У Х В А Л А

12.12.2023 Справа №607/11918/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванка О. М.

за участю секретаря судового засідання Медвідь О. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення страхового відшкодування.

В обґрунтування заяви посилається на те, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.11.2023 задоволено позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення страхового відшкодування.

Позивачем ОСОБА_1 укладено договір про надання правничої допомоги з адвокатом Ващук Я.С., який на виконання даного договору надав позивачу послуги, що виконані в акті обсягу наданої правничої допомоги від 07.11.2023 до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 01.02.2023.

Відтак, з підстав наведених у заяві, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, просить стягнути з відповідача на користь позивача 10 000,00 грн понесених судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою.

У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, однак представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, підтримує заяву про стягнення судових витрат в повному обсязі та просить її задовольнити.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, однак подав письмові заперечення, в яких зазначив, що дане рішення суду по справі ухвалено 03.11.2023, а заява позивача про ухвалення додаткового рішення та долучення письмових доказів витрат на правничу допомогу 13.11.2023, яку зареєстровано судом 16.11.2023, тобто дані докази подані поза межами встановленого строку, а тому така заява повинна бути залишена без розгляду в силу ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Крім того, у справі відсутня заява позивача та її представника до закінчення судових дебатів щодо надання доказів витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і такі докази не були надані до закінчення судових дебатів, та протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, що виключає й підстави для ухвалення додаткового рішення про стягнення цих витрат.

Також позивачем не надано договору про надання правової допомоги, що є підставою для відмови у відшкодуванні витрат на правову допомогу.

Позивачем не надано документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підставі наведеного, представник відповідача просить суд в ухваленні додаткового рішення про стягнення судових витрат відмовити та розгляд справи провести без його участі.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи та заперечення сторін, суд дійшов наступного висновку, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.11.2023 ухвалено задовольнити позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення страхового відшкодування. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 шкоду в розмірі 87 778,98 грн та 1 073,60 грн сплаченого судового збору.

14 листопада 2023 року позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву, яку зареєстровано судом 16.11.2023,про стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення страхового відшкодування.

Витрати на професійну правничу допомогу відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133, частини другої статті 137 ЦПК України належать до судових витрат та підлягають розподілу між сторонами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини третя, четверта статті 137 УПК України).

З правилами частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом, зокрема, не вирішено питання про судові витрати.

Заява про ухвалення додаткового рішення є заявою з процесуальних питань, до якої відповідно до статті 183 ЦПК України пред`являються вимоги щодо її форми та змісту.

Так, згідно пункту 6 частини першої статті 183 ЦПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення).

За правилами частини другої статті 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Згідно з частиною четвертою статті 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Вимога щодо підтвердження надсилання (надання) копій відповідних доказів іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними, міститься і у статті 83 ЦПК України. Недотримання таких вимог відповідно до частини дев`ятої має правовим наслідком те, що суд не бере такі докази до уваги.

У постанові Верховного Суду у цій справі зазначено, що порівняльний аналіз правил частини дев`ятої статті 83 ЦПК України та частини четвертої статті 183 ЦПК України дає підстави для висновку, що правило частини дев`ятої статті 83 ЦПК України застосовується у разі подання до суду безпосередньо доказів, а правило частини четвертої статті 183 ЦПК України - у разі подання до суду заяв, клопотання чи заперечення, у тому числі і з доданими до них додатками на підтвердження вимог цих заяв, клопотань, заперечень.

У справі встановлено, що до заяви про стягнення витрат на правничу допомогу від 16.11.2023 позивач надала докази на підтвердження її витрат на правничу допомогу, а саме: додаток № 1 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 01.02.2023 та акт № 1 від 07.11.2023 обсягу наданої правничої допомоги до договору про надання правничої (правової) допомоги від 01.02.2023.

Проте, до заяви не було додано доказів направлення вказаних документів іншим учасникам справи, що позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу та є підставою для залишення відповідної заяви без розгляду згідно частини четвертої статті 183 ЦПК України.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання підтримується й Верховним Судом.

Так, у постанові від 21 вересня 2022 року у справі N 725/1301/21 (провадження N 61-20691св21) Верховний Суд зазначив, що, встановивши порушення позивачем установленого процесуальним законом порядку пред`явлення до відшкодування витрат на правничу допомогу, а саме не направлення позивачем на адреси інших учасників справи (відповідачів) документів, які підтверджують понесені витрати на правничу допомогу, що позбавило відповідачів можливості подати до суду клопотання про неспівмірність розміру таких витрат відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України, суд апеляційної інстанції обґрунтовано повернув без розгляду клопотання позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Така практика вирішення заяв про ухвалення додаткового рішення, до яких заявники не додали докази надіслання (ненадання) іншим учасникам заяви з доданими до неї додатками, сформована Верховним Судом і в ухвалах від 25 лютого 2021 року у справі N 906/977/19, від 01 вересня 2022 року у справі N 759/13013/14-ц (провадження N 61-14029 св 21), від 16 січня 2023 року у справі N 640/23065/14 (провадження N 61-1456 ск 21), від 02 лютого 2023 року у справі N 466/1403/20 (провадження N 61-10035св22), від 27 березня 2023 року у справі N 756/820/20 (провадження N 61-8952 св 22).

Крім того, згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом враховано, що рішення у справі ухвалено 03.11.2023, а відтак, саме з цього дня відліковується п`ятиденний строк, передбачений ч. 8 ст. 141 ЦПК України. При цьому, відсутність позивача та його представника в судовому засіданні не впливає на початок відліку строку подання заяви в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Однак, стороною позивача докази на підтвердження понесених судових витрат були подані після спливу визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України строку та попередньо нею не було зроблено заяви про їх подання.

Клопотань про поновлення пропущеного з поважних причин процесуального строку, встановлений законом, зі сторони позивача подано не було.

За вказаних обставин, враховуючи, що заявником не було дотримано вимоги частини 8 статті 141 та статті 183 ЦПК України, суд дійшов висновку про повернення без розгляду позивачу ОСОБА_1 її заяви про стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою.

На підставі викладеного, керуючись статтями 141, 183, 260, 261, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення страхового відшкодування.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України за вебадресою http://court.gov.ua/fair/sud.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів, з дня її проголошення, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвалу суду складено та підписано 12 грудня 2023 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко