Єдиний унікальний номер 722/2596/23
Номер провадження 2/722/470/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

18 грудня 2023 року м.Сокиряни

Суддя Сокирянського районного суду Чернівецької області Унгурян С.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

13.12.2023 року адвокат Радамовський М.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся з вищевказаною позовною заявою, в якій просив: визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцем АДРЕСА_1 право власності на житловий будинок, що по тех. паспорту зазначений літ. «А», площею забудови 144 кв. м., житловою площею 49,35 кв. м., загальною площею будівлі 74,25 кв. м., літню кухню літ. «Б», площею основи (забудови) 42 кв. м., погріб літ. «Пг», площею основи (забудови) 10 кв. м., сарай літ. «В» площею основи (забудови) 7 кв. м., вбиральню літ «Г» площею основи (забудови) 2 кв. м., хвіртка літ. № 1, площею основи (забудови) 1, 5 кв. м., ворота літ. № 2, площею основи (забудови) 1,5 кв.м., огорожа літ. № 3, площею основи (забудови) 84 кв. м.криницю № 1, ворота № 2 та огорожу № 3, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які належали померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 ОСОБА_2 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2023 року дана позовна заява передана до провадження судді Унгуряна С.В.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подану без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення даної заяви без руху.

Згідно до ч.2 ст.185 ЦПК України в ухвалі про залишення заяви без руху зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Вищевказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана до суду з порушенням вимог, передбачених ст.177 ЦПК України.

Так, згідно рішення виданого 28.04.1999 року Виконкомом Сокирянської міської ради народних депутатів за №82, розглянувши матеріали по прийомці житлового будинку і акту прийомки в експлуатацію житлового будинку АДРЕСА_1 , який побудований громадянкою ОСОБА_2 , вирішено затвердити акт прийомки в експлуатацію індивідуального житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 49,4 кв.м., корисною площею 69,3 кв.м.

Разом з тим, як вбачається зі змісту позовної заяви представник позивача ОСОБА_3 в поданій позовній заяві просить визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок житловою площею 49,35 кв. м. та загальною площею будівлі 74,25 кв.

Суд зауважує, що крім загального кола обставин, які встановлюються судом при вирішенні всіх спорів про право на спадкування, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно з`ясовувати:

1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда);

2) чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку;

3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку;

4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм;

5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності.

Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно.

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Відповідно до статті 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього в автоматичному порядку. Воно не може бути відчужене, успадковане; на нього не може бути звернено стягнення за виконавчими документами. Для того, щоб самочинне будівництво стало об`єктом права власності, його необхідно легалізувати у передбаченому законом порядку. Процедура легалізації об`єкту самочинного будівництва передбачає обов`язкове прийняття такого об`єкту в експлуатацію і саме від вирішення питання про прийняття об`єкту будівництва в експлуатацію з подальшим набуттям його у власність може бути реалізоване майнове право учасників будівництва.

Якщо відсутні документи про відведення земельних ділянок під забудову, таке будівництво може бути визнане самочинним, що стане підставою для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до частини другої ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту прийняття його до експлуатації.

Механізм прийняття в експлуатацію полягає у підтвердженні готовності до експлуатації об`єкту будівництва (реконструкції), його інженерно-технічного оснащення відповідно до затвердженої в установленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування. Прийняття в експлуатацію будівлі є можливим виключно за наявності обставин, які свідчать про дотримання забудовником будівельних, протипожежних, санітарних та інших норм і правил за умови попереднього отримання такою особою відповідних дозволів.

Зі змісту Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 (яке діяло в момент виникнення спірних правовідносин), випливає, що право власності на об`єкт нерухомого майна підлягає реєстрації виключно у випадку прийняття його в експлуатацію.

Тому, позивачу пропонується уточнити склад та площу домоволодіння, про право власності на яке заявлено вимогу, а також зазначити докази на підтвердження обставин щодо збільшення загальної площі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема за рахунок яких саме приміщень було здійснено таке збільшення та відповідної документації, на підставі якої відбулося збільшення площі нерухомого майна.

Крім того, за змістом частини першої статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Як вбачається із звіту з оцінки майна від 30.08.2022 року, об`єктом оцінки було домоволодіння, що складалось з об`єктів: житловий будинок загальною площею 74,25 кв.м., житловою площею 49,35 кв.м., які розташовані на загальній земельній ділянці площею 144,0 кв.м.,за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, позивачу пропонується уточнити розмір земельної ділянки, на якій розташоване спірне домоволодіння, а також зазначити докази, на підставі яких площа зазначеної земельної ділянки була збільшена.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд акцентує увагу позивача, що відповідно до ч. 2ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

За приписами ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Однак, суд звертає увагу, що звернення до суду не є беззаперечним і повинно відбуватись за правилами визначеними процесуальним законом.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Таким чином, вважаю необхідним залишити позовну заяву без руху та надати позивачеві п`ятиденний строк для усунення недоліків, з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ч.ч. 1, 2, 258-260 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно - залишити без руху.

Встановити представнику позивача п`ятиденний строк для усунення недоліків, який відраховується з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху, роз`яснивши, що в іншому випадку позовна заява буде вважатись неподаною і буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В.Унгурян