомлення про неможливість проведення експертизи та повернення матеріалів справи до суду від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, які є необхідними для проведення експертизи, зокрема: копії технічної документації із землеустрою (проекту землеустрою) щодо відведення земельних ділянок належних відповідачам; копії технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельними ділянками на умовах оренди для ведення товарного сілськогосподарського виробництва ТОВ Агрофірма «Перемога», що розроблена у 2007 році; поземельну книгу земельної ділянки з кадастровим номером :00:013:0051, дані про яку можуть зберігатися у архівному шарі бази даних Державного земельного кадастру; поземельну книгу на земельну ділянку з кадастровим номером :00:013:0078, дані про яку зберігаються у базі даних Державного земельного кадастру (т. 5, а.с. 94-96).

Проте, відповідного клопотання про призначення у справі земельно-технічної експертизи не надходило.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається насамперед на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється залежно від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», заява № 36655/02).

Стаття 6 ЄСПЛ гарантує кожному судовий розгляд «у розумний строк». ЄСПЛ зазначив, що метою вказаної гарантії є захист всіх сторін в судовому розгляді від надмірного затягування судової процедури. Більш того, вказана гарантія підкреслює важливість того, щоб правосуддя здійснювалося без затримок, які можуть підірвати його ефективність та довіру до нього.

Таким чином, значення критерію розумного строку полягає в тому, щоб гарантувати винесення судового рішення протягом розумного строку, встановлюючи тим самим межу стану невизначеності, в якому знаходиться та чи інша особа у зв`язку з її становищем, що є важливим як для самої зацікавленої особи, так і з точки зору юридичної визначеності.

В своїй практиці ЄСПЛ визначив фактори, які необхідно враховувати при оцінці того, чи відповідає тривалість часу судового розгляду критерію розумного строку: складність справи, поведінка заявника, поведінка судової та державної влади та ступінь важливості справи для заявника (див., наприклад, «Frydlender проти Франції» [ВП], № 30979/96, § 43, ECHR 2000-VII).

У справі «Union Alimentaria Sanders S.A. проти Іспанії» (№ 11681/85, рішення від 7 липня 1989 року) ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний тільки демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосереднє відношення до нього, утримуватися від використання прийомів, що затягують процес, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури судового розгляду.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, беручи до уваги тривалий розгляд даної справи та процесуальну поведінку сторін, колегія суддів приходить до висновку, що вказане клопотання є необгрунтованим, оскільки для дослідження вказаних доказів необхідні спеціальні знання та проведення земельно-технічної експертизи, проте відповідного клопотання про її призначення до суду не надходило.

Всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 ЦПК України позивач не довів належними та допустимими доказами обставини, які входять до предмету доказування, у зв`язку з чим суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову з підстав його недоведеності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Рішення суду прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Перемога» залишити без задоволення.

Рішення Глобинського суду Полтавської області від 14 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О. Ю. Кузнєцова

Судді С. А. Гальонкін

Г. Л. Карпушин