КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/3905/21
Провадження № 2/488/378/23 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

12.12.2023 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючої по справі судді - Селіщевої Л.І.,

при секретарі судового засідання - Волошиній Я.І.,

за участю відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та неустойки за прострочення зі сплати аліментів,-

Встановив:

У жовтні 2021 року року позивачка - ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на її користь заборгованість зі сплати аліментів за 2019 рік у сумі 17717,24 грн. та неустойку (пеню) за прострочення зі сплати аліментів за 2019 рік у сумі 14529,77 грн.

В обґрунтування свого позову позивачка зазначила, що на підставі судового наказу, виданого Корабельним районним судом м. Миколаєва 24.06.2019 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

У 2019 році позивачка самостійно надіслала виконавчий документ про стягнення з ОСОБА_1 аліментів безпосередньо за місцем виплати відповідачу заробітної плати, як це передбачено ст. 7 Закону України "Про виконавче провадження". Згідно звіту про здійснені відрахування та виплати Головним територіальним управлінням юстиції у Миколаївській області відповідач відповідно до судового наказу, виданого Корабельним районним судом м. Миколаєва 24.06.2019 року у справі № 488/2291/19, за період з 01 липня 2019 року по 27 грудня 2019 року сплатив аліментів за утримання дитини у наступному розмірі: за липень -16990,00 грн.; за серпень - 2005,28 грн.; за вересень - 5948,00 грн.; за жовтень-9801,71 грн.; за листопад - 16990,00 грн.; за грудень - 14201,42 грн.

За інформацією Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за вих. № 3889/К-4582-11/25.2-05 від 28.09.2021 року, 14.07.2021 року згідно виконавчого листа Миколаївського окружного суду від 24.03.2021 року по справі 400/4679/20 відповідач отримав ненараховану та невиплачену частину заробітної плати за 2019 рік на загальну суму 422 964,04 грн., з яких: 9028,07 грн. - частина не нарахованої та невиплаченої заробітної плати, при розрахунку оплати 4 днів відпустки у 2019 році, наданої наказом від 13.03.2019 року за № 249/07; 39803,83 грн. - частина ненарахованої та невиплаченої заробітної плати при розрахунку оплати 12 днів відпустки у 2019 році, наданої наказом від 23.04.2019 року за № 485/07; 51176,75 грн. - частина ненарахованої та невиплаченої заробітної плати при розрахунку оплати 14 днів відпустки у 2019 році, наданої наказом від 18.07.2019 року за № 1062/07; 12354,67 грн. - частина ненарахованої та невиплаченої заробітної плати при розрахунку оплати 5 днів відпустки у 2019 році, наданої наказом від 01.10.2019 року за N° 1522/07; 43392,47 грн. - частина ненарахованої та невиплаченої заробітної плати при розрахунку оплати компенсації з 16 днів невикористаної відпустки відповідно до наказу від 20.12.2019 року за № 6098/06; 59924,95 грн.-частина ненарахованої та невиплаченої заробітної плати при розрахунку розміру матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у 2019 році, наданої наказом від 16.09.2019 року за N9 3805/06; 207283,30 грн. - частина ненарахованої та невиплаченої заробітної плати при розрахунку розміру матеріальної допомоги на оздоровлення у 2019 році, наданої наказом від 23.04.2019 року за № 1013/06.

Позивач зазначила, що максимальний розмір аліментів на утримання дитини до б років у 2019 році був: з 01 січня по 30 червня - 16260 грн.; з 01 липня по 30 листопада - 16990 грн.; з 01 грудня -17790 грн. Заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном (частина 1 статті 195 СК України).

20.09.2021 року позивачкою було надіслано запит до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо надання інформації про те, в якому саме місяці відповідач отримав дохід на підставі наказів № 3805/06 від 16.09.2019 року; № 1522/07 від 01.10.2019 року; № 6098/06 від 20.12.2019 року.

Згідно відповіді на запит вих. № 3889/К-4582-11/05.2-05 від 28.09.2021 року, відповідачем було фактично отримано: матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань на підставі наказу Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 01.10.2019 року № 1522/07 у жовтні 2019 року; відпускні на підставі наказу Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 16.09.2019 року № 3805/06 у вересні 2019 року; компенсацію за невикористану відпустку на підставі наказу Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 20.12.2019 року № 6098/06 у грудні 2019 року.

Позивачка вказала, що у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів за наступні місяці 2019 року: вересень 2019 року - максимальний розмір аліментів -16990 грн., сплачено - 5948 грн., отримано 14.07.2021 року відповідачем на підставі судового наказу - 59924,95 грн., з яких 1/4 складає 14981,23 грн. Заборгованість складає -16990,00 - 5948,00 = 11040,00 грн. Жовтень 2019 року - максимальний розмір аліментів - 16990 грн., сплачено-9801,71 грн., отримано 14.07.2021 року на підставі судового наказу - 12354,67 грн., з яких 1/4 складає - 3088,66 грн. Заборгованість складає - 3088,66 грн. Грудень 2019 року - максимальний розмір аліментів - 17790 грн., сплачено - 14201,42 грн., отримано 14.07.2021 року на підставі судового наказу - 43392,47 грн., з яких 1/4 складає -10848,11 грн. Заборгованість складає - 17790,00 -14201,42 = 3588,58 грн. Всього заборгованість відповідача зі сплати аліментів за 2019 рік складає - 17 717,24 грн., у зв`язку із чим позивачка просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та неустойку (пеню) за прострочення зі сплати аліментів за 2019 рік.

08.11.2021 року ухвалою судді відкрите провадження по справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Одночасно, в ухвалі роз`яснено відповідачу, що він має право подати до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також має право подати до суду заперечення протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі через його необгрунтованість та безпідставність, так як заборгованості по аліментах в нього немає.

У судовому засіданні відповідач заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивачка посилається на те, що у відповідача утворилася заборгованість зі сплати аліментів за вересень, жовтень та грудень 2019 року у розмірі 17717,24 грн. у зв`язку із тим, що згідно виконавчого листа Миколаївського окружного суду від 24.03.2021 року по справі 400/4679/20 відповідач отримав ненараховану та невиплачену частину заробітної плати за 2019 рік на загальну суму 422 964,04 грн.

Судовим розглядом встановлено, що 24.06.2019 року Корабельним районним судом м. Миколаєва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 4 ст. 187 СК України особа, на користь якої присуджено аліменти на дитину, може самостійно подати заяву з виконавчим листом про відрахування аліментів із заробітної плати, пенсії, стипендії або іншого доходу платника аліментів безпосередньо за місцем виплати платникові аліментів заробітної плати, пенсії, стипендії або іншого доходу.

Позивачка скористалася зазначеним правом та надіслала судовий наказ за місцем виплати відповідачу заробітної плати.

Згідно звіту про здійснення відрахування та виплати ГТУЮ у Миколаївській області за період з 01.07.2019 року по 27.12.2019 року із заробітної плати відповідача утримувалися аліменти на утримання дитини відповідно до наказу, виданого 24.06.2019 року Корабельним районним судом м. Миколаєва по справі 488/2291/19.

Як вбачається із відповіді Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за вих. № 3889/К-4582-11/05.2-05 від 28.09.2021 року на запит позивачки, ОСОБА_1 було виплачено: у жовтні 2019 року матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань на підставі наказу Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 01.10.2019 року № 1522/07; у вересні 2019 року відпускні на підставі наказу Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 16.09.2019 року № 3805/06; у грудні 2019 року компенсацію за невикористану відпустку на підставі наказу Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 20.12.2019 року № 6098/06. Також додатково повідомлено позивачці, що з усіх перераховних вище виплат, які здійснювалися у 2019 році, було утримано аліменти та перераховано стягувачу.

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що обставини, а саме наявність заборгованості зі сплати аліментів, на які посилається позивачка, як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження судовим розглядом.

З огляду на викладені обставини та норми чинного законодавства, які регулюють дані правовідносини, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову щодо стягнення з відповідача заборгованості по аліментам за 2019 рік у розмірі 17 717,24 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення пені за прострочення сплати аліментів суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

Отже, у зв`язку із тим, що позивачкою не доведено наявність заборгованості зі сплати аліментів, суд не вбачає підстав для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 196 СК України, оскільки ці вимоги є похідними від тих, у задоволенні яких судом вирішено відмовити.

З огляду на вищевикладене, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 280-283, 284-285, 288-289, 354 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та неустойки за прострочення зі сплати аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо або через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повна інформація про учасників справи:

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Л.І. Селіщева