Суддя Шевченко С. В.
Провадження № 2/644/2856/23
РІШЕННЯ

іменем України

18 грудня 2023 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в особі судді Шевченка С.В., за участю секретаря Кузьміної Ю.С., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

у с т а н о в и в:

30.11.2021 року позивачка звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом про стягнення з ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу).

Ухвалою суду від 01 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду.

В подальшому вказану справу передано на розгляд Київському районному суду м. Полтави.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 08.09.2023 року цивільну справу передано на розгляд Орджонікідзевському районному суду м. Харкова за підсудністю.

03.10.2023 року справа надійшла до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова і була передана в провадження судді Шевченка С.В.

Ухвалою суду від 04 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивачка в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

05 грудня 2023 року представник відповідача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача, в якому просив відмовити у задоволенні позову, в обґрунтування чого посилався на те, що докази на підтвердження потреби ОСОБА_4 у матеріальній допомозі у зв`язку із продовженням навчання позовна заява не містить, як і доказів можливості відповідача надавати таку допомогу. Матеріали справи не містять обґрунтованості розміру аліментів в 1/3 частці, які просить стягнути позивач. Крім того, мати відповідача є непрацездатною, потребує постійного лікування, а її пенсії вистачає лише на покриття комунальних платежів та купівлю продуктів харчування. Єдиним доходом відповідача є заробітна плата.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбу і мають повнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 8).

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2015 року шлюб між сторонами розірвано (а. с. 9, 10).

Згідно з довідкою Державного навчального закладу «Регіональний механіко технологічний центр професійної освіти Харківської області» № 986 від 08.09.2021 року ОСОБА_4 з 01.09.2019 року вступив до навчального закладу (а. с. 12).

З довідки Кун`ївської лікарської амбулаторії від 06.05.2017 року № 423 вбачається, що ОСОБА_4 знаходиться під наглядом в амбулаторії загальної практики сімейної медицини з 2015 року (а. с. 12).

Відповідно до медичної характеристики ФОП ОСОБА_5 від 25.11.2021 року ОСОБА_4 перебуває під наглядом з 2015 року, перебуває на «Д» обліку (а. с. 13).

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2019 року у справі № 346/103/17, провадження № 61-20178св18.

З доданих до матеріалів справи документів вбачається, що повнолітня дитина ОСОБА_4 перебуває на обліку у лікарів з низькою захворювань з 2015 року, отримував стипендію під час навчання. Відповідач у період з 30.11.2021 року по 20.07.2022 року працював, отримуючи дохід, що встановлено судом з довідки Пенсійного фонду України, інших дітей не має, станом з 30.11.2021 року по 20.07.2022 року непрацездатних батьків не мав, оскільки надав суду виписки з історії хвороби матері від 19.08.2022 року та від 02.05.2023 року.

Вказані обставини враховані судом при визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України.

Разом з тим, згідно з довідкою Закладу професійної (професійно технічної) освіти «Харківський професійний коледж», ОСОБА_4 навчався у Харківському коледжі з 01.09.2019 року по 20.07.2022 року. З 21.07.2022 року ОСОБА_4 відрахований з закладу, внаслідок чого позов в частині стягнення з відповідача аліментів за період з 21.07.2022 року по 01.03.2023 року задоволенню не підлягає.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 квітня 2021 року у справі №308/4214/18, провадження №61-16005св20.

Судом встановлено, що у відповідача виник обов`язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, оскільки у справі наявна сукупність таких юридичних фактів: 1) син відповідача досяг віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; 2) син відповідача продовжував навчання у період з 30.11.2021 року (день подання позову) по 20.07.2022 року (день відрахування з навчального закладу); 3) син відповідача потребував матеріальної допомоги, оскільки перебуває на обліку у лікарів, витрачав кошти на підручники та проїзд до навчального закладу; 4) відповідач мав можливість надавати дитині матеріальну допомогу, оскільки є працездатним та мав заробіток, який значно перевищував прожитковий мінімум для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи вимоги чинного законодавства, обставини, зазначені у статті 182 СК України, суд приходить до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу своїй дитині, внаслідок чого позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на період навчання та в розмірі 1/6 частки від доходу відповідача.

На підставі ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд покладає на відповідача судові витрати зі сплати судового збору станом на 2021 рік.

Керуючись ст. ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 274, 354, 355, ч. 1 ст. 430 ЦПК України, ст. ст. 180, 181,182, 183, 191 СК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.11.2021 року і до 20.07.2022 року.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 18 грудня 2023 року.

Суддя С.В. Шевченко