Справа № 204/4362/23
Провадження № 2/204/1791/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

30 жовтня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Чудопалової С.В.

за участю секретаря Корягіної Р.Р

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила прав користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог зазначає, що він є користувачем квартири АДРЕСА_1 . Зазначена квартира не приватизована та належить державі. Крім позивача, в даній квартирі зареєстровані з 25.10.1996 року відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Відповідачі ОСОБА_4 не проживає у даній квартирі з липня 2021 року, а ОСОБА_3 з вересня 2014 року та не несуть витрати на її утримання, особисті речі відсутні, а місце знаходження не відоме. Місце реєстрації відповідачів у квартирі позивача не пов`язане з їх фактичним місцем проживання, однак сам факт реєстрації відповідачів у квартирі, без фактичного проживання у ній, враховуючи намір позивача, як власника, вільно володіти, користуватися, а також розпорядитися таким житлом, перешкоджає у повноцінній реалізації права власності.Тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивач у судове засідання не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги повністю підтримує, проти заочного рішення суду не заперечує.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Позивач в своїй позовній заяві зазначає, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 , є комунальною власністю.

Згідно з довідкою про склад сім`ї № 3413 від 15.03.2023 року в квартирі АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (а.с. 11).

У зазначеній квартирі відповідачі не мешкають без поважних причин, при цьому, у позовній заяві позивач наполягає на тому, що відповідач ОСОБА_4 не проживає у даній квартирі з липня 2021 року, а ОСОБА_3 з вересня 2014 року, їх особистих речей у квартирі немає,участі в її утриманні відповідачі не приймають.

З Акту про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації, складених 15 березня 2023 року, вбачається, що ОСОБА_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , не проживає за адресою реєстрації з липня 2021 року, а ОСОБА_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , не проживає за адресою реєстрації з вересня 2014 року (а.с. 9-10).

Разом з тим регулювання житлових відносин здійснюється спеціальним законом яким є Житловий Кодекс Української РСР.

Відповідно до ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, особа втрачає право на користування житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом.

Факт не проживання відповідачів у вказаній квартирі підтверджується актами, які долучені позивачем до матеріалів справи.

Будь - яких доказів, які б спростовували дані акти, відповідачами не надано, як і не надано доказів, які б підтверджували факт їх проживання у даній квартирі.

Згідно ст. ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи викладене, а також те, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не мешкають за адресою: АДРЕСА_2 , суд вважає, що останні втратили право користування жилим приміщенням за вказаною адресою. Таким чином, з огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та наведені норми чинного законодавства, позовні вимоги позивача про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням є обґрунтованими, підтверджуються зібраними у справі доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовні вимоги задоволено, то з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп., тобто з кожного по 536,80 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 71, 72, 150, 156, 158, 163 ЖК України, ст. ст. 4, 12, 76-81, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (адреса проживання: АДРЕСА_3 ) про визнання особи такою, що втратила прав користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп., тобто з кожного по 536,80 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані: Позивач ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_3 ).

Відповідачі ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (адреса проживання: АДРЕСА_3 ).

Суддя С.В. Чудопалова