Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2023 Справа №607/12703/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря судового засідання Кочмар С.М., представника позивача - адвокат Костової Н. З., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про визнання права власності на спадкове майно, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області із позовною заявою до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у якому просить визнати за нею - ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_12 . Після його смерті відкрилася спадщина, у тому числі і на житловий будинок АДРЕСА_1 . Зазначений будинок належав померлому ОСОБА_12 на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 14.06.1989. За свого життя ОСОБА_12 склав заповіт, відповідно до якого належний йому на праві особистої власності жилий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_1 . Позивачка вказує, що вона прийняла спадщину у встановленому законом порядку, оскільки на момент відкриття спадщини проживала та була зареєстрована в одному будинку разом із батьком. З метою оформлення права на спадкове майно позивачка звернулася до Тернопільської районної державної нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_12 . Підставою відмови зазначено відсутність правовстановлюючих документів та реєстрації права власності на будинок та зазначено, що будинок належить колгоспному двору, який складається з 12-ьох членів двору, які не вказані у свідоцтві про право власності та державна реєстрація на яких не проведена. Зазначає, що ОСОБА_12 в колгоспі ніколи не працював і членом колгоспного двору не був. Померлий ОСОБА_12 працював штукатуром на комбінаті «Воркутуголь», теслею, кочегаром, робочим на шахті № 9 треста «Молотовуголь», каменярем треста столових, штукатуром - каменярем в Тернопільському побуткомбінаті, вантажником тарного складу у Тернопільському відділі Львівської залізниці та каменярем 4-го розряду на підприємстві «Ватра». Вказує, що станом на момент набрання чинності Законом України «Про власність» господарство не відносилося до суспільної групи «колгоспний двір», а належало на праві особистої власності ОСОБА_12 . З огляду на викладене, просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 липня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача - адвокат Костова Н.З. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, проте попередньо направив заяву про розгляд справи за відсутності представника Байковецької сільської ради, щодо задоволення позовних вимог не заперечує.

Третя особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_10 у судове засідання не з`явивлися, проте подали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечують.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку .

Судом встановлено наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_12 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 29.11.1996 року Лозівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №18.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася з житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

За життя 06.10.1995 ОСОБА_12 склав заповіт, який було посвідчено секретарем виконавчого комітету Лозівської сільської ради Каліщук Д. В., зареєстрований у реєстрі за №24, згідно якого належний йому на праві особистої власності жилий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ,заповів ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 14.06.1989, цілий житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований у АДРЕСА_1 , дійсно належить ОСОБА_12 на праві особистої власності, свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Тернопільської районної Ради народних депутатів № 124 від 26.05.1989.

Згідно виписки із погосподарської книги Байковецької сільської ради від 06.10.2021 № 211, членами колгоспного двору станом на 1964-1966 р. у АДРЕСА_1 (колишня АДРЕСА_2 . були: голова двору - ОСОБА_13 , 1928 р. н.; чоловік - ОСОБА_12 , 1924 р. н.; дочка - ОСОБА_14 , 1956 р. н.; син - ОСОБА_2 , 1958 р. н.; син - ОСОБА_15 , 1960 р. н.

Як вбачається з виписки із погосподарської книги Байковецької сільської ради від 28.11.2016 № 545, членами колгоспного двору станом на 01.07.1990 у АДРЕСА_3 . були: голова двору - ОСОБА_12 , 1924 р. н.; дружина - ОСОБА_16 , 1927 р. н.; невістка - ОСОБА_3 , 1959 р. н.; внучка - ОСОБА_17 , 1974 р. н., внучка - ОСОБА_18 , 1981 р. н., внук - ОСОБА_6 , 1984 р. н.; дочка - ОСОБА_1 , 1956 р. н., зять - ОСОБА_7 , 1951 р. н., внук - ОСОБА_8 , 1977 р. н., внучка - ОСОБА_19 , 1979 р. н., внучка - ОСОБА_20 , 1990 р. н.

Відповідно до довідки Байковецької сільської ради від 28.11.2016 №546, померлий ОСОБА_12 був зареєстрований та проживав у АДРЕСА_1 на день смерті разом з ним були зареєстровані та проживали: дружина - ОСОБА_16 , 1927 р. н.; дочка - ОСОБА_1 , 1956 р. н.; зять - ОСОБА_7 , 1951 р. н.; внук - ОСОБА_8 , 1977 р. н.; внучка - ОСОБА_19 , 1979 р. н.; внучка - ОСОБА_21 , 1974 р. н., правнучка - ОСОБА_22 , 1992 р. н.; син - ОСОБА_2 , 1958 р. н.; невістка ОСОБА_3 , 1959 р. н. (вибула 21.12.1999 р.); внучка - ОСОБА_18 , 1981 р. н. (вибула 21.12.1999 р.); внук - ОСОБА_6 , 1984 р. н. (вибув 21.12.1999 р.); внучка - ОСОБА_20 , 1990 р. н. (вибула 21.12.1999 р.); ОСОБА_23 , 1996 р. н., і зареєстровані по вищезгаданій адресі по даний час.

Згідно Інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації від 14.03.2017 № 270, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 14.03.2017 по обліку бюро вказаного будинковолодіння рахується за ОСОБА_12 , ОСОБА_24 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_18 , ОСОБА_6 , ОСОБА_20 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_19 , ОСОБА_1 .

Відповідно до відповіді Байковецької сільської ради від 24.06.2014 № 1564, у по господарських книгах за 1980-1982, 1986-1990, 1991-1995 роки записів щодо роботи або членства в колгоспі ОСОБА_12 , 1924 р. н., який проживав у АДРЕСА_1 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) немає. За даними погосподарської книги за 1980-1982 роки ОСОБА_12 працював у м. Тернополі на підприємстві «Ватра» штукатуром.

Згідно відповіді Байковецької сільської ради від 10.09.2021 № 2343, житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 01.07.1990 року відносився до двору колгоспника. Додатково інформують, що назві АДРЕСА_1 , передувала назва вул. Леніна.

Відповідно до відповіді Державного нотаріального архіву Тернопільської області від 23.09.2021 № 1218/01-21, Тернопільської районною державною нотаріальної конторою заведено спадкову справу № 155 у 1997 році до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_12 . Також повідомляють, що відповідно до Книги обліку та реєстрації спадкових справ ТРДНК за 1997 рік, дана спадкова справа є незавершеною, оскільки немає відмітки про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Як вбачається з копії матеріалів спадкової справи № 155 за 1997 рік заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою № 186 звернулася ОСОБА_24 , відповідно до якої остання вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_12 . На день смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Курники Тернопільського району Тернопільської області та грошового вкладу зі всіма нарахованими процентами і компенсаціями, що зберігаються в філії Ощадного Банку України. ОСОБА_24 вказала, що зазначене майно було придбане нею з чоловіком спільно під час зареєстрованого шлюбу. Спадкове майно, яке належало померлому вона приймає і просить після спливу шестимісячного строку видати їй свідоцтво про право власності за законом на належну їй частину у спадковому майні.

Твердження у вказаній заяві ОСОБА_24 про те, що житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Курники Тернопільського району Тернопільської області придбаний нею з чоловіком спільно під час зареєстрованого шлюбу судом до уваги не береться, оскільки із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_24 зареєструвала шлюб із ОСОБА_12 01.11.1968, що доводиться відповідним свідоцтвом про одруження (а.с. 116), в той час, як спірний житловий будинок АДРЕСА_1 побудований у 1966 році, що доводиться інформаційною довідкою Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації (а.с. 8), тобто за час перебування у шлюбі із ОСОБА_13 , який зареєстрований 01.06.1956, що доводиться свідоцтвом про шлюб (а.с. 114) та яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що доводиться свідоцтвом про смерть (а.с. 115), а тому вказані факти не дають суду підстав вважати, що спірний житловий будинок придбаний ОСОБА_24 спільно із чоловіком ОСОБА_12 під час зареєстрованого шлюбу.

Згідно відповіді Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 09.12.2022 № 947/26.11.4-01, повідомлено про наявність актового запису про смерть № 15 від 16.09.2016, складеного виконавчим комітетом Чистилівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області стосовно ОСОБА_24 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), що померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до матеріалів спадкової справи №2/2016, заведеної приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І. Я. до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_24 , остання склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, та все те, що буду належати на час смерті і на що вона матиме право на час смерті заповіла ОСОБА_11 .

26 вересня 2016 року ОСОБА_11 звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_24 . Заява посвідчено нотаріусом штату Мічіган США.

29 жовтня 2019 року ОСОБА_11 подала заяву до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І. Я. заяву № 461 про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,2143 га, яка розташована на території Лозівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,0378 га, яка розташована на території Лозівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

29 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І. Я. ОСОБА_11 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке зареєстровано в реєстрі за № 2843, після смерті ОСОБА_24 , 1927 р. н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,2143 га, яка розташована на території Лозівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області з кадастровим номером 612584500:01:001:0048.

Також, 29 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І. Я. ОСОБА_11 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке зареєстровано в реєстрі за № 2845, після смерті ОСОБА_24 , 1927 р. н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,0378 га, яка розташована на території Лозівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області з кадастровим номером 612584500:01:001:0298.

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Захарків Т. Б. від 13.12.2017 №3371/02-14 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_12 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство.

Так, у відповідності до законодавства, чинного до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Згідно з ст. 13 Закону Української РСР «Про сільську раду депутатів трудящих Української РСР» 1968 року зі змінами на вказані ради було покладено обов`язок здійснення обліку населення та ведення за встановленими формами погосподарських книг. Таким чином, записи у погосподарських книгах, визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на житлові споруди.

Спеціальним нормативним актом, який визначав порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах є Вказівки по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13.04.1979 № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені Центральним статистичним управлінням СРСР 12.05.1985 № 5-24/26 (далі - Вказівки № 5-24/26), та Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені постановою Державного комітету статистики СРСР від 25.05.1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69), які були замінені Інструкцією з ведення погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених наказом Міністерства статистики України від 22.02.1995 № 48.

Згідно із зазначеними Вказівками суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї).

Особи, які працюють у колгоспі, але не є членами колгоспу, відносяться до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Виключенням із загального порядку були лише господарства, в яких проживали працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять голови господарства, відносилися до господарств колгоспників.

Спірний житловий будинок з господарськими спорудами відносився до суспільної групи робітничий двір, оскільки за результатами розгляду справи встановлено, що ОСОБА_12 в колгоспі ніколи не працював і членом колгоспного двору не був. Померлий ОСОБА_12 працював штукатуром на комбінаті «Воркутуголь», теслею, кочегаром, робочим на шахті № 9 треста «Молотовуголь», каменярем треста столових, штукатуром - каменярем в Тернопільському побуткомбінаті, вантажником тарного складу у Тернопільському відділі Львівської залізниці та каменярем 4-го розряду на підприємстві «Ватра», в зв`язку із чим станом на момент набрання чинності Законом України «Про власність» господарство не відносилося до суспільної групи «колгоспний двір», а належало на праві особистої власності ОСОБА_12 . Тому, положення статей 120, 123 ЦК УРСР застосуванню не підлягають, оскільки майнові правовідносини господарства робітника були врегульовані загальними нормами цивільного, земельного та сімейного права. Оскілки житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не мав статусу колгоспного двору, а тому немає підстав застосування до правовідносин у цій справі норм ЦК УРСР 1963 року, у тому числі за аналогією закону.

Відтак, слід керуватися вимогами Кодексу про шлюб та сім`ю УРСР 1969 року, за яким суб`єктами права спільної сумісної власності вважалося подружжя.

Так, згідно з ч.1 ст.22 даного Кодексу майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Відповідно до ч.1 ст.28 Кодексу про шлюб та сім`ю УРСР в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Таким чином, житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 належав подружжю ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в рівних частках по 1/2 частині кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_13 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4, 5) кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

За змістом частини першої статті 529 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народжена після його смерті.

Згідно зі статтею 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Положеннями ст. 535 ЦК України визначено, що неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов`язкова частка). При визначенні розміру обов`язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку.

Відповідно до статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

На день смерті ОСОБА_13 разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 проживали: чоловік - ОСОБА_12 , 1924 р. н.; дочка - ОСОБА_14 , 1956 р. н.; син - ОСОБА_2 , 1958 р. н.; син - ОСОБА_15 , 1960 р. н., що доводиться довідкою Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №212 від 06.10.2021.

Таким чином, спадщину за законом на 1/2 частку будинку після смерті ОСОБА_13 прийняли її чоловік ОСОБА_12 , дочка - ОСОБА_1 та сини ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у рівних частках по 1/8 частини кожен (1/2 : 4 = 1/8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_12 , якому на день смерті належало 5/8 частин спірного житлового будинку (1/2 + 1/8 = 5/8).

Після смерті ОСОБА_12 обов`язкову частку на спадщину має його дружина ОСОБА_24 , яка на момент його смерті була особою пенсійного віку, а тому відповідно має право на обов`язкову частку в спадковому майні незалежно від змісту заповіт, а саме не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (ст. 535 ЦК України (в редакції 1963 року).

Визначаючи обов`язкову частку ОСОБА_24 суд виходить із того, що вона була б не єдиним спадкоємцем за законом після смерті чоловіка ОСОБА_12 , оскільки після смерті останнього спадкоємцями за законом були б його дочка ОСОБА_1 та син ОСОБА_25 , так як вони проживали та були зареєстровані із померлим на момент його смерті, а тому, у випадку спадкування за законом, вважалися б такими, що вступили в управління спадковим майном.

З огляду на викладене розрахунок обов`язкової частки ОСОБА_24 після смерті чоловіка ОСОБА_12 буде наступним: 5/8:3 =5/24; 5/24:3?2 =5/36.

Відповідно до копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_12 , позивачка ОСОБА_1 звернулася із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька.

Таким чином, позивачка ОСОБА_1 має право на спадкування після смерті батька ОСОБА_12 за заповітом на 35/72 частин спірного житлового будинку (Розрахунок: 5/8 - 5/36 = 35/72).

Окрім цього, ОСОБА_1 має право на спадкування після смерті матері ОСОБА_13 в порядку спадкування за законом на 1/8 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, в загальному ОСОБА_1 має право на 11/18 частин вказаного житлового будинку (Розрахунок: 35/72+1/8 = 11/18)

Відповідно до вимог статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, а також те, що позивачка не може реалізувати своїх спадкових прав, а тому її право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом визнання за нею права власності на 11/18 (35/72+1/8) частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 82, 259, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 11/18 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, вул. Січових Стрільців, 43, с. Байківці, Тернопільський р-н, Тернопільська обл.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

ОСОБА_2 , 1958 р. н., с. Івашківці, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., РНОКПП НОМЕР_4 .

ОСОБА_3 , 1959 р. н., с. Івашківці, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., РНОКПП НОМЕР_5 .

ОСОБА_4 , 1974 р. н., АДРЕСА_1

ОСОБА_5 , 1981 р. н., с. Івашківці, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., РНОКПП НОМЕР_6 .

ОСОБА_6 , 1984 р. н., с. Івашківці, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., РНОКПП НОМЕР_7 .

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 .

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 .

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 .

ОСОБА_10 , 1990 р. н., с. Івашківці, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., РНОКПП НОМЕР_11 .

ОСОБА_11 ,с. Чистилів, Тернопільський р-н, Тернопільська обл.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич