Справа № 309/5429/23
Провадження № 2-о/309/423/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді Піцура Я.Я.,

присяжних: Росохи Л.І.,

Шимон О.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Григорика Ю.І.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хуст цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: відділ реєстрації актів цивільного стану Хустського районного управління юстиції, про оголошення фізичної особи померлою,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про оголошення померлим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання якого: АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що вона проживала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , від якого народилося двоє дітей. У чоловіка не було постійної роботи, тому вдома він постійно зловживав спиртними напоями та в 1994 році виїхав на заробітки до рф. З того часу ніяких відомостей про нього не надходило. Вона залишилася проживати у свекрухи, а потім переїхала до с.Іза. у 1999 році свекруха померла, інших родичів крім сина у неї не залишилося. З того часу вона 24 роки доглядає за будинком однак не може його успадкувати через відсутність відомостей про ОСОБА_3 . Вона з`ясувала, що ОСОБА_3 працював у рф, де часто зловживав спиртними напоями, і люди, які працювали в цьому районі чули про його смерть. Остання інформація, якою вони володіли була, що ОСОБА_3 внаслідок відкритої форми туберкульозу був госпіталізований у лікарню і через деякий час помер, і це сталося на початку 1995 року. Оголошення померлим ОСОБА_3 необхідно заявнику для оформлення правовстановлюючих документів.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала та просила її задовольнити. Зазначила, що чоловік відсутній близько 30 років. Він у 1994 році виїхав на заробітки у рф, і люди які з ним працювали говорили, що він випивав, а потім помер від туберкульозу.

У судовому засіданні представник заявника - адвокат Лукачко І.Й. підтримав заяву та просив її задовольнити. Зазначив, що у 1994 році ОСОБА_3 , виїхав на заробітки до росії, з того часу ніяких відомостей про нього не має. Мати ОСОБА_3 померла у 1999 році. Через знайомих з`ясовано, що ОСОБА_3 зловживав спиртними напоями, захворів на туберкульоз і через деякий час помер. Його рідний брат, який живе у росії, також не має відомостей про нього.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився.

Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 19.05.1984 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , внаслідок чого прізвище заявниці змінилося на « ОСОБА_5 ».

Відповідно до листа Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області від 07.04.2023 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , з 2004 року оперативно-розшукова справа не заводилася, на обліку в розшуку не перебував., оскільки база даних «Армор» функціонує з 2012 року та по обліках ведення оперативно-розшукових справ не числився.

Згідно листа Відділу державної реєстрації ВК Хустської міської ради від 15.11.2023 інформація щодо місця перебування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відділі відсутня.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , який проживає неподалік від останнього місця проживання ОСОБА_3 , суду пояснив, що з ОСОБА_3 він періодично зустрічався і вони пили пиво, це було десь після розпаду Союзу. Далі вони пішли по заробітках, ОСОБА_3 , поїхав у ОСОБА_7 . Після чого ніяких контактів з ним не було.

Допитаний в судому засіданні свідок ОСОБА_8 , який проживає по сусідству, суду пояснив, що у 1990 роках він познайомився з ОСОБА_3 . Знає, що він поїхав на заробітки у росію, після чого ніяких відомостей про нього не знає.

Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців.

Стаття 47 ЦК України передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлої може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Виняток встановлений у ч. 2 ст. 46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти, у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.

Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

У відповідності до пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.

Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти до висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина.

При цьому на наявність права, а не обов`язку суду оголосити фізичну особу померлою за умови відсутності у місці її постійного проживання відомостей про місце її перебування протягом трьох років прямо вказує зміст частини першої статті 46 ЦК України.

Розглядаючи справу вказаної категорії, слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності.

Такий висновок зроблено у постанов КЦС у складі ВС від 06 листопада 2019 року у справі N 226/3053/18.

Суд констатує, що ОСОБА_9 , 1963 року народження, є немолодою особою, і на даний момент йому повинно було виповнитися 60 років. Також встановлено, що він зловживав спиртними напоями. З огляду на викладене, а також зважаючи, що ОСОБА_3 відсутній за місцем свого проживання з 1994 року і з`ясування можливого місця його перебування не дало жодних результатів, то на думку суду цього є достатньо для встановлення вірогідного припущення про його можливу смерть.

При цьому, оголошення ОСОБА_3 померлим є необхідним для можливості оформлення заявником правовстановлюючих документів.

З урахуванням вищевказаного, заявапідлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 10, 12, 77-80, 263, 308, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: відділ реєстрації актів цивільного стану Хустського районного управління юстиції, про оголошення фізичної особи померлою - задовольнити.

Оголосити ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хуст, Закарпатської області, останнє відоме місце проживання якого: АДРЕСА_1 ) померлим, з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 19 грудня 2023 року.

Головуючий суддя Піцур Я.Я.

Присяжні Росоха Л.І.

Шимон О.Ф.