Справа № 129/3917/23
Провадження по справі № 2/129/1236/2023
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

18.12.2023 року місто Гайсин

Суддя Гайсинського районного суду Вінницької області Дєдов С.М., вивчивши матеріали позовної заяви позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Гайсинської міської ради Гайсинського району Вінницької області про визнання права власності на самочинно збудований гараж в порядку спадкування, -

Встановив:

До Гайсинського районного суду позивачки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подали свій цивільний позов до Гайсинської міської ради Гайсинського району Вінницької області про визнання права власності на самочинно збудований гараж в порядку спадкування, у якому заявлено три позовні вимоги:

1. Визнати за позивачем, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/3 частки будівлі гаража, збудованого самочинно, що розташований за АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті її батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

2. Визнати за позивачем, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/3 частки будівлі гаража збудованого самочинно, що розташований за АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті її батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

3. Визнати за позивачем, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 1/3 частки будівлі гаража збудованого самочинно, що розташований за АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті її батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, оскільки:

1. всупереч вимогам ч.4 ст. 177 ЦПК України, ч.7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» до позовної заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору позивачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; оскільки згідно із ч.7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом;

2. всупереч вимогам п.2) ч.3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві не зазначено повне найменування (для юридичних осіб) відповідача органу місцевого самоврядування з врахуванням змін, які відбулися у назві вказаного органу місцевого самоврядування у звзязку із зміною адміністративного устрою районів Вінницької області;

3. всупереч вимогам п.4) ч.3 ст. 175 ЦПК України у прохальній частині позовної заяви не зазначено повного змісту позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивачі просять суд визначити у рішенні у даній категорії справ.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

З урахуванням ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, роз`яснює положеня наступних норм права та практики Верховного Суду у справах щодо спадкування нерухомості, об`єктів будівництва.

За загальним правилом при наявності самочинного будівництва до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, використані під час такого будівництва. Оскільки спадкодавець за життя не набув права власності на відповідне нерухоме майно, то й право на останнє не буде входити до складу спадщини.

Такий підхід узгоджується з концепцією універсального правонаступництва, що виступає методологічною засадою всього спадкового права. Цілісність концепції універсального спадкового правонаступництва забезпечується сукупністю таких чинників: 1) спадщина переходить до спадкоємців як єдине ціле; 2) безпосередність, яка виявляється у тому, що спадкоємець набуває спадщину безпосередньо від спадкодавця без попередньої передачі її третім особам; 3) одномоментність переходу спадщини до спадкоємців з часу її відкриття незалежно від часу прийняття та державної реєстрації; 4) права та обов`язки, що належали спадкодавцеві, переходять до спадкоємців у незмінному вигляді в тому складі, обсязі та вартісному виразі, які існували на час відкриття спадщини; 5) безумовність і беззастережність актів прийняття спадщини та відмови від її прийняття.

Як роз`яснюється в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво, до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Якщо право власності на самочинно зведену будівлю визнано судом за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій вона розміщена, то до складу спадщини входить право на відшкодування витрат на будівництво. До спадкоємців, які прийняли спадщину, у разі знесення самочинного будівництва переходить обов`язок відшкодувати вартість витрат на його знесення і приведення земельної ділянки до попереднього стану. Додатково у п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва) від 30.03.2012 р. № 6 наголошується, що право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст. 1218 ЦК та з урахуванням роз`яснень, наданих у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7.

Наведене розуміння спадкування самочинного будівництва рельєфно простежується і в практиці Верховного Суду. Як зазначено в постанові від 28.04.2022 р., право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст. 376 та ст. 1218 ЦК, за змістом яких у разі здійснення спадкодавцем самочинного будівництва до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (постанова Верховного Суду від 28.04.2022 р. у справі № 359/9695/17, провадження № 61-18743св20).

Додатково Верховний Суд висловив правову позицію, що самочинно збудоване нерухоме майно не є об`єктом права власності, а тому не може бути предметом поділу. Участь особи у проведенні ремонтних робіт, поліпшенні житлового будинку та інших приміщень надає право вимагати не визнання права власності, а відшкодування витрат на будівництво (постанова Верховного Суду від 15.04.2020 р. у справі № 307/3957/14-ц, провадження № 61-43540св18).

Через це не підлягає задоволенню позов спадкоємця, пред`явлений на підставі п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК про витребування від добросовісного набувача об`єкта самочинного будівництва, що входить до складу спадщини. Це зумовлено тим, що право на витребування майна від добросовісного набувача належить виключно власнику такого майна. Ураховуючи, що спадкодавець не був власником цього нерухомого майна, останнє не увійшло до складу спадщини та спадкоємці його не успадкували, тобто не набули права власності на нерухоме майно у порядку спадкування (постанова Верховного Суду від 27.05.2021 р. у справі № 127/5819/20, провадження № 61-3962св21).

4. всупереч вимогам п.5) ч.3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві не зазначено і не додано доказів на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а саме тих обставин, що спадкодавець ОСОБА_4 , побудував самочинно гараж по АДРЕСА_2 , а натомість позивачем подано письмові докази про обставини того, що спадкодавець ОСОБА_4 за життя побудував лише один гараж по АДРЕСА_2 , а не за адресою по АДРЕСА_2 , а також рішенням Гайсинського районного суду від 02.11.2022року по справі №129/1890/22, яке набуло законної сили 07.12.22, за спадкоємицею ОСОБА_1 вже було визнано спадкове право на оформлення всіх необхідних документів для здачі та введення об`єкта нерухомого майна - будівлі гаража в експлуатацію, в тому числі на оформлення права розташована під цією будівлею гаража, право на державну реєстрацію права власності на будівлю гаража, що розташовані на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому, в наступному лише змінилася адреса об`єкту спірної нерухомості, - гаража, із АДРЕСА_3 . При цьому, таке спадкове право визнано лише за ОСОБА_1 , а за іншими спадкоємцями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не визнавалаось такого права. А також спадкоємиця ОСОБА_1 не позбавлена права вимоги належного виконання органами влади рішення Гайсинського районного суду від 02.11.2022року по справі №129/1890/22, а також оскарження в передбачений законом спосіб незаконних дій органів влади, які не виконують судового рішення.

За таких обставин та враховуючи приписи ч.4 ст.12 ЦПК України позовна заява підлягає залишенню без руху для виправлення недоліків.

Керуючись ч.1 ст.185 ЦПК України,

Постановив:

Залишити без руху для виправлення недоліків позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Гайсинської міської ради Гайсинського району Вінницької області про визнання права власності на самочинно збудований гараж в порядку спадкування.

Роз`яснити позивачам та їх представникам, що невиконання чи неналежне виконання вимог цієї ухвали протягом десяти днів з дня отримання її копії спричинить повернення позовної заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: