Справа № 482/1649/21
Номер провадження 2/482/9/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

21 червня 2023 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Сергієнка С.А., секретаря судового засідання Алєксєєнко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за позовом ТОВ «Прості Займи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Прості займи» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 29.11.2018 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОСТІ ЗАЙМИ" та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансових послуг № 122 на суму 3000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 60,00 грн за кожен день такого користування строком на 16 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача.

Кредитний договір було укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства в електронній формі, яка відповідно до норм чинного законодавства прирівнюється до письмової форми.

Товариство, в свою чергу, виконало свої зобов`язання з приводу надання грошових коштів. Кошти за Кредитним договором перераховані на банківську картку позичальника (відповідача) платіжною системою Товариство з обмеженою відповідальністю фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» (WayForPay), яка є учасником внутрішньодержавної платіжної системи «FLASHPAY».

У зв`язку з порушенням відповідачем умов договору станом на 26.10.2021 р. утворилась заборгованість відповідача за Кредитним договором що склала: 70698,38 грн, що складається з: суми кредиту 3000,00 грн, проценти за користування кредитом 62930,98 грн, індекс інфляції за весь період прострочення - 736 грн та три проценти річних від простроченої суми 2970,38 грн які позивач просить стягнути на його користь.

Від представника відповідача надійшов відзив у якому вона посилалася на те, що відповідач жодних коштів від позивача не отримував і вказаний договір не укладав.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в позові зазначив, у разі неявки представника позивача в судове засідання просить суд розглядати справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник у судове засідання не з`явилися, від відповідача надійшла заява про розгляду справи за його відсутності у якій він також просив у задоволенні позову відмовити з огляду на обставини на які посилався його представник у відзиві.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд встановив наступне:

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Поданий позов обґрунтований тим, що між сторонами був укладений договір про надання фінансових послуг № 122 на суму 3000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом 60,00 грн. за кожен день такого користування, строком на 16 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача. Заява - Анкета для отримання кредиту додається до кредитного договору.

Кредитний договір було укладено в Інформаційно - телекомунікаційній системі товариства в електронній формі про що позивачем надано інформацію щодо порядку (процедури), хронологія дій щодо укладання електронного договору, вчинених товариством та заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею з зазначенням часу та дати таких дій.

На підтвердження вказаних обставин ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» надало кредитний договір, Додаток 1. Заяву - анкету для отримання кредиту №122 від 29.11.2018 року, в якій крім особистих даних відповідача, вказаний номер телефону, а також номер карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти № НОМЕР_1 .

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №122 від 29.11.2018 року відповідачу нараховано заборгованість, яка становить: сума кредиту 3000 грн, проценти за користування кредитом 62930,98 грн, інфляційні втрати за весь період прострочення - 736 грн. та три проценти річних від простроченої суми 2970,38 грн. Загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 70698,38 грн.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Згідно зі ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до вимог ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 7 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19.

Згідно ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 січня 2021 року в справі № 524/5556/19.

Однак, як вбачається з заяви-анкети для отримання кредиту від 29.11.2018 року електронний цифровий підпис відповідача у ньому відсутній.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем надано довідку ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» щодо підтвердження переказу грошових коштів від 03.11.2021 вих. № 788, надане ТОВ «Прості займи», в якій підтверджено, що на підставі укладеного між ними договору про організацію переказів грошових коштів ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» було здійснено наступний переказ грошових коштів: деталі транзакції: номер картки НОМЕР_1 , власник картки (емітент) банк JSC STATE SAVINGS BANK OF UKRAINE (OSCHADBANK) Категорія карти MasterCard Час запиту 29.11.2018 року 12:26:00 Сума 3 000 Валюта UAH

04.11.2021 р позивачем було зроблено запит до АТ «Державний Ощадний Банк України» про надання інформації про карту ОСОБА_1 із зазначенням повних реквізитів та надання інформації про надходження платежу 29.11.2018 року

Згідно відповіді від АТ «Державний Ощадний Банк України» від 12.11.2021 вбачається, що надати запитувану інформацію банк не має можливості, оскільки це є банківською таємницею.

Судом було задоволено клопотання позивача про витребування доказів, ухвалою суду від 01.05.2023 року витребувано у АТ «Державний Ощадний Банк України» код за , адреса: 01001, місто Київ, вулиця Госпітальна, будинок 12-Г, інформацію:

- про повні реквізити карти НОМЕР_1 , категорія карти MasterCard із зазначенням прізвища та по батькові особи на ім`я якої відкрита зазначена карта;

- виписку про надходження та списання коштів із вказаної карти за 29.11.2018 року із зазначенням дати, часу, відправників і одержувачів платежів, а також призначення платежів.

Згідно відповіді АТ «Державний Ощадний Банк України» від 12.05.2023 року на вищевказану ухвалу суду, банк за результатами розгляду ухвали про витребування інформації від 01.05.2023 року у справі №482/1649/21, повідомив про неможливість її виконання оскільки даних, зазначених в Ухвалі, недостатньо для здійснення ідентифікації клієнта.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.2 ст.80 ЦПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зважаючи на встановлені судом під час розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що представником позивача не надано доказів на підтвердження обґрунтування заявлених позовних вимог, факту укладення з відповідачем кредитного договору та отримання саме відповідачем кредитних коштів, відтак вважає, що у позові необхідно відмовити.

У разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ТОВ «Прості Займи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Головуючий суддя: С.А.Сергієнко