Березівський районний суд Одеської області
21.06.2023
Справа № 494/207/23
Провадження № 2/494/191/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2023 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області

в складі: головуючого Панчишина А.Ю.

з участю: секретаря Твердун Т.В.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Березівської міської ради Березівського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом до Березівської міської ради Березівського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно в порядку спадкування.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що дівоче прізвище його матері - ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , у його свідоцтві про народження в графі мати зазначено ОСОБА_3 , а в графі батько зазначено ОСОБА_4 . Мати позивача декілька разів змінювала своє прізвище. 28 березня 1979 року мати уклала шлюб з ОСОБА_5 .

Від даного шлюбу в матері позивача та його вітчима народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ІНФОРМАЦІЯ_4 помер його вітчим - ОСОБА_5 . Мати позивача померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . В свою чергу його брат по лінії матері - ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Позивач зазначає, що 26.07.2022 року він звернувся до приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області - Мухаір Валентини Тимофіївни з питання прийняття спадщини до майна, яке належало його братові по лінії матері - ОСОБА_6 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_7 (спадкова справа № 105/2022). 15.08.2022 року він звернувся усно до приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області - Мухаір Валентини Тимофіївни з питання видачі йому свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, що залишилося після смерті його брата по лінії матері - ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 . 15.08.2022 року він отримав письмове роз`яснення від приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області - Мухаір Валентини Тимофіївни в якому вона рекомендувала йому звернутися до суду з питань встановлення, що: ОСОБА_6 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_7 є братом позивача, а також у зв`язку з відсутністю право установчих документів на житловий будинок в судовому порядку вирішити питання про визнання права власності.

Факт родинних відносин необхідний позивачу для того, щоб оформити до кінця спадок після смерті його брата по лінії матері - ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 . Встановлення факту родинних відносин породить для нього певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту родинних відносин не існує.

Крім цього, позивач зазначає, що за життя його мати та вітчим придбали житловий будинок з господарськими прибудовами за адресою: АДРЕСА_1 , але як стало йому відомо після їх смерті належним чином не оформили своїх прав на нього. 12.09.2022 року на його замовлення ТОВ «Березівське бюро технічної інвентаризації» виготовило технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , а також 15.09.2022 року замовлено та виготовлено в єдиній державній електронній системі у сфері будівництва технічний паспорт.

Враховуючи наведене просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, встановити факт, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є його - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 братом по лінії матері, визнати за ним - ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок с господарськими будівлями загальною площею - 41,40 кв. м, житловою площею - 19,80 кв. м, житловий будинок літ. «А», літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», погріб літ. «Г», прибудова до літньої кухні літ. «б», цистерна літ. «І», ворота № 1 та огорожа № 2 що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач не з`явилася, його представник надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив розглядати справу без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечив.

Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу.

Оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволення з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , в його свідоцтві про народження НОМЕР_1 в графі мати зазначено ОСОБА_3 , а в графі батько зазначено ОСОБА_4 .

Дівоче прізвище матері позивача - ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 .

З витягу №8 від 27 травня 2023 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя вбачається, що 27 листопада 1970 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_7 , актовий запис 4452, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Прізвище до державної реєстрації шлюбу ОСОБА_8 , а після ОСОБА_9 .

З витягу №4 від 27 травня 2023 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя вбачається, що 28 березня 1979 року ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_5 , актовий запис 39 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області. Прізвище до державної реєстрації шлюбу ОСОБА_8 , а після ОСОБА_10 .

Від даного шлюбу у ОСОБА_2 та ОСОБА_5 народився син - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно свідоцтва про народження НОМЕР_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер - ОСОБА_5 , згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_4 .

ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що вбачається з свідоцтва про смерть НОМЕР_5 .

В свою чергу ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 .

Згідно договору купівлі-продажу від 09 жовтня 1992 року ОСОБА_13 продала ОСОБА_5 житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований на земельній ділянці 750 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 житловою площею 19,8 кв. м., загальною площею 41,4 кв. м. Договір посвідчений державним нотаріусом Березівської державної нотаріальної контори Панчишин И.М. та зареєстрований в реєстрі за № 1292.

15.08.2022 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області - Мухаір Валентини Тимофіївни з питання видачі йому свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, що залишилося після смерті - ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 .

15.08.2022 року ОСОБА_1 отримав письмове роз`яснення за № 111/02-14 приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області - Мухаір Валентини Тимофіївни в якому вона рекомендувала йому звернутися до суду з питань встановлення, що: ОСОБА_6 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_7 є братом позивача, а також у зв`язку з відсутністю право установчих документів на житловий будинок в судовому порядку вирішити питання про визнання права власності.

Згідно з довідки виконавчого комітету Березівської міської ради №01/93-45/931 від 04.06.2021 року вбачається, що така видану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що його мати ОСОБА_12 була зареєстрована до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис №247 від 03 червня 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею на момент її смерті були зареєстровані : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 син та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 син. Інших зареєстрованих осіб не було.

Згідно з довідки виконавчого комітету Березівської міської ради №01/03-45/1097 від 17.08.2022 року вбачається, що така видану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що його брат ОСОБА_6 був зареєстрований до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис №246 від 13 травня 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним на момент його смерті був зареєстрований: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 брат.

12.09.2022 року на замовлення ОСОБА_1 ТОВ «Березівське бюро технічної інвентаризації» виготовило технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , а також 15.09.2022 року замовлено та виготовлено в єдиній державній електронній системі у сфері будівництва технічний паспорт.

У відповідності до ч.1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи.

Згідно ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 повністю знайшов своє підтвердження під час судового розгляду відповідно до письмових доказів, наданих позивачем та проаналізованих судом.

Вивчивши наявні в справі докази та проаналізувавши вищезазначені факти, суд приходить до висновку про наявність родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_11 , отже факт родинних відносин між позивачем та померлим як між рідними братами по лінії матері є підтвердженим.

В п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, як в даному випадку.

Таким чином, заявлені вимоги ОСОБА_1 в частині встановлення факту родинних відносин є обґрунтованими, оскільки надані заявником докази достовірно свідчать про родинні відносини між ним та ОСОБА_6 , тому вони підлягають задоволенню.

Що стосується визнання права власності на спадкове майно, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до роз`яснень, викладених Міністерством юстиції України у своєму листі № 19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна», зазначено, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Згідно із листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року№24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

У пункті 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 № 127, міститься перелік об`єктів (будівельних робіт), які не належать до самочинного будівництва.

Зокрема, зазначено, що до самочинного будівництва не належать індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05.08.1992, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296,1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

Крім того, п.37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Наведене, з урахуванням зазначених вище норм ЦК України, а також позицій Пленуму Верховного Суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дає обґрунтовані підстави вважати, що позивачка має право на звернення до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи зазначені норми ЦК України, роз`яснення постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 та листа ВССУ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту порушеного права, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ в нотаріальному порядку, право власності спадкоємця на спадкове майно оспорюється або не визнається іншою особою.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Отже, відсутність факту офіційного визнання перешкоджає належному володінню користуванню та розпорядженню успадкованим майном, створює умови правової невизначеності речових прав позивача. При цьому, в даному випадку, нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину із-за відсутності у нього правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

З врахуванням вище наведеного, суд приходить до переконливого висновку в підставності позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання за ним права власності на спірний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 після смерті брата ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Житловий будинок будинок за адресою: АДРЕСА_1 побудований до 05 серпня 1992 року, він не підлягає прийняттю в експлуатацію. Після смерті ОСОБА_6 даний будинок входить до складу спадщини.

Також, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач є єдиним спадкоємцем, після смерті ОСОБА_6 .

Відтак, враховуючи, що позивач оформити право власності на спірний житловий будинок в нотаріальному порядку не має можливості, у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, відповідач проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 81, 89, 263, 265, 293, 315 ЦПК України, ст. ст. 392, 1217, 1220, 1223, 1268 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Березівської міської ради Березівського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити.

Встановити, факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 є рідним братом по лінії матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 право власності на спадкове майно, а сааме на житловий будинок загальною площею 41.40 кв. м., житловою площею 19,80 кв. м., житловий будинок під літерою «А», літня кухня під літерою «Б», сарай підлітерою «В», погріб під літерою «Г», прибудова до літньої кухні під літерою «б», цистерною під літерою «І», ворота №1 та огорожа №2, що розташованний за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Панчишин А.Ю.