Ленінський районний суд м. Полтави
Справа № 553/3382/23
Провадження № 2-з/553/50/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2023 року м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Високих М.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду із вказаною заявою, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки MITSUBISHI ASX, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що зареєстрований за ОСОБА_2 , та квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 , задля уникнення відчуження майна до винесення рішення.

Вжиття заходів забезпечення позову вмотивовано заявником тим, що одночасно із цією заявою нею подано до суду позов про поділ спільного майна подружжя, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_2 та транспортного засобу MITSUBISHI ASX, які були придбані під час шлюбу, а право власності зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 .

Заявник вказує, що відповідач ОСОБА_2 повідомив її та їх спільну доньку про намір продати квартири та необхідність виселення, і оскільки документи про право власності на майно оформлені на його ім`я, останній має можливість безперешкодно його відчужити.

Перевіривши заяву про забезпечення позову, суд зазначає про наступне.

Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ст.150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно із ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Вимог, передбачених ст.151 ЦПК України, заявником дотримано не було.

Так, заява про забезпечення позову заявником не підписана, що є обов`язковою умовою її прийнятності. Окрім того, прохаючи вжити заходи забезпечення шляхом накладення арешту на квартиру та транспортний засіб, заявником долучені лише відомості щодо реєстрації права власності за ОСОБА_2 на спірну квартиру. Відомостей щодо існування спірного транспортного засобу, його марки, реєстраційного номеру, проведення реєстрації за відповідачем, суду надано не було, хоча ці обставини є необхідними для прийняття рішення про доцільність вжиття заходів забезпечення.

Таким чином, заява про забезпечення позову не містить всіх необхідних відомостей, потрібних для її вирішення по суті.

Згідно із ч.10 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне повернути заяву про забезпечення позову на підставі вимог ст.153 ЦПК України та роз`яснити заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє заявника повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє заявника повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави М.С. Високих