Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2741/20
Номер провадження2-др/711/7/23
РІШЕННЯ
13 червня 2023 року Придніпровський районний суд м.Черкаси у складі:
головуючого судді Демчика Р.В..,
за участю секретаря Кофановій А.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Ковальова Віктора Михайловича про ухвалення додаткового рішення по справі №711/2741/20 за скаргою ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Ковальова Віктора Михайловича на дії державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), боржник: ОСОБА_2 ,
Зазначив, що в провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. В межах даної справи розглядалась скарга позивача від 10.11.2022 року на дії державного виконавця Придніпровського ВДВС у м.Черкаси Центрального МУЮ МЮ (м.Київ) Петренко С.В. щодо несвоєчасного винесення постанова про відкриття виконавчого провадження. 13.12.2022 року ухвалою суду скаргу задоволено та визнано дії державного виконавця протиправними. Оскільки справу було розглянуто без участі сторін про наявність даного судового рішення представнику позивача стало відомо лише 03.01.2023 року, в день оприлюднення ухвали на сайті ЄДРСР. Поштою ухвалу не отримано. В той же час електронна версія рішення не створює для учасників справи правових/процесуальних наслідків, а оприлюднення рішення в ЄДРСР не скасовує обов`язок суду видати копії судових рішень учасників справи або надіслати їм такі копії у встановленому законом порядку. Таким чином вважає, що строк встановлений ч.8 ст. 141 ЦПК України пропущений з поважних причин та за обставини, які не залежать від волі позивача, а отже є підстави для його поновлення.
Вказана надає право позивачу подати заяву про ухвалення додатково рішення в частині понесених витрат на правничу допомогу з урахуванням поданих доказів та вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України.
Сторони в судове засідання не з`явилися.
У відповідності до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Суд, дослідивши матеріали справи, заяву про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи, прийшов до наступного.
Згідно з п. 3 ч. 1 та ч. 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку.
Судом встановлено, що ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 13 грудня 2022 року скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ковальова В.М. на дії державного виконавця Придніпровського ВДВС у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), боржник: ОСОБА_2 задоволено частково та визнано дії головного державного виконавця Придніпровського ВДВС у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Петренко С.В. щодо несвоєчасного винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №69893230 від 20.09.2022 протиправними.
11.01.2023 року представником скаржника адвокатом Ковальовим В.М. отримано копію ухвали суду від 13.12.2022 року
11.01.2023 року адвокатом Ковальовим В.М. подано заяву про розподіл витрат на правничу допомогу.
Так, представником позивача адвокатом Ковальовим В.М. долучено Договір про надання правової допомоги від 01 серпня 2022 року укладеного між ОСОБА_1 та АО «Агенція правового захисту».
Згідно з п. 1.2. Договору метою укладання договору є надання правової допомоги (адвокатських послуг) щодо захисту та представництва інтересів Замовника у судових органах всіх інстанцій, органах ДВС, приватних виконавців, банківських установах, правоохоронних і контролюючих органах та в будь-яких інших установах, підприємствах і організаціях з питань, які випливають зі стягнення позики, підтвердженої розпискою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (позичальник), від 22.04.2017 року на суму 50 000 доларів США.
Згідно з п.4.1. Договору за надання правової допомоги Замовник сплачує Виконавцю (адвокатському об`єднанню) грошові кошти у наступному розмірі:
- здійснення правового аналізу документів у спірних правовідносинах та надання консультаційних послуг щодо кожного окремого питання - 2000 грн.;
- складання претензії, листа, вимоги, заяви, адвокатського запиту - 2000 грн. за кожний;
- складання проекту позовної заяви до суду /зустрічного позову /відзиву на позов /скарги на дії /бездіяльність державного або приватного виконавця у суді першої інстанції - 5000 грн. за кожен документ;
- складання відповіді на відзив, заперечень, пояснень та інших процесуальних документів - 4500 грн за кожний;
- здійснення представництва інтересів у суді - 2500 грн. за кожне судове/підготовче засідання (у випадку, якщо засідання не відбулось з незалежних від Виконавця причин - суддя захворів, суддя в нарадчій кімнаті по іншій справі, тощо - оплата проводиться у повному обсязі);
- складання відзиву, заперечень у суді апеляційної та касаційної інстанцій, апеляційної скарги, касаційної скарги, заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, заяви про перегляд заочного рішення - 4000 грн. за кожен процесуальний документ;
- надання правової допомоги поза межами судового засідання (збирання доказів, ознайомлення з матеріалами судової справи тощо) - 1000 грн. за 1 годину надання послуг;
- супроводження справи в органах державної виконавчої служби/приватного виконавця/нотаріуса/ органах казначейства та ін. щодо виконання рішення суду - 2000 грн. за 1 годину надання послуг;
- оскарження дії/бездіяльності працівників правоохоронних органів - 2500 грн. (за кожну скаргу);
- складання заяви про вчинення злочину 2000 грн. (за необхідності);
- гонорар Виконавця узгоджено сторонами в розмірі 5000 грн. 00 коп., за кожну судову справу/провадження/за розгляд певного окремого питання, що стосується предмету даного договору (наприклад, за кожен випадок оскарження дії/бездіяльності/постанови державного або приватного виконавця, за кожен випадок подальшого стягнення донарахованих сум за договором позики тощо).
Пунктом 4.2. Договору передбачено, що оплата здійснюється шляхом видачі Виконавцю готівкових грошових коштів або шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця після надання відповідних послуг у строки, визначені сторонами в акті.
У п. 3 Акту прийому-передачі від 05.01.2023 встановлено, що оплата здійснюється шляхом видачі готівкових грошових коштів або шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця (адвоката) після надання відповідних послуг, але не раніше ніж через 90 днів після набранням ухвалою суду від 13.12.2022 у справі № 711/2741/20 законної сили та фактичного стягнення присудженої суми заборгованості.
Згідно з вимогами статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про стягнення на користь заявника, на користь якого ухвалено рішення, судових витрат, понесених в суді першої інстанції, суддя виходить із такого.
Відповідно до статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);
3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року по справі № 922/1964/21 вказано, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стягувача до суду подано такі документи: копію договору про надання правової допомоги від 01.08.2022, звіт про виконання договору щодо надання правової допомоги від 05.01.2023, акт прийому-передачі наданих послуг від 05 січня 2023, рахунок на оплату.
Крім того, матеріали справи містять ордер на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 адвокатом Ковальовом В.М.(а.с.11).
Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Разом з тим, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача (пункт 1 частини другої статті 141 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року по справі № 596/2305/18-ц зазначено, що відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Відповідно до вимог статті 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.
Керуючись ст.ст. 270, 354 ЦПК України, суд,-
Заяву представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Ковальова Віктора Михайловича про ухвалення додаткового рішення по справі №711/2741/20 за скаргою ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Ковальова Віктора Михайловича на дії державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), боржник: ОСОБА_2 - задоволити.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення додаткового судового рішення. Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення рішення.
Головуючий: Р. В. Демчик