н/п 2/490/2140/2023 Справа № 490/5592/23
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
УХВАЛА

20 червня 2023 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПГУ 13-Г про повернення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просила стягнути з відповідача безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 975,00 грн., інфляційні витрати у розмірі 399,00 грн., 3% річних у сумі 76,00 грн. та додаткові витрати у сумі 31,50 грн., 35,00 грн, 52,50 грн., та сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Як правову підставу позову зазначає положення ст. 1212 ЦК України.

В обгрунтування позову посилається на те, що вона добровільно (в якості благодійності) здала на ремонт даху будинку ОСББ ПГУ-13-Г 975 грн, що підтверджено квитанціями від 06.05.2019, від 21.07.2019 та від 18.08.2019 року. . Згодом з`ясувалось, що на момент розміщення об`яви голові правління ОСББ ПГУ 13-Г уже було відомо, що ОСББ не попадає в програму 90х10, а дах буде ремонтуватися за кошти місцевого бюджету. Тобто, Позивач стверджує, що складання кошторису, проектної документації і ремонт даху були проведені депутатом за кошти місцевого бюджету, що підтверджується листом №М-277/02.02.03-09 від 28.09.2020 р. Позивачка вказує, що ОСОБА_2 , користуючись необізнаністю співвласників, в період з квітня 2019 по грудень 2019 року продовжувала збирати кошти на невідомі цілі під виглядом участі в програмі 90х10 на ремонт покрівлі, а отже кошти, які зібрали співвласники , були набуті ОСББ ПГУ 13-Г безпідставно .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2023 року дану справу розподілено на суддю Гуденко О.А.

Так, в провадженні судді Гуденко О.А, перебувала цивільна справа № 490/8121/20 за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПГУ 13-Г про повернення грошових коштів,

Так в межах даної цивільної справи № 490/8121/20 під головуванням судді Гуденко О.А, року постановлено рішення від 03.11.2022 року про відмову у задволенні позову.

Разом з тим, зі змісту вказаного рішення суду вбачається, що предметом позовних вимог було повернення сплачених ОСОБА_1 , на корсить відповідача коштів, сплачених згідно квитанції від 06.05.2019 року - 325 грн. за ремонт даху, згідно квитанції від 21.07.2019 року - 325 грн. за ремонт даху та згідно квитанції від 18.08.2019 року - 325 грн. за ремонт даху, тобто за тими самими квитанціями та в тій самій сумі 975 грн, що заявлено нею і вмежах даної справи.

Предметом доказування у вказаній справі було підставність сплати позивачем на користь відповідача вказаних коштів.д

Порядок вирішення заявлено самовідводу регламентований ст. 40 ЦПК України, якою передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у ст.ст. 36, 37, 38 даного Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Стаття 36 ЦПК України містить вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. (Конституція України). Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. (ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

Основним завданням судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судових спорів, на основі принципів, зокрема верховенства права та рівності всіх учасників перед законом і судом. (ЦПК України)

Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. (За Кодексом суддівської етики).

У пункті 2.5 "Бангалорських принципів поведінки судді" від 19.05.2006 року (схвалені резолюцією Економічною та Соціальною радою ООН від 27.07.2006 року №2006/23) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Згідно ч. 7 ст. 56 "Закону України Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни №8від 13.06.2007року "Пронезалежність судовоївлади" визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений (рішення у справі Білуга проти України та у справі Ветштайн проти Швейцарії).

Підставою для відводу судді, є зокрема, наявність обставин, які б викликали у стороннього спостерігача сумнів в неупередженості судді.

При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказує, що справедливим в розумінні ст.6 Конвенції може вважатися тільки такий суд, який діє незалежно від будь-яких обставин особистого (людського) чи іншого плану, є безстороннім та безпристрасним, тобто, при абсолютній відсутності обставин, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Так, оскільки суддею Гуденко О.А. постановлено судове рішення у справі № 490/8121/20 між тими самим сторонами, з приводу повернення тих самих грошових коштів - що є безпосереднім предметом і даного позову, під час розгляду даної справи суддею Гуденко О.А. сформована думка судді щодо взаємних прав та обов`язків сторін по справі, то для усунення сумнівів в тому, що рішення по справі буде ухвалено безстороннім та неупередженим судом, саме з ціллю збереження та підвищення авторитету судової системи України, розгляду справи саме на засадах довіри до суду, вважаю за необхідне завити самовідвід по справі №490/5592/23.

Керуючись ст. 36, 41 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відвести суддю Гуденко О.А. від розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПГУ 13-Г про повернення грошових коштів.

Передати дану справу до канцелярії суду для визначення судді в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Гуденко