МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2023 р. Справа №370/1506/21

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Білоцької Л.В., при секретарі Лузану І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у залі суду у смт Макарів Київської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Макарівської селищної ради Бучанського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

25.06.2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач 1), Маковищанської сільської ради Макарівського району Київської області (далі відповідач 2) про визнання права власності на спадкове майно, в якому вказав, що 12.08.1978 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , 1950 року народження.

Від спільного життя народилися діти: син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер в м. Київ.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно: 1/3 частини земельної ділянки площею 0,250 га кадастровий номер :02:003:0002, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯЖ №237244 від 31.10.2008 р. на підставі рішення Макарівського районного суду Київської області від 19.12.2006 року; 1/3 частини земельної ділянки площею 0,188 га кадастровий номер :02:003:0003, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯЖ №237243 від 31.10.2008 р. на підставі рішення Макарівського районного суду Київської області від 19.12.2006 року; 1/3 частини земельної ділянки площею 0,252 га кадастровий номер :02:002:0003, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯЖ №237245 від 31.10.2008 р. на підставі рішення Макарівського районного суду Київської області від 19.12.2006 року.

При зверненні до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого спадкодавця ОСОБА_3 позивачу було відмовлено в зв`язку з тим, що третя спадкоємиця за законом на даний час фактично проживає за межами України, а тому не має можливості звернутися з відповідною заявою про прийняття спадщини чи про відмову від своєї частки спадкового майна.

Позивач просить:

- визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , право власності на: 1/3 частину від 1/3 частини ділянки площею 0,250 га кадастровий номер :02:003:0002, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд в порядку спадкування після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ; 1/3 частину від 1/3 частини ділянки площею 0,188 га кадастровий номер :02:003:0003, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 за цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства в порядку спадкування після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ; 1/3 частину від 1/3 частини земельної ділянки площею 0,252 га кадастровий номер :02:002:0003, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 за цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства в порядку спадкування після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , право власності на: 1/3 частину від 1/3 частини ділянки площею 0,250 га кадастровий номер :02:003:0002, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд в порядку спадкування після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ; 1/3 частину від 1/3 частини ділянки площею 0,188 га кадастровий номер :02:003:0003, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 за цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства в порядку спадкування після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ; 1/3 частину від 1/3 частини ділянки площею 0,252 га кадастровий номер :02:002:0003, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 за цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства в порядку спадкування після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2021 року дану справу передано на розгляд судді Мазки Н.Б.

Ухвалою судді Мазки Н.Б. від 25.06.2021 року позов ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 12.10.2021 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Також вказаною ухвалою витребувано від Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори копію спадкової справи щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 . Витребувані докази надійшли до суду 02.02.2023 року та приєднані до матеріалів справи.

Відповідно до Розпорядження керівника апарату № 202 від 07.04.2023 року та Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.04.2023 року дану справу передано на розгляд судді Білоцькій Л.В.

Ухвалою суду від 29.05.2023 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 24.07.2023 року, яке відкладено на 28.08.2023 року.

У судовому засіданні 28.08.2023 року до участі у справі залучено правонаступника відповідача Маковищанської сільської ради Макарівського району Київської області Макарівську селищну раду Бучанського району Київської області, у зв`язку з чим оголошено перерву до 26.09.2023 року.

В подальшому судовий розгляд відкладено на 26.10.2023 року.

У судове засідання 26.10.2023 року сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином.

В матеріалах справи містяться заяви від позивача та його представника про розгляд справи у їх відсутність, вказавши про підтримання позовних вимог, які просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 згідно заяви поданої 24.07.2023 року позовні вимоги визнала, справу просила розглядати у її відсутність.

Представник відповідача Макарівської селищної ради згідно поданої заяви просив розглянути справу у його відсутність, рішення прийняти з врахуванням письмових пояснень, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3 (а.с. 37 зворот).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на: 1/3 частину земельної ділянки площею 0,250 га кадастровий номер :02:003:0002, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд; 1/3 частину земельної ділянки площею 0,188 га кадастровий номер :02:003:0003, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 за цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства; на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,252 га кадастровий номер :02:002:0003, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 за цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (а.с. 7-12, 14-16).

З матеріалів спадкової справи № 696/2017 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 встановлено, що до спадкоємців першої черги за законом увійшли: ОСОБА_2 - дружина, яка спадщину прийняла подавши до нотаріуса відповідну заяву (а.с. 37, 44), ОСОБА_1 син та ОСОБА_1 донька, які також вважаються такими, що спадщину прийняли, оскільки були зареєстровані та проживали з покійним за однією адресою (а.с. 39, 44, 48, 52, 56-57).

Факт того, що покійний ОСОБА_3 був власником вказаного вище спадкового майна підтверджується копіями Державних актів на право власності на земельну ділянку та Витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 76-90).

Вирішуючи даний спір, суд керується також наступним.

У відповідності до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків, відшкодування моральної шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків фізичної особи, яка померла (спадкодавець) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 1, ч. 2 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом.

20.05.2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 339/369/18, провадження № 61-18714св19 (ЄДРСРУ № 97034710) досліджував питання щодо звернення спадкоємця до суду за захистом порушених або оспорюваних прав перед яким, в обов`язковому порядку передує отримання відмови нотаріусом.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України).

Таким чином, відповідно до статті 392 ЦК України з вимогами про визнання права власності на спадкове майно спадкоємець вправі звернутися до особи, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно.

Порядок оформлення права на спадщину встановлений главою 89 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами та являє собою визначену законодавством сукупність функцій, притаманну юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.

Враховуючи той факт, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством, то за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Зверненню до суду з позовом має передувати вирішення питання про видачу спадкоємцю нотаріусом або органом чи службовою особою, уповноваженою вчиняти нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину (постанова Верховного суду від 16.01.2019 р. у справі № 2-390/2006).

Таким чином, якщо відсутність умов для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. За правилами ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п. 3.1 Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, і підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмово заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Виходячи з аналізу норм чинного законодавства та матеріалів справи, а саме: наявності правовстановлюючих документів на земельні ділянки, витягів з ДЗК, спадкоємець (ці) до майна померлого ОСОБА_3 можуть отримати, з врахуванням своєчасності прийняття ним (и) спадщини, свідоцтво (а) про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» у випадку відмови у вчиненні нотаріальних дій нотаріус виносить відповідну постанову.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії та наявність правовстановлюючих документів на спадкове майно спадкодавця, а також своєчасності прийняття спадщини спадкоємцем (ями), як наслідок, у спадкоємця (ів) до майна померлого ОСОБА_3 наявні всі необхідні умови для отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку.

Таким чином, вимога про визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку задоволенню не підлягає.

Щодо твердження позивача про підстави відмови в отриманні свідоцтва про право на спадщину, суд відноситься критично до твердження позивача в обґрунтування відмови в отриманні свідоцтва про право на спадщину, а саме: «при зверненні до нотаріуса з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого спадкодавця ОСОБА_3 позивачам було відмовлено у зв`язку з тим, що третя спадкодавиця ( ОСОБА_1 ) за законом на даний час фактично проживає за межами України, а тому не має можливості звернутися з відповідною заявою про прийняття спадщини чи про відмову від своєї частики спадкового майна», оскільки викладене не відповідає фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

По - перше, матеріали справи не містять жодної відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії (отримані свідоцтва про право на спадщину за законом).

По - друге, згідно з підпунктом 3.11.3 Положення про порядок вчинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України, Міністерства закордонних справ України від 27 грудня 2004 року № 142/5/310, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2004 року за № 1649/10248, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати консулу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином у спадкоємця, який перебуває за межами країни є можливість звернутися із відповідною заявою про прийняття спадщини до Посольства України, яке виконує консульські функції, або подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини через засоби поштового зв`язку, що узгоджується із висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року в справі № 332/3796/19 (провадження № 61-10896св21) та від 27 червня 2022 року в справі № 202/1188/19 (провадження № 61-11828св21, ЄДРСРУ № 104942482).

Не підлягає судовому захисту також і похідний інтерес позивача у захисті порушеного права іншої особи (постраждалого), оскільки судовому захисту підлягає саме порушене право останнього. Такий захист за участі позивача можливий лише за умови здійснення ним процесуального представництва постраждалого, у цьому разі, боржника. Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суд від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц, у постанові Верховного Суду від 26.05.2022 зі справи № 1-23-32/135-08-4825.

Щодо заяви відповідача ОСОБА_2 про визнання позову слід вказати, що суд таку заяву не приймає, оскільки воно суперечить закону.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що задоволенню не підлягає в повному обсязі, оскільки позивачем не доведено ті обставини на які він посилався як на підставу своїх вимог, а саме, що позивач будучи спадкоємцем за законом першої черги, який спадщину після смерті батька прийняв, проте у нього існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріуса, так як матеріали справи не містять відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. Окрім того, не передбачено випадку звернення до суду одного спадкоємця в інтересах іншого за захистом спадкових прав, при цьому зазначаючи його стороною відповідача.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, тому відсутні підстави для стягнення із відповідача понесених судових витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 5, 76-81, 83, 95, 141, 247, 265, 354-355 ЦПК України суд,

у х в а л и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Макарівської селищної ради Бучанського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту, через Макарівський районний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 26.10.2023 року.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Макарівська селищна рада Бучанського району Київської області: 08001, Київська обл., Бучанський р-н, смт Макарів, вул. Димитрія Ростовського, 30, .

Суддя Л.В. Білоцька