Справа №2-721/10
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Єригіної І.М.,

при секретарі судового засідання Барашивець Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити дії щодо скасування арешту з нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась ОСОБА_1 зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та просила зобов`язати вчинити дії щодо скасування арешту з нерухомого майна номер запису про обтяження: №814693, зареєстрованого 26.04.2013 року.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що 24.04.2013 року постановою Богунським відділом державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №37687309 було накладено арешт та заборону на відчуження щодо всього майна ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 118 298,61 грн. За інформацією наданою Богунським відділом державної виконавчої служби у м.Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 37687309 з примусового виконання виконавчого листа Богунського районного суду м.Житомира № 2-705 від 17.04.2013 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості по кредиту, яка станом на 18.05.2009 року складає 117 832,51 грн., з них: сума заборгованості по кредиту 107 800, 21 грн., сума заборгованості по відсотках 9045,12 грн., пеня за несвоєчасну сплату платежів 987,18 грн. та з відповідачів на користь ПАТ КБ «Надра» по 73,33 грн. з кожного витрат на інформаційно-технічне забезпечення та по 392,77 грн. сплаченого судового збору при зверненні до суду. Станом на 23.06.2023 року на примусовому виконанні у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 , виконавче провадження № 37687309 завершено 10.12.2013 року на підставі п.2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону на момент прийняття рішення). Виконавче провадження № 37687309 було передано до архіву і в подальшому знищено через сплив терміну зберігання в архіві. 14.06.2023 року до Богунського відділу державної виконавчої служби у м.Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) подано заяву з проханням зняти арешт та заборону на відчуження відносно майна ОСОБА_1 (адреса проживання : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії ВП № 37687309, винесеною 24.04.2013 року Богунським відділом державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції. 20.07.2023 року ОСОБА_1 отримано відповідь з Богунського відділу державної виконавчої служби у м.Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) відповідно до якої у державного виконавця відсутні підстави для звільнення з-під арешту майна належного на праві власності ОСОБА_1 , рекомендовано з даного питання звернутися до суду.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, представник останньої адвокат Пасенко В.П. надав заяву про розгляд скарги без їх участі.

Представник Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове не з`явився, був повідомлений належним чином, подав відзив в якому заперечував проти задоволення скарги, просив проводити судове засідання у його відсутність.

Відповідно до ч. 2 ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин відповідно до положень ч. 2 ст. 450 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності представника боржника, державного виконавця.

Суд, дослідивши матеріали скарги та додані до неї копії документів, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Верховний Суд розглядаючи питання ефективності захисту порушеного права особи на майно якого у рамках виконавчого провадження накладено арешт у постанові від 28.10.2020 року по справі 320/2494/20 зазначив, що позивач який є боржником перед банком, є стороною виконавчого провадження.

У п. 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 7.02.2014 № 6 судам роз`яснено, що вимоги сторони виконавчого провадження про зняття арешту з майна розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 02.09.2020 року у справі 320/5432/18.

Положенням ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно положень ст. 50 ч. 2, 3 Закону України «Про виконавче провадження» №606- XIV від 21 квітня 1999 року (в редакції, чинній на момент накладення арешту на майно), у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

В силу ч. 1 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Ч. 2 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно з п 3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 334818866 від 07.06.2023 року на майно боржника накладено арешт, а саме: реєстраційний номер обтяження № 814693, зареєстроване 26.04.2013 року на підставі Постанови про арешт майна, серія та номер: ВП№37687309, виданий 24.04.2013 року.

З відповіді Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) слідує, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 37687309 з примусового виконання виконавчого листа Богунського районного суду м.Житомира № 2-705 від 17.04.2013 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість по кредиту, яка станом на 18.05.2009 року складає 117 832,51 грн., з них : сума заборгованості по кредиту 107 800, 21 грн., сума заборгованості по відсотках 9045,12 грн., пеня за несвоєчасну сплату платежів 987,18 грн. та з відповідачів на користь ПАТ КБ «Надра» по 73,33 грн. з кожного витрат на інформаційно-технічне забезпечення та по 392,77 грн. сплаченого судового збору при зверненні до суду. Станом на 23.06.2023 року на примусовому виконанні у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 , виконавче провадження № 37687309 завершено 10.12.2013 року на підставі п.2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону на момент прийняття рішення). Виконавче провадження № 37687309 було передано до архіву і в подальшому знищено через сплив терміну зберігання в архіві.

У постанові Верховного Суду від 27.03.2020 у справі № 817/928/17 визначено, що не зняття відповідачем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачу є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна позивача.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_1 є стороною виконавчого провадження, а тому має право звернутись із скаргою на дії, бездіяльність або рішення виконавця в рамках даного виконавчого провадження. Під час здійснення даних виконавчих проваджень на майно ОСОБА_1 як боржника було накладено арешт, який не був скасований після завершення виконавчого провадження та повернення виконавчих документів стягувачу. Факт обтяження власності ОСОБА_1 є втручанням у вільне володіння майном, яке захищено Конституцією України та Протоколом №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, і може бути здійснено лише на підставі Закону.

Відсутність відкритого виконавчого провадження свідчить про відсутність правових підстав для продовження дії арешту майна боржника, а тому на думку суду, є підставою для задоволення скарги.

На підставі викладеного та відповідно до вимог ст. ст. 261, 353, 354, 447-451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) .

Зобов`язати Богунський відділ державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчинити дії щодо зняття (скасування) арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 , номер запису про обтяження № 814693, зареєстроване 26.04.2013 року на підставі Постанови про арешт майна, серія та номер: ВП №37687309, виданий 24.04.2013 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.М. Єригіна