Справа № 686/5889/23
Провадження № 2-др/686/82/23
16 червня 2023 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого судді Палінчака О.М.,
при секретарі Цибульській Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому заяву представника відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ДомКом Хмельницький» до ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення, яке оформлене протоколом зборів співвласників, -
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30.05.2023 року ухваленому у справі № 686/5889/23в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ДомКом Хмельницький» до ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення, яке оформлене протоколом зборів співвласників відмовлено.

06 червня 2023 року від представника відповідача по справі ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення суду про стягнення витрат на професійну правову допомогу по справі № 686/5889/23 у розмірі 10 000 грн. із ТОВ «Керуюча компанія «ДомКом Хмельницький» на користь відповідача ОСОБА_2 .

В судове засідання учасники не з`явились, про дату, час та місце проведення засідання повідомлялись у встановленому законом порядку.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши наданні докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно положень ч.ч. 1, 3 п. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30.05.2023 року ухваленому у справі № 686/5889/в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ДомКом Хмельницький» до ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення, яке оформлене протоколом зборів співвласниківвідмовлено.

Від представника відповідача ОСОБА_1 06 червня 2023 року надійшла до суду заява про стягнення понесених судових витрат, а саме, витрат на оплату правової допомоги у сумі 10 000 грн. На обґрунтування заявлених вимог представником надано копію Договору про надання правової допомоги від 10.03.2023 року між адвокатом Малькутом О.О. та клієнтом ОСОБА_2 ; додаткову угоду №1 до Договору про надання правової допомоги від 10.03.2023 року із зазначенням вартості послуг; акт приймання-передачі надання послуг до Договору про надання правової допомоги від 10.03.2023 року; рахунок фактуру № б/н від 30.05.2023 року на суму 10 000 грн., платник ОСОБА_2 , отримувач ОСОБА_1 ; платіжну інструкцію № 13061 від 02.06.2023 року на суму 10 000 грн.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Положеннями частини першої статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат .

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Якщо стороною заявлено суму витрат, яка не є співмірною з наведеними вище критеріями, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК). З власної ініціативи суд не вправі зменшувати розмір понесених стороною витрат, тому у випадку, якщо наявні сумніви щодо завищеного гонорару адвокату, адвокат іншої сторони обов`язково має заявити відповідне клопотання. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК).

В цьому контексті Верховний Суд зазначає, що чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості. Натомість саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат з наданням відповідних доказів (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №826/2689/15 від 09 квітня 2019 року).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Судом встановлено, що розрахунок витрат на професійну правову допомогу поданий представником відповідача вчасно, їх розмір та оплату належним чином підтверджено відповідними документами, а тому, витрати на правову допомогу підлягають стягненню з позивача ТОВ «Керуюча компанія «ДомКом Хмельницький» на користь відповідача ОСОБА_2 .

Таким чином, на підставі викладеного та керуючись ст.ст.121, 133, 137, 270 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Постановити у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ДомКом Хмельницький» до ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення, яке оформлене протоколом зборів співвласників - додаткове рішення.

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 про стягнення судових витрат задоволити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ДомКом Хмельницький» (, адреса: 29015, м. Хмельницький, вул. Перемоги, 11/1) на корить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10 000 грн.

На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.М. Палінчак