1Справа № 335/1307/23 2/335/1006/2023
20 червня 2023 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого - судді Романько О.О.,
за участі секретаря - Гутник Є.С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
14.02.2023 до суду надійшов позов акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про комплексне банківське обслуговування у розмірі 84 007, 03 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № 9.260.0620.ФО_К від 04.06.2020 ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, у розмірі 157 503, 69 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 10 % річних строком до 05.06.2023.
У зв`язку із неналежним виконанням умов укладеного договору відповідачем виникла заборгованість, яка станом на 01.06.2022 становить 84 007,03 грн., яка складається із суми заборгованості за кредитом у розмірі 75 344,54 грн., суми заборгованості за процентами по кредиту у розмірі 8662,49 грн.
Вказану суму заборгованості за кредитним договором позивач просив стягнути з відповідача, а також стягнути на його користь понесені судові витрати, які складаються із судового збору розміром 2684,00 грн.
Ухвалою суду від 06.03.2023 позовну заяву АТ «ЮНЕКС БАНК» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, як в позовній заяві, так і в окремій заяві від 03.05.2023, просив проводити розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, письмового відзиву на позов не надав, про причини неявки не повідомив, будучи належним чином (через розміщення оголошень про виклик на офіційному веб-сайті суду) повідомлений про час і місце розгляду справи, що відповідно до ст. 280 ЦК України у сукупності є підставою для заочного розгляду справи.
Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до такого.
Судом встановлено, що 04.06.2020 між АТ «ЮНЕКС БАНК» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 9.260.0620.ФО_К. Відповідно до цього договору банк надав позичальнику кредит у сумі 157503,69 грн. із терміном повернення до 05.06.2023. Цільове призначення кредиту споживчі потреби. Строк термін користування кредитом обчислюється від моменту перерахування кредитних коштів надання кредиту відповідно до п. 2.2 цього договору. Відповідно до п. 2.1 договору позичальник підтверджує своє розуміння, згоду та приєднання до Правил, які є невід`ємною частиною цього договору, що оприлюднені на Офіційному сайті банку за електронною адресою: www.unexbank.ua. Надання кредиту банком здійснюється одноразово в безготівковій формі шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок позичальника (а.с.34-35).
Перерахування коштів банком ОСОБА_1 у сумі 157503,69 грн. підтверджується меморіальним ордером № 6013 від 05.06.2020 (а.с.33).
Як вбачається з наданої позивачем виписки про рух коштів по поточному рахунку відповідача, останній скористався вказаною послугою, а банк виконав свої зобов`язання в частині кредитування належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти, проте відповідач, у порушення взятих на себе зобов`язань, не погасив заборгованість за кредитом (а.с.6-32).
Отже, між сторонами виникли кредитні правовідносини, які врегульовано нормами Глав 47-49 Цивільного кодексу України, а також спеціальними нормами Глави 71 Цивільного кодексу України.
Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно зі ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з вимог ст. ст. 12,81 ЦПК України, якими передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Таким чином, виходячи із закріпленої у ст. 614 ЦК України презумпції вини боржника у зобов`язанні, яка відповідачем не спростована, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню.
Враховуючи, що відповідач у судове засідання не з`явився, не скористався своїм процесуальним правом сторони в процесі щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, суд, оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги АТ «Юнекс Банк» підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 2684,00 грн.
Керуючись ст. ст. 2, 7, 10, 12, 19, 81, 141, 247, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У цьому разі 30-денний строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду складено 20.06.2023.

Суддя: О.О. Романько