Справа № 702/712/21
Провадження № 4 - с/702/7/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2023 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Жежер Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Махомети І.С.,

скаржника (боржника) ОСОБА_1 ,

стягувач ОСОБА_2 , головний державний виконавець Монастирищенського відділу державної виконавчої служби в Уманському району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ситник В.В. - не з`явилися,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Монастирище скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Монастирищенського відділу ДВС в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ситник В.В., -

в с т а н о в и в :

Скаржник 04.12.2023 звернувся до суду з скаргою на дії та рішення державного виконавця Монастирищенського відділу ДВС в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити дії. Підставою звернення зі скаргою вважає те, що 14.09.2023 головним державним виконавцем Монастирищенського ВДВС в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ситник В.В. було винесено постанову, якою відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 702/712/21, виданим 13.09.2023 Монастирищенським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 108 000 грн, з кожної.

В той же ж день, було винесено постанову від 14.09.2023 про арешт коштів боржника ОСОБА_1

19.09.2023 Головним державним виконавцем Монастирищенського ВДВС в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ситник В.В. було винесено постанову про арешт майна боржника.

Крім того, постановою від 17.10.2023 оголошено в розшук автомобіль ТОYОТА, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , який належить боржнику ОСОБА_1 .

Вказані дії державного виконавця є неправомірними, а постанова про розшук майна боржника є незаконною та підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 31.03.2023 (справа №702/712/21), яке набрало законної сили, припинено право власності ОСОБА_2 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію за вартість 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , розміром по 108 000 (сто вісім тисяч) грн з кожної. Визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .

На підставі вказаного рішення 13.09.2023 було видано виконавчий лист № 702/712/21, і відповідно відкрито виконавче провадження, про стягнення заборгованості за виконавчим листом в сумі 108 000 грн.

ОСОБА_3 частково погасила заборгованість за вказаним виконавчим листом в сумі 8000 грн та 500 грн.

Таким чином сума заборгованості за виконавчим листом №702/712/21 складає 99 500 грн.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, арешт накладено на все нерухоме майно, а саме: квартири АДРЕСА_1 , земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0802.

Враховуючи залишок суми заборгованості, а також те, що державним виконавцем накладено арешт на грошові кошти та нерухоме майно боржника, постанова про оголошення в розшук автомобіля боржника є незаконною, оскільки вартість вказаного майна боржника, щодо якого застосовано обмеження, в сукупності в декілька разів перевищує суму заборгованості за вказаним виконавчим листом, і обмежує боржника в користуванні та розпорядженні своїм майном, а саме автомобілем, який боржник, перебуваючи в декретній відпустці, використовує в особистих цілях.

Про наявність постанови державного виконавця від 17.10.2023 ОСОБА_1 офіційно дізналася безпосередньо від державного виконавця 07.11.2023, коли звернулась з заявою про видачу їй постанов про арешт коштів та майна боржника.

16.11.2023 ОСОБА_1 було подано скаргу на дії та рішення державного виконавця, однак ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 23.11.2023 вона була залишена без розгляду.

Підставою для залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду слугувало те, що скаржником не доведено того, що про існування постанови від 17.10.2023 вона дізналася лише 07.11.2023. Клопотання про поновлення пропущеного строку не подавалося.

Залишення скарги без розгляду не позбавляє права скаржника повторного звернення до суду.

На даний час ОСОБА_1 вже пропустила строки звернення до суду, передбачені п. а ч. 1 ст. 449 ЦПК України, які підлягають поновленню на підставі ч.2 ст. 449 ЦПК України.

ОСОБА_1 перебуває в декретній відпустці, здійснює догляд за двома дітьми 2016 та 2022 року народження, які потребують уваги, а тому постійно контролювати хід виконавчого провадження і звернутися до суду зі скаргою в десятиденний строк з дня винесення оскаржуваної постанови не мала можливості.

Просить поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із скаргою на дії та рішення державного виконавця, визнати неправомірними дії Головного державного виконавця Монастирищенського ВДВС в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ситник В.В. щодо винесення ним постанови від 17.10.2023 в рамках виконання виконавчого листа №702/712/21, виданого 13.09.2023 Монастирищенським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсації за вартість 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , розміром по 108 000 (сто вісім тисяч) грн з кожної; визнати неправомірною та скасувати постанову винесену 17.10.2023 Головним державним виконавцем Монастирищенського ВДВС в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ситник В.В., якою оголошено в розшук транспортний засіб марки ТОYОТА, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 .

На адресу суду 18.12.2023 від представника Монастирищенського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області надійшов відзив на скаргу, відповідно до якого на примусовому виконанні в Монастирищенському відділі державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває відкрите виконавче провадження №72775677 за виконавчим листом №702/712/21 від 13.09.2023 виданий Монастирищенським районним судом про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсації за вартість 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 розміром по 108000,00 грн з кожної.

14.09.2023 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про розмір мінімальних витрат загальна сума мінімальних витрат: 220,00 грн, та постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 10 800,00 грн, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавчий збір стягується у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому виконанню.

Одночасно з відкриттям виконавчого провадження відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» 14.09.2023 винесено постанову про арешт коштів боржника (відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження») для забезпечення реального виконання рішення суду.

Арешт накладено у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі), та направлено до виконання до банків, які здійснюють діяльність на території України.

Сформовано запити до ДФС, МВС, ДПС.

Відповідно до відповідей щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів за боржником зареєстровано транспортний засіб: TOYOTA, модель ТЗ: CAMRY, категорія ТЗ: ЛЕГКОВИЙ, рік виробництва ТЗ: 2000.

19.09.2023державним виконавцем за вих. №14948/26.11-44 до АТ КБ «Приватбанк», AT, "Універсал Банк", АТ «АЛЬТБАНК", АТ «Укрсиббанк», АТ «СЕНС Банк ", АТ «ТАСкомбанк», АТ «Райффайзен Банк», АТ "Банк 3/4", АТ "СКАЙ БАНК", ПАТ «БанкВосток» сформовано вимогу на отримання інформації, яка містить банківську таємницю щодо стану рахунків боржника.

Проведено перевірку майнового стану боржника: згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №247181952 - за ОСОБА_1 зареєстровано майно.

19.09.2023 державним виконавцем винесено постанову про арешт всього нерухомого майна боржника та присвоєно номер запису про обтяження: 51791406.

17.10.2023 державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, а саме транспортний засіб: Марка ТЗ: TOYOTA Модель ТЗ: CAMRY та за вих. №16091/26.11-44 рекомендованою кореспонденцією (фіскальний чек №47600) постанову надіслано ОСОБА_1 для відома.

17.10.2023 державним виконавцем сформовано платіжну інструкцію на примусове списання коштів з рахунків боржника, оскільки відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця).

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.

Станом на 18.12.2023 загальна сума заборгованості за виконавчим листом №702/712/21 від 18.07.2023, виданим Монастирищенським районним судом згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження складає 106519,08 грн.

На підставі вищевикладеного, в державного виконавця немає законних підстав для зняття арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, оскільки відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом Г розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Дії державного виконавця є правомірними та вчинені відповідного до чинного законодавства Закону України «Про виконавче провадження» та направлені на виконання рішення суду в повному обсязі.

В судовому засіданні скаржник (боржник) ОСОБА_1 скаргу підтримала повністю, просила поновити їй строк звернення до суду з скаргою.

В судове засідання стягувач ОСОБА_2 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

В судове засідання головний державний виконавець Монастирищенського відділу державної виконавчої служби в Уманському району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ситник В.В. не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. 18.12.2023 на адресу суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, при винесенні рішення просить прийняти до уваги відзив на скаргу від 18.12.2023.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши скаргу із додатками, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків.

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 31.03.2023 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про припинення права приватної власності на частку у спільній частковій власності та стягнення грошової компенсації задоволено повністю. Припинено право власності ОСОБА_2 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію за вартість 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 розміром по 108 000 (сто вісім тисяч) грн з кожної. Визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 (а.с. 80 84, 161 - 165 том 2).

На підставі даного рішення було видано 3 (три) виконавчі листи, які отримані позивачем особисто 18.07.2023 (а. с. 176, 179 том 2).

Відповідно до постанови про арешт майна боржника ВП №72775677 від 19.09.2023, головним державним виконавцем Монастирищенського відділу державної виконавчої служби в Уманському району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ситник В.В. накладено арешт на все нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно з супровідним листом вказана постанова була надіслана на адресу боржника 19.09.2023 (а.с. 5, 5 зворотна сторона).

Згідно з постановою про розшук майна боржника ВП № 72775677 від 17.10.2023, головним державним виконавцем Монастирищенського відділу державної виконавчої служби в Уманському району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ситник В.В. оголошено в розшук майно боржника: транспортний засіб марки ТОYОТА, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , та належить боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно з супровідним листом вказана постанова була надіслана на адресу боржника 17.10.2023 (а.с. 6 том 3).

Відповідно до постанови про арешт коштів боржника ВП № 72775677 від 14.09.2023, головним державним виконавцем Монастирищенського відділу державної виконавчої служби в Уманському району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ситник В.В. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 119 020 грн. Згідно з супровідним листом вказана постанова була надіслана на адресу боржника 14.09.2023 (а.с. 7 том 3).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 354603406 від 16.11.2023 накладено арешт на частину квартири АДРЕСА_1 (а.с. 8 - 14 том 3).

Відповідно до змісту скарги та копій квитанцій АТ КБ «ПриватБанк» Чорна М.А. 24.10.2023 та 30.11.2023 погашала заборгованість за даним виконавчим провадженням (а.с. 12 - 13 том 3).

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства, зокрема, є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 13.12.2012 у справі № 18-рп/2012 вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 у справі № 11-рп/2012).

З наведених приписів Конституції України та рішень Конституційного Суду України вбачається декларування законодавцем безумовного права кожного, на чию користь ухвалено судове рішення, на його виконання.

У частинах 2, 4 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно з ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно з п. а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Дана норма повністю узгоджується з положеннями ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом статті 81 ЦПК України обов`язок доказування поважності причин пропуску процесуальних строків та подача заяви про їх поновлення покладається на зацікавлену сторону.

При зверненні до суду зі скаргою на дії державного виконавця саме на скаржника покладається обов`язок доведення наявності обставин, які унеможливили його звернення з такою скаргою у строк, встановлений законом.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 449 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Висновки щодо презумпції обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні, що є сталою та послідовною судовою практикою, викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14.08.2019 в справі № 910/7221/17; від 12.01.2021 у справі № 910/8794/17; від 12.10. 2021 у справі № 918/333/13-г.

У постанові Верховного Суду від 18.11.2020 у справі № 466/948/19 зроблено висновок, що з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

Поважними причинами пропуску процесуального строку вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення скарги стає неможливим або утрудненим, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, що не залежать від волі особи.

Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку з поважних причин.

Саме на скаржника покладено обов`язок доведення наявності в нього об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав на оскарження.

Заявник у скарзі просить поновити пропущений строк для подання скарги, оскільки про спірну постанову від 17.10.2023 вона дізналась 07.11.2023 та у зв`язку із тим, що вона перебуває у декретній відпустці та здійснює догляд за двома дітьми.

Згідно змісту скарги скаржник ОСОБА_1 вважає неправомірними дії державного виконавця відносно виконання виконавчого листа № 702/712/21 а саме: 19.09.2023 накладено арешт на майно боржника та 17.10.2023 оголошено в розшук автомобіль, вказані дії є неправомірними, а постанова про розшук майна боржника є незаконною та підлягає до скасування.

Разом з тим, згідно резолютивної частини скарги заявник просить визнати неправомірними дії державного виконавця щодо винесення ним постанови від 17.10.2023 про розшук майна боржника та визнати дану постанову неправомірною та скасувати її.

За описовою частиною скарги вбачається, що про наявність постанови державного виконавця від 17.10.2023 скаржник дізналася безпосередньо від державного виконавця 07.11.2023.

Так, заявником на підтвердження даних обставин надано копію заяви від 07.11.2023, відповідно до якої ОСОБА_1 звернулась до в.о. начальника Монастирищенського відділу ДВС в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із проханням видати їй копії постанов про арешт коштів боржника та про арешт майна боржника у справі № 702/712/21 судового рішення Монастирищенського районного суду. Дана заява містить вх. № 2550/26.11-43 07.11.2023 (а.с. 16 том 3).

Разом з тим, скаржником не надано належних доказів того, що про існування постанови від 17.10.2023 про розшук майна боржника вона дізналась лише 07.11.2023 (розписки про отримання поштового відправлення чи копії постанови тощо), оскільки з наданої заяви від 07.11.2023 вбачається, що заявник просила видати їй копії постанов про арешт коштів боржника та про арешт майна боржника, а не копію спірної постанови від 17.10.2023 про розшук майна боржника.

Відповідно до супровідного листа від 17.10.2023, скаржнику ОСОБА_1 17.10.2023 було надіслано рекомендованим листом копію постанови від 17.10.2023, що також підтверджується фіскальним чеком від 18.10.2023.

Крім цього, заявник в судовому засіданні 23.11.2023 вказала, що про спірну постанову від 17.10.2023 дізналась 24.10.2023, а із скаргою скаржник вперше звернулась до суду лише 16.11.2023, а повторно 04.12.2023.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Добросовісність це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується на римській максимі «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium принцип добросовісності.

Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Якщо особа, яка має право на оспорення документа (наприклад, свідоцтва про право на спадщину) чи юридичного факту (зокрема, правочину, договору, рішення органу юридичної особи), висловила безпосередньо або своєю поведінкою дала зрозуміти, що не буде реалізовувати своє право на оспорення, то така особа пов`язана своїм рішенням і не вправі його змінити згодом. Спроба особи згодом здійснити право на оспорення суперечитиме попередній поведінці такої особи і має призводити до припинення зазначеного права.

Так, як було зазначено судом вище, скаржник у скарзі зазначає, що про наявність спірної постанови вона дізналась 07.11.2023, разом з тим у судовому засіданні скаржник повідомила, що про наявність спірної постанови вона дізналась 24.10.2023, а тому суд вважає, що така поведінка скаржника є суперечливою.

Заявник просить поновити строк звернення до суду з скаргою на дії та рішення державного виконавця.

На підтвердження поважності причин пропуску строку зазначає, що перебуває у декретній відпустці та здійснює догляд за двома дітьми 2016 та 2022 року народження, а тому не мала можливості звернутися до суду вчасно. На підтвердження вказаних обставин надає копії свідоцтв про народження дітей.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

У постанові Великої Палати Верховного суду у справі № 320/7888/16-ц від 03.10.2018 вказано, що стосується дотримання процесуальних строків, то, слід вважати, що сторони повинні таких дотримуватись та пропуск таких, за загальним правилом, призводить до втрати права особою на вчинення певної процесуальної дії у даному випадку на подання скарги.

Наведені скаржником причини пропуску процесуального строку догляд за дітьми, суд не вважає поважними та такими, що унеможливили звернення до суду з скаргою вчасно.

Зі скарги та доданих до неї матеріалів не вбачається, що скаржник був позбавлений можливості у строки, визначені ЦПК України, звернутись до суду зі скаргою на дії та рішення державного виконавця, а тому суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку необхідно відмовити, а скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця залишити без розгляду.

Суд вважає за необхідне, роз`яснити скаржнику, що особи, заяви яких залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, мають право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного та керуючись ст. 447 - 451 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку, відмовити.

Скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Монастирищенського відділу ДВС в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ситник В.В., залишити без розгляду.

Роз`яснити скаржнику, що особи, заяви яких залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, мають право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена в Черкаський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Юлія ЖЕЖЕР