Провадження № 2/686/5273/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

за участі: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Хмельницької міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю. Просить встановити факт, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та вона, ОСОБА_1 , 1988 року народження, з 2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали однією сім`єю.

На обґрунтування свого позову вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 20.12.2021 р., яке видане Хмельницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

(м. Хмельницький). Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшло 1/8 частка житлового будинку по АДРЕСА_1 , яку він прийняв у спадщину на підставі заповіту ОСОБА_4 (її матері), але не оформив своїх спадкових прав (копія заповіту ОСОБА_4 від 20 серпня 2018 року додається).

З 2015 року по 19.12.2021 р. вона проживала однією сім`єю з матір`ю ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_3 у будинку АДРЕСА_1 . Ми спільно вели домашнє господарство. Вона постійно їм допомагала, піклувалась про них, купувала їм продукти харчування, а також ліки, коли вони хворіли. У вересні 2018 р. ОСОБА_4 померла. Після того вона залишилась та продовжувала проживати у будинку за названою вище адресою у с. Климківці разом з ОСОБА_3 до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Фактично вона відносилась до нього, як до свого батька, а він сприймав її за доньку.

Близьких родичів, які б прийняли спадщину, як їй відомо, у ОСОБА_3 немає, в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Отже, фактично, на даний час, вона є єдиною спадкоємицею за законом до майна померлого.

У зв`язку із цим, після смерті ОСОБА_3 вона звернулась до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Гребеннікової 0.І. з усним зверненням про оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

21 квітня 2023 року вона отримала лист-повідомлення від приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Гребеннікової 0.І. за

№ 86/01-16 у якому зазначено: що після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилася. Тобто, на разі, існує ситуація коли вона, як особа, що проживала разом із ОСОБА_3 протягом останніх 6 років, після його смерті не може документально підтвердити даного факту, а іншим способом вирішити дане питання, ніж звернення до суду неможливо.

За таких обставин, вона змушена звернутися до суду з даною позовною заявою і просити встановити той факт, що вона, ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 з 2015 року до його смерті проживали однією сім`єю. Встановлення цього факту потрібне їй для отримання права на спадкування після смерті ОСОБА_3 .

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Направив до суду відзив, в якому вказав, що в провадженні Хмельницького міськрайонного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю. В провадженні Хмельницького міськрайонного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю. Частиною другою статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (частина перша статті 1258 ЦК України). Відповідно до статті 1264 Цивільного кодексу України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п ять років до часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 2 ст. З Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, копію якого додано до матеріалів заяви. Отже, п`ятирічний термін має обчислюватись з 19.12.2016 року. Позивачем не представлено доказів на підтвердження факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , а також, що ці відносини пов`язані спільним побутом, які мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб та довідки - витягу з погосподарської книги за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані лише ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Позивач зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 . Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження участі ОСОБА_3 у спільному ведені господарства разом із позивачем, її постійне проживання та/чи працевлаштування в с. Климівці. Таким чином. Позивачем належним чином не доведено факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , а обґрунтування вимог заяви виключне на акті складеному сусідами ОСОБА_3 , який не затверджений уповноваженими особами не може бути єдиним та достатнім доказом у даній справі. Крім того, відповідно до абзацу З пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від З0 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно із пунктом З глави 13 розділу 1 наказу Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року N 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. До матеріалів до позовної заяви не додано постанову нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальної дії. Натомість до матеріалів заяви додано копію роз`яснень приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Гребеннікової О. в якому зазначено про необхідність поновити пропущений строк для прийняття спадщини. Таким чином, вимоги позовної заяви вважаємо не обґрунтованими, належним чином не доведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав, судом об`єктивно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 20.12.2021 р., яке видане Хмельницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Зі слів позивачки, судом встановлено, що на час смерті ОСОБА_3 , він перебував в зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до довідки №Л-03-11661 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб в АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , був зареєстрований з 11.12.2015 року помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно витягу з погосподарської книги від 27 березня 2023 року №24: в період з 2020 по 2022 рік були зареєстровані: з 2010 року по 11.12.2015 рік ОСОБА_4 ; з 11.12.2015 року по 15.09.2018 рік ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ; з 15.09.2018 по 19.12.2021 року ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки №Л-03-11661 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб: в квартирі АДРЕСА_3 , зареєстровані: ОСОБА_5 , ОСОБА_1 з 14.07.1994 року та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований з 17.12.2012 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.11.2021 року в справі №686/5802/19 у справі за позовом ОСОБА_7 до Водичківської сільської ради Хмельницького району, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третьої особи ОСОБА_8 про визнання недійсним рішення сільської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок, визнання права власності на спадкове майно та за об`єднаним позовом ОСОБА_8 до Водичківської сільської ради Хмельницького району, ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , третьої особи ОСОБА_7 про визнання недійсним рішення сільської ради та свідоцтва про право власності на житловий будинок, визнання права власності на спадкове майно у задоволені позову ОСОБА_7 відмовлено повністю. Позов ОСОБА_10 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Водичківської сільської ради Хмельницького району за №8 від 25.06.2009 року в частині оформлення права власності на житловий будинок АДРЕСА_4 за ОСОБА_11 . Визнано недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 видане на ім`я ОСОБА_4 .

Вказаним рішенням суду встановлено, що після смерті ОСОБА_12 , його частка у будинковолодінні становила одну другу його частину. Спадкоємці за законом дружина, ОСОБА_13 та донька ОСОБА_4 , які у встановленому законом на час смерті спадкодавця, прийняли спадщину та мають право успадкувати його. Тому, вказаним спадкоємцям померлого належить по одній четвертій частині будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_1 . ОСОБА_13 належала одна другу частина у цьому будинковолодінні на праві власності, після смерті чоловіка, ОСОБА_12 , вона фактично прийняла спадщину, але не оформила її, тому загальна частка в спадковому майні після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 складала три четвертих частини будинковолодіння та спадкується за законом спадкоємцем, який прийняв спадщину але не оформив її - ОСОБА_14 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . Після його смерті спадщину прийняла дружина померлого ОСОБА_8 , що підтверджується матеріалами спадкової справи. ОСОБА_7 та ОСОБА_4 відмовились спадщини після смерті матері на користь брата ОСОБА_14 .

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначений частиною першою статті 315 ЦПК України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.1 ст.273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Разом з цим для розгляду в порядку окремого провадження не може бути прийнята заява про встановлення факту родинних відносин, якщо заявник порушує справу з метою підтвердити в наступному своє право на жиле приміщення або на обмін жилого приміщення. У разі відмови в задоволенні вимог про визнання права на жилу площу або на обмін жилого приміщення, заінтересована особа має право звернутись до суду з відповідним позовом.

Частиною другою статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (частина перша статті 1258 ЦК України).

Відповідно до статті 1264 Цивільного кодексу України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно із ч. 2 ст. З Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від ЗО травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті З СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

21 квітня 2023 року позивачка отримала лист-повідомлення від приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Гребеннікової 0.І. за

№ 86/01-16 у якому зазначено: що після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилася.

Відповідно до абзацу З пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від З0 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно із пунктом З глави 13 розділу 1 наказу Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року N 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Такої постанови нотаріусом не приймалося.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

До суду не надано належних та допустимих доказів тому, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та вона, ОСОБА_1 , 1988 року народження, з 2015 року по 19.12.2021 рік спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки

Як посвідчив в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 ОСОБА_1 жила в селі, навчалась, коли вийшла заміж та переїхала в місто. Вона допомагала мамі, ОСОБА_15 .

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні посвідчила, що бабушка позивачки, її хрещена мама. ОСОБА_1 з чоловіком і сином приїздили до села на вихідні дні допомагати, приїздили іноді серед тижня.

Крім того, суд вважає, що ОСОБА_1 обрано неефективний спосіб захисту, оскільки судом, встановлено, що за ОСОБА_3 , на момент його смерті право власності на будинок не зареєстроване. Посилання позивача на те, що ОСОБА_3 є власником 1/8 частка житлового будинку по АДРЕСА_1 , яку він прийняв у спадщину на підставі заповіту ОСОБА_4 , але не оформив своїх спадкових справ, не заслуговує на увагу, оскільки за ОСОБА_4 право власності на 1/8 частку житлового будинку по

АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 1216, 1258 ЦК України, ст.ст. 76,81, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Хмельницької міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , 1988 року народження, РНОКПП НОМЕР_2 , проживає в АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Хмельницька міська рада, 29013,м. Хмельницький вул.. Героїв Маріуполя, 3 м. Хмельницький код, .

Повний текст рішення складено 18.12.2023 року.

Суддя: О. В. Мазурок