Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 2-101/99
Провадження № 4-с/553/33/2023
У Х В А Л А

Іменем України

18.12.2023м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Ткачука Ю.А. перевіривши матеріали скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Нікогосяна Гагіка Меружановича ВДВС щодо закриття виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

14.12.2023 року до Ленінського районного суду м.Полтави надійшла скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову від 07.07.2022 року старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Нікогосяна Гагіка Меружановича щодо закриття виконавчого провадження № 56068552 з примусового виконання виконавчого листа виданого Ленінським районним судом м.Полтави від 10.03.1999 року № 2-101 про зобов`язання Куликівської сільської ради Полтавського району Полтавської області надати ОСОБА_3 квартиру по АДРЕСА_1 .

До скарги заявниками додано заяву про поновлення строків оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження, в якій зазначено, що у встановлений законом строк на змогли подати скаргу у зв`язку з оформленням спадщини та розглядом справи у Ленінському райсуді про заміну сторони стягувача на правонаступників.

Суд, перевіривши скаргу на дотримання строків звернення з останньою до суду, а також дослідивши викладені у ній обставини та додані до неї письмові докази, дійшов до переконливого висновку, що відповідну скаргу слід залишити без розгляду, повернувши її заявникам, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У частині п`ятій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Верховний Суд зауважує, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця необхідно виходити з того, що у ЦПК України не міститься переліку поважних причин пропуску строку, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга залишається без розгляду та повертається заявникові.

Строк звернення до суду зі скаргою на дії державного, приватного виконавця є не строком позовної давності, а процесуальним строком, а тому у разі його пропуску, скарга може бути розглянута по суті лише після вирішення питання про його поновлення, оскільки відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Аналогічного правового висновку дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 03 листопада 2021 у справі № 2608/20647/12.

У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року в справі №466/948/19, зроблено висновок, що з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

З наведених заявниками у скарзі обґрунтувань убачається, що вони оскаржують рішення державного виконавця щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 07 липня 2022 року.

Суд вважає за необхідне відмітити, що законодавцем у статті 449 ЦПК України закріплені імперативні строки (10 днів і 3 дні), протягом яких можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення. Тобто, це строки в межах яких особа може звернутися з відповідною скаргою для захисту своїх порушених прав або інтересів.

З даною скаргою заявники звернулись до суду лише 14 грудня 2023 року.

Тому, з огляду на наведене суд вважає, що вищезазначену скаргу подано заявниками з пропуском строку, визначеного статтею 449 ЦПК України.

Щодо клопотання заявників про поновлення строку на подачу скарги на рішення державного виконавця та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження № 5606855 від 07.07.2022 року, суд зазначає про таке.

Згідно частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В частині другій статті 449 ЦПК України передбачено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Із змісту наведених правових норм убачається, що підставою для поновлення строку для подання скарги є факт пропуску заявником такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для заявника подати у встановлений законом строк скаргу до суду. Це також ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначених законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для подання скарги пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до ст.89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Заявляючи клопотання про поновлення строку на подачу скарги на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 07 липня 2022 року, заявникі не вказують жодної поважної причини такого пропуску, окрім посилання на те, що скаргу подано з порушенням встановленого законом строку у зв`язку з оформленням спадщини та розглядом справи у Ленінському райсуді про заміну сторони стягувача на правонаступників.

Разом з тим, як встановлено судом з доданих до скарги документів, свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_3 було видано заявникам державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори Замулко Л.В. 30 березня 2023 року, а рішення Ленінського районного суду м.Полтави про заміну стягувача ОСОБА_3 на його правонаступників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , щодо виконання рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 10.03.1999 у цивільній справі № 2-101/99, було ухвалено 01 травня 2023 року (набрало законної сили 26.05.2023 року).

Отже суд вважає, що вказані заявниками обставини не є достатніми, переконливими для поновлення пропущеного строку для подачі скарги та не відносяться до непереборних, пов`язаних із дійсними істотними труднощами, а також не належать до тих, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Таким чином, беручи до уваги, що заявниками не доведено належними та достатніми доказами поважності причин пропуску строку звернення до суду зі скаргою на рішення державного виконавця, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав у поновленні заявникам строку для подачі скарги.

Згідно п.5 постанови Пленуму ВСУ №14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», скарга (заява), пропущений строк на подання якої не поновлено, залишається без розгляду.

За таких обставин, зважаючи на те, що скарга подана заявниками після закінчення процесуального строку встановленого законом і судом відмовлено в поновленні такого строку з огляду на відсутність поважних причин такого пропуску, суд дійшов до переконливого висновку про залишення скарги без розгляду.

Керуючись ст.ст. 13, 76 - 81, 89, 126 - 127, 259 - 261, 353 - 354, 447 - 449 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в поновленні строку для подачі скарги на рішення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Нікогосяна Гагіка Меружановича щодо закриття виконавчого провадження № 5606855 від 07.07.2022 року.

Скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Нікогосяна Гагіка Меружановича ВДВС щодо закриття виконавчого провадження - залишити без розгляду та повернути заявникам.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Ю. А. Ткачук