_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/947/238/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2023 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря - Солтановської Ю.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Татарбунарська міська рада про встановлення факту проживання на певній території,

ВСТАНОВИВ :

29 березня 2023 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт проживання з 1932 р. по 1940 р. включно на території, яка знаходилась окупацією Румунії - в м.Татарбунари Одеської області (на час окупації - с. Тетерешть), ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В своїй заяві посилається на те, що після смерті тітки - ОСОБА_2 , згідно з рішенням Київського районного суду м.Одеси від 22 грудня 2015 року заявник є опікуном його двоюрідної сестри, яка є недієздатною особою - ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заявник стверджує, що встановлення факту йому необхідне для набуття громадянства Румунії його підопічною.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена заява передана судді Салтан Л.В.

Однак, у зв`язку з відстороненням від посади судді ОСОБА_4 , справу було передано для повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Згідно повторного автоматизованого розподілу справу передано судді Куриленко О.М., яка ухвалою від 03.05.2023 року прийняла справу до свого провадження та призначила судове засідання.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні заяву підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в ній.

Представник заінтересованої особи Татарбунарської міської ради в судове засідання не зявився, надав заяву, в якої на заперечував проти задоволення заяви, розгляд справи просив проводити без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву не підлягаючою задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції зроблено атовий запис № 10099, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 .

Померла ОСОБА_5 до реєстрації шлюбу мала прізвище « ОСОБА_6 », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану № 1, сформованим 15 січня 2021 року.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22.12.2015 року по справі № 520/16595/15-ц, заявника ОСОБА_1 призначено опікуном недієздатної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є донькою померлої ОСОБА_9 .

Звертаючись до суду із заявою, заявник вказує на те, що з метою вивезти свою підопічну на лікування до Румуніїї, йому необхідно встановити факт проживання матері підопічної, ОСОБА_2 на теріторії, яка знаходилась під укупацією Румунії.

Проте, в ході розгляду справи суду не вдалось з`ясувати, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , над якою заявника призначено опікуном, та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , є тією ж самою особою, оскільки заявником не було надано доказів зміни прізвища його підопічної (свідоцтва про шлюб, рішення про його розірвання, свідоцтва про зміну прізвища тощо).

Крім того, звертаючись до суду із заявою про встановлення факту проживання на певній території, а саме, на теріторії Румунії, заявник в якості заінтересованої особи ставить лише Татарбунарську міську раду, що, на думку суду, є недостатнім для вирішиння вказаного питання, однак, в чому саме заінтересована вказана особа не пояснив, чим саме майбутнє рішення вплине на права та обов`язки Татарбунарської міської ради не зазнавчив.

Разом з тим, з клопотанням щодо залучення до участі у справі будь-яких інших осіб заявник до суду не звертався.

Суд також не приймає до уваги в якості належного та допустимого доказу надані заявником журнал обліку мешканців села Терешть, та архівної довідки КУ «Ізмаїльський архів» оскільки, з наданих відомостей неможливо встановити що вони стосуються померлої ОСОБА_9 , та в яких є розбіжності щодо дати народження ОСОБА_9 .

При цьому суд зазначає, що копією паспорту померлої підтверджується лише факт народження ОСОБА_5 у м. Татарбунари ІНФОРМАЦІЯ_5 , а згідно довідки виконавчого комітету Татарбуварської міської ради відомості щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_2 відсутні, що унеможливлює встановлення факту її проживання на вказаній території протягом 8 років, з 1932 по 1940 роки.

Також суд не приймає у якості належного та допустимого доказу довідку архівного відділу Білгород-Дністровсьої районної державної адміністрації, так як вона жодним чином не підтверджує вимоги заявника та стосується с. Крутоярівка, яка перебувала під окупацією Румунії.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, відповідно до ст. 293 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 п. 5 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 12 Постанови за № 5 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами письмовими, речовими і електронними доказами.

Суд розглядає справи про встановлення факту, згідно до ч. 1 п. 6 ст. 315 ЦПК України, щодо належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З представлених заявником доказів неможливо встановити факт проживання з 1932 р. по 1940 р. включно, на території, яка знаходилась окупацією Румунії - в м. Татарбунари Одеської області (на час окупації - с. Тетерешть), ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд, розглядаючи справу повно, всебічно та об`єктивно, прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 315 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Татарбунарська міська рада про встановлення факту проживання на певній території відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Куриленко О. М.