Провадження № 4-с/712/61/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2023 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі КАПЛЯ А.С.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ), суб`єкт оскарження: Перший відділ державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (адреса: м. Черкаси, проспект Хіміків 50), Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) (адреса: м. Київ, пров. Музейних 2-Д), боржник: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) на бездіяльність органу примусового виконання,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність органу примусового виконання, посилаючись на те, що 16 липня 2021 року Соснівським районним судом м. Черкаси у справі № 712/11457/19 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини було ухвалено рішення, яким задоволено позовні вимоги позивача ОСОБА_3 .

23 листопада 2021 року вказане рішення суду набрало законної сили. Відповідно до змісту резолютивної частини рішення зобов`язано ОСОБА_4 усунути перешкоди ОСОБА_3 у вихованні дитини та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у спосіб встановлений рішенням Служби у справах дітей Черкаської міської ради № 573 від 07 вересня 2018 року «Про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні матері ОСОБА_3 з малолітнім ОСОБА_5 ».

Відповідно до рішення служби у справах дітей ЧМР № 573 від 07 вересня 2018 року, матері ОСОБА_3 встановлено спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 : перші та треті вихідні місяця з 09-00 суботи до 19-00 неділі; святкові дні та день народження дитини з 13-00 до 18-00; без присутності батька дитини та з урахуванням обставин, які можуть виникнути.

09 грудня 2021 року Соснівським районним судом м. Черкаси видано виконавчий лист на виконання рішення суду по справі № 712/11457/19, який стягувачем на підставі заяви було пред`явлено до виконання до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

12 січня 2022 року постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Константинова В.С. відкрито виконавче провадження ВП № 68129406 з виконання виконавчого листа №712/11457/19. Окрім того, в постанові зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів; стягнути з боржника виконавчий збір в розмірі 13 000 грн.

За період у часі з 12 січня 2022 року до 31 березня 2023 року рішення суду жодного разу частково не виконувалося.

Вважає, що однією з причини невиконання судового рішення є бездіяльність державного виконавця в частині його неспроможності організувати та здійснити сукупність заходів примусового виконання рішення спів мірних вимогам рішення.

31 березня 2023 року стягувач дізналася про те, що державним виконавцем Трохименко О.С. було прийнято незаконне та протиправне рішення завершити виконавче провадження № 68129406, про що було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Як на правову підставу закінчення виконавчого провадження державний виконавець послався на пункт 11 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження». Вважаючи зазначену постанову незаконною та протиправною, стягувач її оскаржила.

Період у часі перебування виконавчого документа на виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) склав 18 місяців. У цей період державні виконавця двічі у незаконний спосіб закінчували виконавче провадження № 68129406 та двічі постанова про його закінчення була скасована Соснівським районним судом м. Черкаси.

07 липня 2022 року Соснівським районним судом м. Черкаси було постановлено ухвалу, якою визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про закінчення виконавчого провадження № 68129406 від 02 травня 2022 року. Ухвала набрала законної сили 07 липня 2022 року.

22 червня 2023 року Соснівським районним судом м. Черкаси було постановлено ухвалу, якою скасовано постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження № 68129406 від 31 березня 2023 року. Ухвала набрала законної сили 22 червня 2023 року.

30 серпня 2023 року Черкаський апеляційний суд своєю постановою відмовив у задоволенні апеляційних скарг стягувача ОСОБА_3 та Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 червня 2023 року у справі № 712/11457/19 за провадженням № 4с/712/25/23.

У Верховному Суді на даний час вирішується питання щодо підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою стягувача ОСОБА_3 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 червня 2023 року у справі № 712/11457/19 за провадженням № 4с/712/25/23 та Постанову Черкаського апеляційного суду від 30 серпня 2023 року.

Також зазначає, що протягом 18 місяців постійно змінювався державний виконавець, що здійснював виконавче провадження № 68129406. За цей час жоден з державних виконавців відповідно до частини 2 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» не застосував спів мірних вимогам рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 липня 2021 року у справі № 712/11457/19 заходів примусового виконання рішення.

У зв`язку із частковою реорганізацією органів державної виконавчої служби в Черкаській області, 13 липня 2023 року державним виконавцем Трохименко О.С. винесено постанову про передачу виконавчого провадження та фактично передав виконавче провадження № 68129406 до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

18 липня 2023 року Перший відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) постановою державного виконавця фактично прийняв виконавче провадження № 68129406 до примусового виконання.

З моменту знаходження матеріалів виконавчого провадження № 68129406 у Першому відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), державним виконавцем цього органу ДВС також не було застосовано спів мірних заходів примусового виконання рішення.

14 листопада 2023 року державний виконавець Чорна С.А. прийняла рішення, шляхом надання Вимоги № 109517, що було надіслано сторонам виконавчого провадження на електронні адреси. Пунктом 1 вимагалося від боржника: боржника ОСОБА_4 виконати рішення Служби у справах дітей Черкаської міської ради № 573 від 07 вересня 2018 року «Про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні матері ОСОБА_3 з малолітнім ОСОБА_5 » на треті вихідні місяця (18.11.2023 року з 09-00 год. по 19-00 год. 19.11.2023) у місці, визначеному за попередньою домовленістю зі стягувачем ОСОБА_3 .

16 листопада 2023 року об 11.35 год. стягувач ОСОБА_3 направила повідомлення боржнику ОСОБА_4 та Першому відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) шляхом надсилання електронного документу на електронні пошти. В даному повідомленні ОСОБА_3 повідомила про адресу, де саме їй буде зручно зустрітися з боржником для передачі малолітнього сина ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_3 біля входу до Черкаського поштамту. Ні державний виконавець, ні боржник не відреагували на це повідомлення.

18 листопада 2023 стягувач ОСОБА_3 разом зі своїм представником о 09-00 год. чекала у визначеному місці на державного виконавця, боржника та сина, проте ні боржник, ні державний виконавець для виконання рішення суду не з`явилися.

Пунктом 2 Вимоги № 109517 вимагалося від сторін: сторонам виконавчого провадження про результат виконання рішення суду на треті вихідні листопада 2023 року надати письмові пояснення на адресу Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

19 листопада 2023 року о 15.52 год. стягувач ОСОБА_3 на вимогу державного виконавця надала державному виконавцю письмове пояснення шляхом надсилання електронного документу на електронну пошту.

Створюючи Вимогу № 109517 від 14 листопада 2023 року, державний виконавець вийшла за межі своїх повноважень, оскільки така Вимога не є спів мірним заходом примусового виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 липня 2021 року. Вказує, що примусовому виконанню підлягає не рішення Служби у справах дітей Черкаської міської ради № 573 від 07 вересня 2018 року, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 липня 2021 року, що містить відсильну норму до документу, в якому встановлено спосіб виконання рішення.

Державний виконавець безпідставно самостійно встановила порядок виконання рішення, що суперечить порядку, встановленому рішення суду від 16 липня 2021 року. Вважає, що така позиція державного виконавця черговий раз спровокувала боржника на епізодичне невиконання судового рішення.

Стягувач вважає, що всю відповідальність за невиконання судового рішення на треті вихідні листопада 2023 року повинна нести державний виконавець, а не боржник, та саме з тих підстав, що не вжила заходів примусового виконання, спів мірних до рішення суду від 16 липня 2021 року. Отже, державним виконавцем Чорною С.А. допущено порушення прав стягувача під час виконання судового рішення, ухваленого в порядку ЦПК України. Державний виконавець умисно не вживає заходів примусового виконання та фактично його бездіяльна поведінка штучно створює умови для перешкоджання вже у примусовому порядку.

Вважає, що така протиправна та незаконна поведінка державного виконавця зумовлена відсутністю належного контролю з боку Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та незабезпечення реалізації повноважень у сфері організації примусового виконання рішень.

Заявник також вважає, що боржник ОСОБА_4 фактично здійснює кримінальне правопорушення з використанням малолітнього сина ОСОБА_5 та розповсюджує інформацію, що малолітня дитина не бажає спілкуватися з матір`ю. Отже, фактично державним виконавцем та боржником знайдено спосіб як уникнути виконання судового рішення, тобто переклали виконання судового рішення на малолітню дитину, яка в силу свого віку не може приймати подібні рішення без свого законного представника.

У зв`язку з цим, просить визнати бездіяльність державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що полягає у не здійсненні заходів примусового виконання судового рішення у справі № 712/11457/19 у виконавчому провадженні № 68129406 за період у часі з 09.00 години 18 листопада 2023 року до 19 години 19 листопада 2023 року; зобов`язати державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вживати заходи примусового виконання спів мірно вимогам рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 липня 2021 року у справі № 712/11457/19, вчиняти виконавчі дії повно та своєчасно; зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) організувати через структурний підрозділ, що забезпечує реалізацію повноважень у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) розробку комплексної стратегії, необхідної для забезпечення примусового виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 липня 2021 року у справі № 712/11457/19, із застосуванням заходів примусового виконання рішення, спів мірним вимогам за рішенням суду та забезпечити реальний фізичний контакт матері та малолітньої дитини; зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) організувати через структурний підрозділ, що забезпечує реалізацію повноважень у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) здійснювати дієвий та ефективний контроль виконавчого провадження № 68129406 відкритого з метою примусового виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 липня 2021 року у справі № 712/11457/19 із застосуванням заходів примусового виконання рішення, спів мірних вимогам за рішенням суду.

Ухвалою від 21 листопада 2023 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду.

22 листопада 2023 року ОСОБА_3 подано заяву про виправлення описки в ухвалі про відкриття провадження від 21 листопада 2023 року.

Ухвалою суду від 28 листопада 2023 року заяву ОСОБА_3 задоволено та виправлено допущені описки в ухвалі про відкриття провадження.

01 грудня 2023 року до Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ) подано відзив на скаргу.

01 грудня 2023 року Першим відділом державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подано відзив на скаргу.

05 грудня 2023 року Заявником ОСОБА_3 подано заперечення на відзив поданий Першим відділом державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

05 грудня 2023 року Заявником ОСОБА_3 подано заперечення на відзив поданий Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ).

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Державні виконавці Першого відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечували та просили у її задоволенні відмовити.

Представник Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала.

Боржник ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільно-процесуального законодавства України та Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. У випадку, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Судом встановлено, що 16 липня 2021 року Соснівським районним судом м. Черкаси у справі № 712/11457/19 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини було ухвалено рішення, яким задоволено позовні вимоги позивача ОСОБА_3 .

23 листопада 2021 року вказане рішення суду набрало законної сили. Відповідно до змісту резолютивної частини рішення зобов`язано ОСОБА_4 усунути перешкоди ОСОБА_3 у вихованні дитини та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у спосіб встановлений рішенням Служби у справах дітей Черкаської міської ради № 573 від 07 вересня 2018 року «Про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні матері ОСОБА_3 з малолітнім ОСОБА_5 ».

Відповідно до рішення служби у справах дітей ЧМР № 573 від 07 вересня 2018 року, матері ОСОБА_3 встановлено спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 : перші та треті вихідні місяця з 09-00 суботи до 19-00 неділі; святкові дні та день народження дитини з 13-00 до 18-00; без присутності батька дитини та з урахуванням обставин, які можуть виникнути.

09 грудня 2021 року Соснівським районним судом м. Черкаси видано виконавчий лист на виконання рішення суду по справі № 712/11457/19, який стягувачем на підставі заяви було пред`явлено до виконання до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

12 січня 2022 року постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Константинова В.С. відкрито виконавче провадження ВП № 68129406 з виконання виконавчого листа №712/11457/19.

В подальшому постановою старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Трохименка О.С. від 31.03.2023 року було закінчено виконавче провадження за виконавчим листом на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

ОСОБА_3 у своїй скарзі зазначає, що державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 02.05.2022 вже виносилась постанова про закінчення виконавчого провадження № 58129406. Зазначена постанова нею була оскаржена та ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.07.2022 року визнано неправомірною та скасовано вказану постанову.

30 серпня 2023 року Черкаський апеляційний суд своєю постановою відмовив у задоволенні апеляційних скарг стягувача ОСОБА_3 та Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 червня 2023 року у справі № 712/11457/19 за провадженням № 4с/712/25/23.

У Верховному Суді на даний час вирішується питання щодо підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою стягувача ОСОБА_3 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 червня 2023 року у справі № 712/11457/19 за провадженням № 4с/712/25/23 та Постанову Черкаського апеляційного суду від 30 серпня 2023 року.

У зв`язку із частковою реорганізацією органів державної виконавчої служби в Черкаській області, 13 липня 2023 року державним виконавцем Трохименко О.С. винесено постанову про передачу виконавчого провадження та передав виконавче провадження № 68129406 до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

18 липня 2023 року Перший відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) постановою державного виконавця фактично прийняв виконавче провадження № 68129406 до примусового виконання.

ОСОБА_3 у своїй скарзі вказує, що з моменту знаходження матеріалів виконавчого провадження № 68129406 у Першому відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), державним виконавцем цього органу ДВС також не було застосовано спів мірних заходів примусового виконання рішення.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 також зазначила, що 14 листопада 2023 року державний виконавець Чорна С.А. прийняла рішення, шляхом надання Вимоги № 109517, що було надіслано сторонам виконавчого провадження на електронні адреси. Пунктом 1 вимагалося від боржника: ОСОБА_4 виконати рішення Служби у справах дітей Черкаської міської ради № 573 від 07 вересня 2018 року «Про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні матері ОСОБА_3 з малолітнім ОСОБА_5 » на треті вихідні місяця (18.11.2023 року з 09-00 год. по 19-00 год. 19.11.2023) у місці, визначеному за попередньою домовленістю зі стягувачем ОСОБА_3 .

Вказує, що 16 листопада 2023 року об 11.35 год. стягувач ОСОБА_3 направила повідомлення боржнику ОСОБА_4 та Першому відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) шляхом надсилання електронного документу на електронні пошти. В даному повідомленні ОСОБА_3 повідомила про адресу, де саме їй буде зручно зустрітися з боржником для передачі малолітнього сина ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_3 біля входу до Черкаського поштамту. Ні державний виконавець, ні боржник не відреагували на це повідомлення.

18 листопада 2023 стягувач ОСОБА_3 разом зі своїм представником о 09-00 год. чекала у визначеному місці на державного виконавця, боржника та сина, проте ні боржник, ні державний виконавець для виконання рішення суду не з`явилися.

Пунктом 2 Вимоги № 109517 вимагалося від сторін: сторонам виконавчого провадження про результат виконання рішення суду на треті вихідні листопада 2023 року надати письмові пояснення на адресу Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

19 листопада 2023 року о 15.52 год. стягувач ОСОБА_3 на вимогу державного виконавця надала державному виконавцю письмове пояснення шляхом надсилання електронного документу на електронну пошту.

ОСОБА_6 вважає, що створюючи Вимогу № 109517 від 14 листопада 2023 року, державний виконавець вийшла за межі своїх повноважень, оскільки така Вимога не є спів мірним заходом примусового виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 липня 2021 року. Вказує, що примусовому виконанню підлягає не рішення Служби у справах дітей Черкаської міської ради № 573 від 07 вересня 2018 року, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 липня 2021 року, що містить відсильну норму до документу, в якому встановлено спосіб виконання рішення. Державний виконавець безпідставно самостійно встановила порядок виконання рішення, що суперечить порядку, встановленому рішення суду від 16 липня 2021 року. Вважає, що така позиція державного виконавця черговий раз спровокувала боржника на епізодичне невиконання судового рішення.

Стягувач вважає, що державний виконавець умисно не вживає заходів примусового виконання та фактично його бездіяльна поведінка штучно створює умови для перешкоджання вже у примусовому порядку.

Крім того, вважає, що така протиправна та незаконна поведінка державного виконавця зумовлена відсутністю належного контролю з боку Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та незабезпечення реалізації повноважень у сфері організації примусового виконання рішень.

Заявник також вважає, що боржник ОСОБА_4 використовує малолітнього сина ОСОБА_5 та розповсюджує інформацію, що малолітня дитина не бажає спілкуватися з матір`ю. Зазначає, що державним виконавцем та боржником знайдено спосіб як уникнути виконання судового рішення, тобто переклали виконання судового рішення на малолітню дитину, яка в силу свого віку не може приймати подібні рішення без свого законного представника.

Згідно вимог скарги ОСОБА_3 , зокрема, просить визнати бездіяльність державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що полягає у не здійсненні заходів примусового виконання судового рішення у справі № 712/11457/19 у виконавчому провадженні № 68129406 за період у часі з 09.00 години 18 листопада 2023 року до 19 години 19 листопада 2023 року; зобов`язати державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вживати заходи примусового виконання спів мірно вимогам рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 липня 2021 року у справі № 712/11457/19, вчиняти виконавчі дії повно та своєчасно.

Розглядаючи скаргу, в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

У своїй скарзі ОСОБА_3 , зокрема, посилається на те, що з моменту знаходження матеріалів виконавчого провадження № 68129406 у Першому відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), державним виконавцем цього органу ДВС не було застосовано спів мірних заходів примусового виконання рішення. Державний виконавець умисно не вживає таких заходів примусового виконання та його бездіяльна поведінка штучно створює умови для перешкоджання виконання рішення суду у примусовому порядку.

Судом встановлено, що 13 липня 2023 року державним виконавцем прийнято постанову про відновлення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 712/11457/19 від 09.12.2021 року, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси. Того ж дня, відповідно до Наказу № 934/6 від 21.06.2023 року Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яким визначено територіальну юрисдикцію відділі державної виконавчої служби, державним виконавцем Другого відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийнято постанову про передачу виконавчого провадження № 68129406 Першому відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

18.07.2023 року державним виконавцем Першого ВДВС ЦМУЮ (м.Київ) прийнято постанову про прийняття виконавчого провадження № 68129406.

20.07.2023 року Першим ВДВС ЦМУЮ (м.Київ) отримано заяву ОСОБА_3 від 14.07.2023 про те, що з 01.08.2023 по 30.09.2023 за сімейними обставинами стягувач ОСОБА_3 буде перебувати у м. Києві, що унеможливлює її участь у проведенні виконавчих дій у виконавчому провадженні та відповідно просить не вживати заходів виконання рішення у ВП № 68129406, 05 та 06 серпня 2023, 19 та 20 серпня 2023, 02 та 03 вересня 2023, 16 та 17 вересня 2023.

04.10.2023 державним виконавцем прийнято вимогу № 89923, відповідно до якої, 07.10.2023 державним виконавцем буде здійснено перевірку виконання рішення суду за адресою: АДРЕСА_2 , про що повідомлено сторони виконавчого провадження у відповідності до законодавства.

04.10.2023 державним виконавцем прийнято постанову про залучення представників Служби у справах дітей Черкаської міської ради під час проведення виконавчих дій 07.10.2023.

07.10.2023 державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 та складено відповідний акт. В даному Акті зазначено, що при виході за вказаною адресою, державного виконавця запросили до квартири, стягувач з представником залишилися в холі. ОСОБА_4 покликав сина ОСОБА_7 . На прохання виконавця і його батька вийти і для початку поспілкуватися з мамою, дитина відповіла, що не хоче ні говорити, ні бачити її ніколи, що йому добре дома з батьком і бабусею. Представник органів у справах дітей на призначений день і час не з`явився, причину неявки державному виконавцю не повідомлено.

16.10.2023 державним виконавцем прийнято вимогу № 94890, відповідно до якої, 21.10.2023 державним виконавцем буде здійснено перевірку виконання рішення суду за адресою: проспект Хіміків, 50, каб. 303, м. Черкаси, про що повідомлено сторони виконавчого провадження у відповідності до законодавства.

16.10.2023 державним виконавцем прийнято постанову про залучення представників Служби у справах дітей Черкаської міської ради під час проведення виконавчих дій 21.10.2023.

21.10.2023 державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_4 та складено відповідний акт. В Акті, зокрема, зазначено, що о 09.00 год. за адресою: АДРЕСА_4 , з`явилися всі учасники (сторони) ВП, а також представник Служби у справах дітей. Зустріч стягувача ОСОБА_3 з сином відбулася в кабінеті в присутності батька ОСОБА_4 . На прохання матері залишитися на одинці з дитиною, всі покинули кабінет. Сам хлопчик, ОСОБА_8 спочатку насторожливо поводився, проте спілкування з матір`ю на протязі півтори години дали позитивний результат, проте дитина відмовилася поїхати до мами, а також відмовився поїхати з нею погуляти за межами кабінету ДВС. Заперечень зі сторони боржника на продовження спілкування ОСОБА_3 з сином не було.

31.10.2023 державним виконавцем прийнято вимогу № 104045, відповідно до якої,04.11.2023 державним виконавцем буде здійснено перевірку виконання рішення суду за адресою: проспект Хіміків, 50, каб. 303, м. Черкаси, про що повідомлено сторони виконавчого провадження у відповідності до законодавства.

04.11.2023 державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_4 та складено відповідний акт. В даному Акті зазначено, що на призначену виконавцем дату та час за вказаною адресою з`явилися боржник ОСОБА_4 з сином ОСОБА_5 та стягувач ОСОБА_3 зі своєю донькою та представником. Спілкування матері проходило в кабінеті в присутності усіх осіб. Спочатку дитина ОСОБА_9 неохоче спілкувався з матір`ю, проте на вмовляння усіх присутніх погодився приміряти і прийняти подарунок від мами (куртку), а потім разом з мамою і батьком погодився поїхати до магазину купити взуття. Сторони з дітьми покинули кабінет виконавця о 09.20 год. Акт складено вже без їх присутності.

14.11.2023 державним виконавцем прийнято вимогу № 109517, відповідно до якої,18.11.2023 державним виконавцем буде здійснено перевірку виконання рішення суду, про що повідомлено сторони виконавчого провадження у відповідності до законодавства.

20.11.2023 на виконання вимоги № 109517 від 14.11.2023, стягувачем ОСОБА_3 та боржником ОСОБА_4 20.11.2023 надано письмові пояснення. Зокрема, в своїх письмових поясненнях боржник ОСОБА_4 вказав, що 18.11.2023 року у розмові з сином, останній сказав, що не хоче їхати до мами тому, що до нього мають приїхати двоюрідні брати, яких він давно не бачив. Після спроб домовитися з ним, у нього почалася істерика. Після того, як він заспокоївся, син сказав, що в нього немає бажання бачити сьогодні матір. Якщо вона приїде, то в нього буде найгірший день. Цей день співпав з днем народження його бабусі. Тому ним ( ОСОБА_4 ) було прийняте рішення не травмувати психіку дитини та не їхати на зустріч з мамою. Зобов`язався в подальшому виконувати рішення суду та не чинити перешкоди в спілкування ОСОБА_3 в спілкуванні з дитиною.

В подальшому, 20.11.2023 року ОСОБА_3 подано до суду дану скаргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» визначений порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Так, згідно вимог ч. 1 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

За приписами ч. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Частина 1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язує державного виконавця використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Виконавче провадження № 68129406 відкрито з 12.01.2022 року і по теперішній час. Примусове виконання проводиться відповідно до вимог ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно наданих державним виконавцем копій з матеріалів виконавчого провадження, вбачається, що з моменту перебування виконавчого провадження в Першому відділі ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) державний виконавець проводив заходи примусового виконання, в тому числі прийняття вимог державного виконавця про зобов`язання боржника ОСОБА_4 виконати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.07.2021 року у справі №712/11457/19 та перевірка виконання рішення суду, здійснено виходи з метою перевірки, про що свідчать відповідна Акти державного виконавця, про які було зазначено вище.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Водночас ОСОБА_3 не надано доказів та не наведено достатніх обґрунтувань стосовно того, в чому саме полягала бездіяльність державного виконавця, що свідчить про невжиття співмірних заходів до виконання судового рішення.

Позиція ОСОБА_3 про те, що з вказаних нею підстав дії державного виконавця не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», є недоведеною та безпідставною.

Відповідно, судом встановлена правомірність дій державного виконавця, і вважає, що не може бути визнано бездіяльності неправомірною лише з формальних міркувань скаржника.

Будь-які докази, які вказували б на порушення державним виконавцем чинного законодавства прав боржника як сторони виконавчого провадження щодо виконання рішення суду, не встановлено.

Окрім того, інші доводи заявника, оскаржуваної бездіяльності посадової особи (державного виконавця), які наведені у скарзі, не впливають на висновки суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Отже, суд не вбачає, що державний виконавець допустив неправомірну бездіяльність та вважає, що при здійсненні виконавчих дій діяв в межах своїх повноважень. У зв`язку з цим, вимоги щодо визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною та зобов`язання державного виконавця вчиняти дії повно та своєчасно задоволенню не підлягає.

Щодо третього та четвертого пунктів вимог скарги, суд зазначає наступне.

Скаржник ОСОБА_3 вважає відсутність належного контролю з боку Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) при виконанні рішення суду та просить: зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) організувати через структурний підрозділ, що забезпечує реалізацію повноважень у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) розробку комплексної стратегії, необхідної для забезпечення примусового виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.07.2021 № 712/11457/19, із застосуванням заходів примусового виконання рішення, співмірних вимогам за рішенням суду та забезпечити реальний фізичний контакт матері та малолітньої дитини; зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) організувати через структурний підрозділ, що забезпечує реалізацію повноважень у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) здійснювати дієвий та ефективний контроль виконавчого провадження № 68129406 відкритого з метою примусового виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.07.2021 № 712/11457/19, із застосування заходів примусового виконання рішення, співмірних вимогам за рішенням суду.

Відповідно до п. 4.15, 4.16 Положення про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 23.06.2011 № 1707/5, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) відповідно до покладених на нього завдань організовує через структурний підрозділ, що забезпечує реалізацію повноважень у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) відповідно до законів України; контролює через структурний підрозділ, що забезпечує реалізацію повноважень у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), здійснення примусового виконання рішень у випадках, передбачених законом, відповідним відділом примусового виконання рішень та відділами державної виконавчої служби міжрегіонального управління.

Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) є структурним підрозділом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Положенням про Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 358/6 від 13.03.2023 визначено, що Управління відповідно до покладених на нього завдань організовує, контролює здійснення примусового виконання рішень у випадках, передбачених законом, відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та відділами державної виконавчої служби Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Організація виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню, здійснюється відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5. Саме цією Інструкцією визначено повноваження Управління організації примусового виконання рішень.

При цьому, така дія як розробка комплексної стратегії для забезпечення виконання виконавчого листа № 712/11457/19, виданого 09.12.2021 Соснівським районним судом міста Черкаси, Інструкцією чи іншими нормативно-правовими актами не передбачена та виходить за межі компетенції Управління.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», державний виконавець, під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керується принципом верховенства права та діє виключно відповідно до закону. Втручання державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, політичних партій, громадських об`єднань, інших осіб у діяльність державного виконавця з примусового виконання рішень забороняється.

Контроль за діяльністю державного виконавця при виконанні рішень здійснюється шляхом проведення перевірки законності виконавчого провадження за скаргою стягувача та інших учасників виконавчого провадження (крім боржника).

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби визначено у статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Представник Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у своєму відзиві та під час надання пояснень в судовому засіданні пояснила, що згідно з частиною четвертою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має відповідати вимогам цієї статті. Скарги, подані у відповідності до вимог ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», від скаржника ОСОБА_3 до Управління не надходили, виконавче провадження не вилучалось, перевірка виконавчого провадження № 68129406 не проводилась. ОСОБА_3 зверталася до Управління із заявою щодо розробки комплексної стратегії примусового виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.07.2021 № 712/11457/19, на яку надано відповідне письмове роз`яснення.

Разом з цим, суд звертає також увагу на наступне.

Звертаючись до суду із скаргою ОСОБА_3 також посилалася на те, що боржник, з метою невиконання рішення суду, заявляє про те, що дитина не бажає спілкуватися з матір`ю. Про таке, було зазначено і в Актах державного виконавця.

Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Вихованок проти України» від 07 жовтня 2021 року, заява № 12962/19, встановлено порушення Україною статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо невиконання судового рішення про побачення стягувача з дитиною, недостатньої діяльності виконавців та органів у справах дітей.

У рішенні від 07 жовтня 2021 року у справі «Вихованок проти України» ЄСПЛ зазначив, що під час здійснення виконавчого провадження втручання державних виконавців по суті зводилося лише до повідомлення про неуспішні спроби провести побачення та відмову дитини бачитися із заявником. Після скарг заявника національні суди розкритикували спосіб здійснення.

Суд вважав, що такий обмежений підхід державних виконавців був недостатнім. Ніщо не свідчить про те, що під час виконавчого провадження органи державної влади коли-небудь розглядали механізми добровільного виконання рішення, наприклад, шляхом розробки комплексної стратегії виконання, у тому числі цільової підтримки дитини, яка, вочевидь, проявляла ознаки відчуження одного з батьків.

Подібні проблеми також висвітлені у рішеннях ЄСПЛ у справах: «Вишняков проти України» від 24 липня 2018 року, заява № 25612/12, «Швець проти України» від 23 липня 2019 року заява № 22208/17, «Бондар проти Україна», від 17 грудня 2019 року, заява № 7097/18, та у справі від 10 червня 2021 року, заяви № 41596/19 та № 42767/19.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Адекватність вжитих заходів має оцінюватись оперативністю їхнього виконання, оскільки плин часу може мати непоправні наслідки для відносин між дитиною та тим із батьків, хто з нею не проживає; не можна виключати застосування санкцій у випадку неправомірної поведінки того з батьків, з яким проживають діти (див. рішення у справах «Пріцция проти Угорщини», заява № 20255/12, пункти 36 та 37, від 11 червня 2013 року, з подальшими посиланнями; а також «Феррарі проти Румунії», заява № 1714/10, пункт 49, від 28 квітня 2015 року).

Суд звертає увагу на те, що ЄСПЛ у справах проти України щодо здійснення одним із батьків прав на спілкування та участь у вихованні дитини неодноразово вказував, на необхідність розробки комплексної стратегії виконання рішень судів у таких справах, у тому числі цільової підтримки дитини, яка, вочевидь, проявляла ознаки відчуження одного з батьків (зокрема у справі «Вишняков проти України», пункт 43).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Кабінет Міністрів України здійснює заходи щодо забезпечення виконання судових рішень органами виконавчої влади та їх керівниками.

Відповідно до вимог частини першої статті 13 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» заходи загального характеру вживаються з метою забезпечення додержання державою положень Конвенції, порушення яких встановлене рішенням, забезпечення усунення недоліків системного характеру, які лежать в основі виявленого Судом порушення, а також усунення підстави для надходження до Суду заяв проти України, спричинених проблемою, що вже була предметом розгляду в Суді.

А відповідно до пункту «а» частини третьої статті 15 цього Закону Кабінет Міністрів України видає в межах своєї компетенції акти на виконання заходів загального характеру.

Суд бере до уваги конфліктність, яка існує між стягувачем та боржником, однак виховання дитини обома батьками має відповідати саме інтересам дитини.

Тому така дія як розробка комплексної стратегії примусового виконання рішення суду має місце бути, однак на даний час суд вважає такі вимоги скарги передчасними.

Керуючись ст.ст. 258-260, 447, 451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_10 у задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст ухвали складено 18 грудня 2023 року.