Справа № 752/8265/23
Провадження № 2/752/4767/23
РІШЕННЯ

Іменем України

заочне

09.06.2023 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Литвиненко Ю.С.

розглянувши в приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Венеція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

у квітні 2023 року представник позивача ТОВ «Управляюча компанія «Венеція» звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 12384,00 грн., суму інфляційних втрат в розмірі 65,36 грн., 3 % річних в сумі 17,41 грн., а також судовий збір в сумі 2684,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що ТОВ «УК «Венеція» на підставі актів прийому-передачі від забудовника ТОВ «ТМО Ліко-Холдинг» здійснює обслуговування багатоквартирних житлових будинків у Голосіївському районі м. Києва, в тому числі вбудованих підземних автостоянок (паркінгів), де забезпечує прибирання, цілодобову охорону, комунальні послуги, тощо. 09.11.2021 року ТОВ «УК «Венеція» змінило найменування з попереднього найменування ТОВ «Ліко-Житлосервіс» на поточне найменування. 18.05.2012 року на підставі додатку № 1 до акту прийому-передачі житлового будинку від 01.12.2011 р. ТОВ «ТМО «Ліко-Холдинг» передало, а ТОВ «Ліко-Житлосервіс» прийняло на обслуговування введений в експлуатацію у складі житлового будинку підземний паркінг по АДРЕСА_1 . Для обслуговування підземної автостоянки, утримання її у належному стані і забезпечення безпеки майна третіх осіб (власників автомобілів), TOB «Ліко-Житлосервіс» уклало відповідні договори з підрядними організаціям щодо постачання електроенергії, забезпечення цілодобової охорони та організації контрольно-пропускного посту, технічного обслуговування та ремонту системи протипожежної безпеки. Відповідач є власником машиномісця № НОМЕР_1 за вказаною адресою. 01.09.2021 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про відшкодування витрат на утримання підземної автостоянки № В3/7-31, за умовами якого позивач зобов`язався забезпечити надання послуг із утримання підземної автостоянки, зберігання транспортних засобів власника на стоянці, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач зобов`язався оплачувати послуги позивача з обслуговування стоянки і брати участь у витратах на її утримання в строк та на умовах, що передбачені цим договором. З моменту укладення зазначеного договору, відповідач користувався послугами, проте, в порушення договірних зобов`язань не оплачував їх в повному обсязі. Позивач вказує, що безперебійно надавав послуги з утримання підземної автостоянки. Однак, з огляду на неналежну оплату коштів за надані послуги, у відповідача перед позивачем за період із жовтня 2021 р. по березень 2023 р., включно, наявна заборгованість в розмірі 12384,00 грн., на яку позивачем було нараховано суму 3 % річних в розмірі 17,41 грн. та інфляційні витрати в сумі 65,36 грн. Посилаючись на викладене, а також з огляду на неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань по оплаті коштів за надані послуги, позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та просить суд стягнути зазначену заборгованість із відповідача на користь позивача в примусовому порядку.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08.05.2023 року, у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представник позивача після відкриття провадження у справі з будь-якими клопотаннями до суду не звертався, в позові просив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач відзив на позов до суду не подав, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач здійснює обслуговування багатоквартирних житлових будинків у Голосіївському районі м. Києва, в тому числі вбудованих підземних автостоянок (паркінгів), де забезпечує прибирання, цілодобову охорону, комунальні послуги тощо на підставі актів прийому-передачі підземної автостоянки на обслуговування від забудовника ТОВ «ТМО «Ліко-Холдінг».

09.11.2021 року ТОВ «УК «Венеція» змінило найменування з попереднього найменування ТОВ «Ліко-Житлосервіс» на поточне найменування.

18.05.2012 року на підставі додатку № 1 до акту прийому-передачі житлового будинку від 01.12.2011 р. ТОВ «ТМО «Ліко-Холдинг» передало, а ТОВ «Ліко-Житлосервіс», правонаступником якого є позивач, прийняло на обслуговування введений в експлуатацію у складі житлового будинку підземний паркінг по АДРЕСА_1 .

Для обслуговування підземної автостоянки, утримання її у належному стані і забезпечення безпеки майна третіх осіб (власників автомобілів), TOB «Ліко-Житлосервіс» уклало відповідні договори з підрядними організаціям щодо постачання електроенергії, забезпечення цілодобової охорони та організації контрольно-пропускного посту, технічного обслуговування та ремонту системи протипожежної безпеки.

Відповідач ОСОБА_1 є власником машиномісця № НОМЕР_1 , розташованого по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу машиномісця.

01.09.2021 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про відшкодування витрат на утримання підземної автостоянки № В3/7-31, за умовами якого позивач зобов`язався забезпечити надання послуг із утримання підземної автостоянки, зберігання транспортних засобів власника на стоянці, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач зобов`язалась оплачувати послуги позивача з обслуговування стоянки і брати участь у витратах на її утримання в строк та на умовах, що передбачені цим договором.

Позивач зазначає, що з моменту укладення зазначеного договору, відповідач користувався послугами, проте, в порушення договірних зобов`язань не оплачував їх в повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем безперебійно надавались послуги, та доказів щодо звернення відповідача у встановленому порядку з претензіями щодо надання неякісних послуг з утримання підземної автостоянки, матеріали справи не містять, як і не містять доказів належного виконання відповідачем договірних зобов`язань в частині оплати коштів за надані послуги.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Оскільки відповідач не виконує зобов`язання по оплаті витрат за обслуговування підземної автостоянки, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 12384,00 грн., оскільки, стороною позивача надано належні та допустимі докази, які підтверджують розмір зазначеного боргу, який виник внаслідок неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань.

Крім того, з підстав порушення строків оплати отриманих послуг, позивач просить також стягнути із відповідача втрати від інфляції в розмірі 65,36 грн., та 3% річних в сумі 17,41 грн.

При дослідженні наданого позивачем розрахунку заборгованості з усіма його складовими, а також розрахунку нарахування інфляційних втрат та 3 % річних, суд прийшов до висновку про те, що зазначені розрахунки зроблені вірно та у відповідності до інших наявних у справі доказів, та, останні, підтверджують порушення відповідачем обов`язків щодо своєчасної та повної сплати коштів, та необхідності в зв`язку із цим стягнення із відповідача на користь позивача штрафних санкцій, так як в ході розгляду справи знайшов своє підтвердження факт несплати відповідачем, як споживачем, коштів за надані позивачем послуги.

Окремо слід звернути увагу на те, що стороною відповідача в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України, - зазначені розрахунки не спростовані, як і не спростовані доводи, викладені в позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Разом з тим, слід зазначити, що однією з засад судочинства є, зокрема, визначена ст. 12 ЦПК України змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, та оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також приймаючи до уваги те, що стороною відповідача доводи та обґрунтування позову в ході розгляду справи не спростовані, а тому суд вважає, що позов про стягнення заборгованості є обґрунтованим та доведеним, в зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2684,00 грн.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст. ст. 256, 258, 261, 525, 526, 530, 625 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 274, 280, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Венеція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Венеція» заборгованість по оплаті послуг за утримання підземної автостоянки в розмірі 12384 (дванадцять тисяч триста вісімдесят чотири) грн. 00 коп., суму інфляційних втрат в розмірі 65 (шістдесят) грн. 36 коп., три відсотки річних в сумі 17 (сімнадцять) грн. 41 коп., а також судовий збір в сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повні ім`я та найменування сторін:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Венеція», , адреса: 03198, м. Київ, вул. Ломоносова, буд. 58-А;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Н.П. Чередніченко