КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №357/1986/22 Головуючий у І інстанції Бондаренко О.В.
Провадження №22-з/824/694/2023 Головуючий у 2 інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(д о д а т к о в а)

14 червня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Писаної Т.О., Таргоній Д.О.,

за участі секретаря судового засідання Череп Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виселення,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просив виселити відповідачів з квартири АДРЕСА_1 з наданням іншого житла, а саме квартири АДРЕСА_2 та стягнути солідарно з відповідачів на його користь судові витрати.

Рішенням Білоцерківського міськрайоннного суду Київської області від 26 вересня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 вересня 2022 року у даній справі скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено.

Виселено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із квартири АДРЕСА_1 з наданням іншого житла, а саме квартири АДРЕСА_2 .

У травні 2023 року позивач направив на електронну адресу апеляційного суду заяву про розподіл судових витрат, підписану його електронним цифровим підписом, в якій просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів на його користь судові витрати, які складаються із судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 2 977,20 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 4 465,80 грн, а всього 7 443,00 грн.

В обґрунтування заяви зазначив, що 12 квітня 2023 року суд апеляційної інстанції прийняв постанову, якою скасував рішення суду першої інстанції та задовольнив його позовні вимоги, однак не вирішив питання про судові витрати по сплаті судового збору.

05 червня 2023 року витребувані в суду першої інстанції матеріали цивільної справи № 357/1986/22 надійшли до Київського апеляційного суду.

Сторони у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили, тому на підставі положень частини четвертої статті 270 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності її учасників, оскільки їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи та заявлені вимоги, колегія суддів вважає, що заяву про розподіл судових витратслід задовольнити з таких підстав.

За змістом підпунктів «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України у постанові суду апеляційної інстанції має бути зазначено про новийрозподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення; та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Статтею 270 ЦПК України встановлено порядок ухвалення судом додаткового рішення у цивільній справі, відповідно до якого суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Отже, процесуальним законом визначено вичерпний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення, однією з яких є невирішення питання про судові витрати разом з ухваленням судового рішення у справі (пункт 3 частини першої статті 270 ЦПК України).

За загальним правилом, у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішено всі інші, в тому числі, процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також окремих процесуальних питань, зокрема, розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

Додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення, додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для рішень, постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал).

Крім того, додаткові рішення можуть прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Тобто додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (частина третя, п`ята статті 270 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 12 квітня 2023 року Київський апеляційний суд прийняв постанову, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 вересня 2022 року про відмову в задоволенні позову скасував та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив.

Апеляційний суд постановив виселити ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із квартири АДРЕСА_1 з наданням іншого житла, а саме квартири АДРЕСА_2 .

Питання розподілу судових витрат в цьому судовому рішенні не вирішувалось.

Так, одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

За приписами частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України.

У частинах першій, тринадцятій статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У постанові від 18 травня 2020 року у справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду зазначив, що у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відтак, розподіл судових витрат, понесених стороною у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції та її переглядом у судах апеляційної та касаційної інстанцій, має здійснити той суд, який ухвалює остаточне рішення у справі, враховуючи загальні правила розподілу судових витрат.

Аналогічної позиції дотримується і Велика Палата Верховного Суду (див. постанови від 27 листопада 2019 року у справі № 242/4741/16-ц (провадження № 14-515цс19), від 4 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19)).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що за подання позовної заяви про виселення відповідачів позивач сплатив 2 977,20 грн судового збору згідно квитанцій АТ «Банк Траст-Капітал» від 17 лютого 2022 року (а.с. 19-21), виходячи із ставки судового збору - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожну вимогу немайнового характеру щодо кожного з відповідачів (992,40 грн х 3).

За подання апеляційної скарги на рішення Білоцерківського міськрайоннного суду Київської області від 26 вересня 2022 року ОСОБА_1 сплатив 4 465,80 грн судового збору згідно квитанції АТ «Банк Траст-Капітал» від 24 жовтня 2022 року (а.с. 150) з урахуванням ставки 150 відсотків, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (2 977,20 грн х 200 %).

Таким чином в межах розгляду даної справи позивач поніс витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 7 443,00 грн, які просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку.

Разом з тим, нормами статті 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» солідарне стягнення суми судових витрат не передбачено, такі судові витрати відшкодовуються відповідачами пропорційно до розміру задоволених судом вимог до кожного з них.

Отже, із відповідачів на користь позивача підлягають стягненню документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору в сумах по 2 481,00 грн з кожного, оскільки апеляційним судом було ухвалено судове рішення про задоволення позовних вимог.

За таких обставин, оскільки під час прийняття Київським апеляційним судом постанови від 12 квітня 2023 року не було вирішено питання про судові витрати позивача по сплаті судового збору, заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування за рахунок ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції,є обґрунтованою та наявні усі правові підстави для прийняття додаткової постанови.

Керуючись статтями 2, 133, 141, 270, 368, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у справі № 357/1986/22 задовольнити.

Ухвалити у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виселеннядодаткове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 по 2 481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одній гривні) в рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 червня 2023 року.

Суддя-доповідач

Судді: