2/279/1616/23 Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/5874/23
Провадження № 2/279/1616/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2023 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Коваленко В.П.

секретаря Зубкової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коростень цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділення в натурі у власність частини житлового будинку, припинення права спільної часткової власності , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про виділення в натурі частинии житлового будинку , який знаходиться за адесою: АДРЕСА_1 . В обгрунтування заявлених позовних вимог посилалися на те, що відповідно до договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 02 червня 2023 року та зареєстрованому в реєстрі за №2828, їй на праві приватної власності належить земельна ділянка з розташованими на ній 54/100 (п`ятдесят чотири сотих) часток житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами , що знаходяться за адресою : АДРЕСА_1 .

Власниками інших 46/100 часток будинку на підставі договору куплі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу від 25.07.2012 №1087 є ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .

Між співвласниками фактично розподілено будинок на дві квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , склався порядок користування приміщеннями будинку і господарськими спорудами, кожний з них за власні кошти проводив ремонти, здійснював оплату комунальних послуг.

Наявність того факту, що житловий будинок є спільною частковою власністю перешкоджає в повній мірі здійснювати своє право власності, оскільки для цього необхідна згода інших співвласників будинку.

Позивачка ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримала.

Відповідачка ОСОБА_3 подала до суду заяву про визнання позову. Відповідач ОСОБА_2 про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву чи заперечень не надав.

Дослідивши наявні у матеріалах справи заяви по суті, докази, оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно зі ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Ст.41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, а право власності набувається в порядку, встановленому законом.

Ч. 1 ст. 321 ЦК України, передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ст.355 ЦК України, встановлено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Ч. 1 ст.356 ЦК України зазначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу обєкта нерухомого майна Коростенського міжміського бюро по технічній інвентаризації від 15.08.2023 року за №429, за технічними показниками житловий будинок АДРЕСА_1 може бути поділений на окремі ізольовані квартири з господарськими будівлями, а саме :

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - 1-й поверх - кухня 1-1 площею 35,1 м.кв., передпокій 1-2 площею 12,8 м.кв., кімната 1-3 площею 11,9 м.кв., кімната 1-4 площею 17,1 м.кв., кімната 1- 5 площею 14,4 м.кв., II поверх- приміщення 1-6 площею 35,1 м.кв.,кімната 1-7 площею 10,1 м.кв.,кімната 1-8 площею 15,9 м.кв., ганок «а5» сарай «В», сарай «В1», туалет «ТІ», частина огорожі, що складає 46/100 частин житлового будинку.

ОСОБА_1 - кухня 2-1 площею 11,4 м.кв., кладовка 2-2 площею 2,6 м.кв., санкімната 2-3 площею 3,4 м.кв., кімната 2-4 площею 13,2 м.кв., кімната 2-5 площею 20 м.кв., кімната 2-6 площею 12,6 м.кв., кімната 2-7 площею 8,9 м.кв., ганок «а2», гараж «Г1» сарай «Д», літня кухня «Ж», туалет «Т», колодязь «К» частина огорожі, що складає 54/100 частин житлового будинку.

Частиною третьою статті 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» №7 від 04.10.1991 року при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). У спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Згідно абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача стосовно виділення в натурі у власність частини житлового будинку , припинення права спільної часткової власності, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст.364,358 ЦК України , суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити

Виділити в натурі у власність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) , 54/100 частин житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , у виді квартири АДРЕСА_3 , що складається із приміщень: кухня 2-1 площею 11,4 м.кв., кладовка 2-2 площею 2,6 м.кв., санкімната 2-3 площею 3,4 м.кв., кімната 2-4 площею 13,2 м.кв., кімната 2-5 площею 20 м.кв., кімната 2-6 площею 12,6 м.кв., кімната 2-7 площею 8,9 м.кв., ганок «а2», гараж «Г1» сарай «Д», літня кухня «Ж», туалет «Т», колодязь «К» частина огорожі.

Право спільної часткової власності ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 - припинити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.П. Коваленко