Справа № 442/468/21
Провадження № 2-др/442/10/23
УХВАЛА

Іменем України

14 грудня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Павлів З.С.,

з участю секретаря судового засідання Півали І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дрогобич заяву Фермерського господарства «Газда» Добродія Бігуняка Я.С.» про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Фермерського господарства «Газда» добродія Бігуняк Я.С. до Дрогобицької міської ради та ОСОБА_1 про відшкодування завданої матеріальної шкоди, -

встановив:

11.12.2023 позивач звернувся до суду із заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення суду про стягнення судових витрат в його користь з відповідача на професійну правничу допомогу в розмірі 22400 грн.

В обґрунтування заяви покликається на те, що в провадженні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області перебувала цивільна справа за позовом Фермерського господарства «Газда» добродія Бігуняк Я.С. до Дрогобицької міської ради та ОСОБА_1 про відшкодування завданої матеріальної шкоди. Рішенням суду від 21.11.2023 позов задоволено частково, проте не вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 11.08.2023 ним було подано до суду заяву про надання попереднього розрахунку на професійну правничу допомогу від 26.11.2023. Проте, ним помилково не було долучено копії зазначеного договору. Згідно довідки №24/11/23-02 від 24.11.2023 та Акту про надання послуг №24/11/23-02 від 24.11.2023 по веденню справи №442/468/21 адвокату Луньо Богдану Мирославовичу, к зазначено позивач в заяві від 26.11.2023 оплачено за надані послуги гонорар в загальній сумі 22400 грн. На підтвердження понесених витрат представив суду: додатковий договір про внесення змін та доповнень до Договору 301/03-2021 від 10.03.2021 про надання правової допомоги, укладений між ним та адвокатом Луньо Богданом Мирославовичем.

12.12.2023 представником Дрогобицької міської ради подано до суду заперечення на заяву позивача про винесення додаткового рішення про повернення понесених судових витрат на професійну правничу допомогу. Проти задоволення такої заяви заперечує покликаючись на несвоєчасність представлення суду розрахунку судових витрат на правничу допомогу, зокрема, позивачем у відповідності до ст.137 ЦПК України не було представлено попереднього розрахунку суми судових витрат. Поважності причин пропуску строку на подання такого розрахунку позивачем не наведено. Крім цього, зазначає, що докази на підтвердження витрат на правовому допомогу не є належними, оскільки жодним чином не підтверджують здійснення оплати гонорару, розрахунку за надані послуги, а розмір витрат, заявлений у заяві взагалі не відповідає критеріям розумності та співмірності.

Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заяву підтримав, просить таку задоволити.

Представник Дрогобицької міської ради І.Юзвак подала клопотання про розгляд заяви у відсутності відповідача. Проти задоволення заяви заперечила, покликаючись на обставини, викладені у письмовому запереченні, долученому до матеріалів справи. Просить в задоволенні заяви відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не повідомила суду про причини неявки.

Дослідивши матеріали дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст.270 ЦПК України суд, що ухвали рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Судом встановлено, що 20.01.2021 ФГ «Газда» добродій ОСОБА_3 звернувся до суд з позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів: в його користь завдану матеріальну шкоду в сумі 107216,40 грн, в тому числі: за завдану шкоду внаслідок зниження 15 одиниць багаторічних плодових дерев в сумі 66716,40 грн., за неотриману вигоду внаслідок знищення 15 одиниць багаторічних плодових дерев в сумі 40500 грн., та судові витрати в розмірі 2102 грн.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24.11.2023 позов задоволено частково. Ухвалено стягнути з Дрогобицької міської ради в користь Фермерського господарства «Газда» добродія ОСОБА_3 66716,40 гривень завданої шкоди внаслідок зниження 15 одиниць багаторічних плодових дерев, а також стягнути з Дрогобицької міської ради в користь Фермерського господарства «Газда» добродія ОСОБА_3 998,80 гривень судових витрат. В решті позову відмовлено.

Із поданої позивачем заяви вбачається, що процессуальною підставою для розгляду питання про ухвалення додаткового судового рішення є відшкодування витрат на правову допомогу є виключно пункт 3 частини першої статті 270 ЦПК України (судом не вирішено питання про судові витрати).

Однак, як вбачається з ухваленого вищевказаного рішення судом вирішено питання судових витрат, про що зазначено як в резолютивній, так і в мотивувальній частинах рішення. Так судом вирішено стягнути з відповідача слід стягнути в користь позивача 998,80 гривень сплаченого судового збору. Щодо вимог позивача про відшкодування витрат на правову допомогу, суд зазначено: «суд вважає слушними покликання представника Дрогобицької міської ради про несвоєчасність заявлення клопотання про стягнення таких витрат, а також відсутність доказів на понесення витрат на оплату послуг адвоката».

Згідно статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно частини третьої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року в справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вказана позиція суду узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та в постановах Верховного Суду від 28.04.2021 у справі №640/13685/19, від 23.04.2021 у справі №360/700/19.

Поряд з тим, законодавцем встановлено обов`язок сторони подати попередній розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. (ч.1 ст.134 ЦПК України)

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. (ч.2 ст.134 ЦПК України)

Правова природа строку звернення до суду, в тому числі й заявлення тих чи інших клопотань дозволяє констатувати, що запровадження строку, у межах якого фізична або юридична особа, орган державної влади та місцевого самоврядування можуть звернутися до суду з, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права.

Тобто встановлені строки звернення до суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності.

Крім того, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи та добросовісність поведінки останнього в процесі.

Водночас, з метою захисту прав сторін, законодавцем надано можливість сторонам на поновлення строку звернення до суду із відповідною заявою у випадку наведення поважності причин пропуску звернення до суду з відповідною заявою.

З цього приводу у ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої відступлення від принципу правової визначеності через відновлення строку звернення до суду або на оскарження судового рішення виправдано лише у випадках необхідності при обставинах істотного і непереборного характеру (справа «Салов проти України»), зокрема, з метою виправлення помилки, що має фундаментальне значення для судової системи (справа «Сутяжник проти Росії», п. 38).

При оцінюванні поважності причин пропуску строку звернення до суду та прийнятті рішень про його поновлення ЄСПЛ, як правило, враховує: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінку заявника; 3) поведінку державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (справи «Бочан проти України», «Смірнова проти України», «Федіна проти України», «Матіка проти Румунії» та інші).

Водночас навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа «Олександр Шевченко проти України», п. 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи, буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Загалом, згідно з практикою ЄСПЛ при застосуванні процедурних правил варто уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом, та порушення принципу правової визначеності (справи «Волчлі проти Франції»], «ТОВ «Фріда» проти України»).

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Оскільки стороною позивача не подано до закінчення судових дебатів доказів на підтвердження понесених ним витрат на правову допомогу, в матеріалах справи відсутній сам договір про надання правової допомоги (додатковий договір), не долучено документів про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, як і не додано позивачем попереднього розрахунку суми судових витрат, а подання позивачем 11.12.2023 після ухвалення рішення суду додаткової угоди із витратами на суму 22400 грн. відбулось із порушенням ч.8 ст.141 ЦПК України, тобто за відсутності зробленої стороною заяви про це у встановленому процесуальним законом порядку та строку, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ч.8 ст.141, ст.270 ЦПК України, -

ухвалив:

В задоволенні заяви Фермерського господарства «Газда» Добродія Бігуняка Я.С.» про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Фермерського господарства «Газда» добродія Бігуняк Я.С. до Дрогобицької міської ради та ОСОБА_1 про відшкодування завданої матеріальної шкоди відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Павлів З.С.