Провадження № 2/201/4166/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(судове рішення)

11 грудня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Федоріщева С.С.,

при секретарі Максимовій О.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідачів ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про зобов`язання виконати умови правочину, -

ВСТАНОВИВ:

06 листопада 2023 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зобов`язання виконати умови правочину. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 20.12.2019 року між ним та відповідачами у простій письмовій формі було укладено договір позики, відповідно до якого останні отримали від позивача грошові кошті у розмірі 40000 доларів США на власні потреби із строком повернення до 20.12.2022 року. На підтвердження факту отримання зазначеної суми грошових коштів, того ж дня, 20.12.2019 року, відповідачі склали відповідну розписку. Відповідно до п.5 зазначеного договору, сторони домовилися про те, що у разі неповернення запозичених коштів у встановлений строк, відповідачі зобов`язана сплатити позивачу штраф у розмірі 100000 грн. В подальшому, у встановлений в зазначеному договорі строк, запозичені кошти повернуті не були, незважаючи на направлення 04.01.2023 року на адресу відповідачів претензії в позасудовому порядку. У відповіді на цю претензію, відповідачі повідомили, що вони визнають факт укладення зазначеного договору позики з позивачем, але повернути запозичені кошти не в змозі через їх відсутність та форс-мажорні обставини, по`вязані із збройною агресією Російської Федерації відносно України. До теперішнього часу запозичені кошти не повернуті, у зв`язку з чим позивач і звернувся з даним позовом до суду (а.с.1-3).

На підтвердження своїх вимог позивач додав до позовної заяви копію Договору позики щодо запозичення у нього відповідачами грошових коштів у сумі 40000 доларів США від 20.12.2019 року; копію розписки відповідачів від 20.12.2019 року про отримання ними коштів за цим договором; копії Претензії про повернення запозичених коштів та відповіді на неї (а.с.4-7).

Ухвалою суду від 07.11.2023 р. за даним позовом було відкрито провадження по справі та призначено проведення підготовчого засідання на 24 листопада 2023 р. об 11 год. 30 хв. (а.с.12-13). В подальшому, зв`язку із неявкою сторін у судове засідання, наступне судове засідання призначене на 11 грудня 2023 року о 16.00 год. (а.с.21). Про місце, дату та час розгляду справи сторони повідомлялися шляхом направлення на адресу їх реєстрації судових повісток, а відповідачі також шляхом публікації відповідного оголошення на сайті суду (а.с.17,22, 30-32)

11 грудня 2023 року до суду через канцелярію надійшла письмова заява відповідача ОСОБА_5 , якою вона повідомила, що нею дійсно укладався зазначений договір позики, в подальшому вона уклала шлюб із ОСОБА_6 , через що змінювала своє прізвище на ОСОБА_7 , але згодом шлюб був розірваний та вона повернула своє дівоче прізвище ОСОБА_8 . Крім того, в цій заяві вона повідомила, що із позивачем, з метою врегулювання спору у даній справі, укладено мирову угоду. До заяви вона додала копію свідоцтва про право власності на житло, виданого ВАТ СМФ «Дніпротяжбуд» 16.03.1999 р. згідно розпорядження №55-1/99 від 16.03.1999 р., внесеного в реєстраційну книгу Дніпропетровським Міжміським Бюро технічної інвентаризації за № 489п-1195-432, відповідно до якого відповідачам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належить квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 67,4 кв.м., житловою площею 38,2 кв.м., та копію технічного паспорту на цю квартиру (а.с.33-37).

В судове засідання, призначене на 11 грудня 2023 року, з`явився позивач та представник відповідачів адвокат Семенов Єгор Сергійович, повноваження якого підтверджені ордером на надання правничої (правової) допомоги серії АХ №1159219 від 11.12.2023 року, які заявили, що між сторонами досягнуто згоди щодо врегулювання даного спору шляхом укладення мирової угоди. При цьому вони просили суд затвердити укладену між сторонами мирову угоду, надавши суду її примірник.

У вказаній мировій угоді, з метою врегулювання спору у даній справі, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , погодили наступне:

«1. Мирова угода укладається сторонами з урахуванням положень ст.ст. 207, 208 ЦПК України з метою врегулювання цивільного спору в справі № 201/13609/23 на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. Законом встановлено, що у мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб, сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу і до ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

1.1. Сторони підтверджують, що їм відома практика ВСУ, якою по справі № 753/16296/14-ц Постановою Верховного Суду від 30.09.2020 встановлено, що укладення мирової угоди є правом сторін, яким вони можуть скористатися у будь-який момент судового розгляду, тобто після відкриття провадження у справі судом першої, апеляційної чи касаційної інстанції та до ухвалення судового рішення за результатами такого розгляду. Після завершення судового процесу право на укладення мирової угоди може бути реалізовано лише в процесі примусового виконання судового рішення, тобто за наявності відкритого виконавчого провадження, а також, що згідно Постанови Верховного Суду від 10 травня 2018 року у справі № 363/1103/16-ц, у разі невиконання однією зі сторін зобов`язань за умовами мирової угоди, інша сторона угоди не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди. При цьому звернення заінтересованої особи до суду із зазначеним позовом без попереднього отримання постанови державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження не є підставою для відмови в задоволенні указаного позову.

Таким чином:

2. За цією Мировою угодою, Сторони визнають факт укладання між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 договору позики від 20.12.2019 р. про отримання в позику грошових коштів в розмірі 40 000,00 (сорок тисяч доларів) США зі строком виконання договору до 20.12.2022 р., за яким ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , погодилися додатково відповідати за неналежне виконання або за невиконання зобов`язань належним їм нерухомим майном, а саме квартирою АДРЕСА_1 , загальною площею 67,4 кв.м., житловою площею 38,2 кв.м., яка належить позичальникам на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ВАТ СМФ «Дніпротяжбуд» 16.03.1999 р. згідно розпорядження від 16.03.1999 р., внесеного в реєстраційну книгу Дніпропетровським Міжміським Бюро технічної інвентаризації за № 489п-1195-432.

3. Відповідно до умов договору позики від 20.12.2019 р. відповідачі - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 погашають позивачу ОСОБА_1 суму позики в розмірі 40.000 (сорок тисяч) доларів США шляхом передання йому у власність належного їм нерухомого майна у вигляді квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 67,4 кв.м., житловою площею 38,2 кв.м., яка належить позичальникам на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ВАТ СМФ «Дніпротяжбуд» 16.03.1999 р. згідно розпорядження від 16.03.1999 р., внесеного в реєстраційну книгу Дніпропетровським Міжміським Бюро технічної інвентаризації за № 489п-1195-432.

4. Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 67,4 кв.м., житловою площею 38,2 кв.м., яке підлягає реєстрації за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на підставі ухвали суду про затвердження даної мирової угоди.

5. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), як кредитор, перед яким було виконано зобов`язання, після реєстрації за ним права власності на нерухоме майно, яке належало відачам, втрачає право вимагати стягнення з них будь-яких грошових коштів, а всі зобов`язання, які виникли між ними на підставі договору позики від 20.12.2019 р., є погашеними.

6. У такому разі, у випадку визнання права власності за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 67,4 кв.м., житловою площею 38,2 кв.м., яка належала ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ВАТ СМФ «Дніпротяжбуд» 16.03.1999 р. згідно розпорядження від 16.03.1999 р., внесеного в реєстраційну книгу Дніпропетровським Міжміським Бюро технічної інвентаризації за № 489п-1195-432, сторони домовилися про те, що всі боргові зобов`язання, які виникають на підставі договору позики від 20.12.2019 р., вважаються виконаними, а отже всі боргові зобов`язання між сторонами є погашеними.

7. Сторони заявляють, що умови мирової угоди не суперечать закону і не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки судового рішення у зв`язку укладенням цієї мирової угоди, передбачені ст.ст. 207, 208 ЦПК України, сторонам відомі.

9. Мирову угоду укладено у чотирьох оригінальних примірниках для кожної із Сторін по одному екземпляру і один примірник для Суду, який зберігається в матеріалах цивільної справи № 201/13609/23, що розглядається у Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська.

10. Дана мирова угода набирає чинності з моменту її затвердження судом і діє до повного виконання зобов`язання, передбаченого цією мировою угодою. Уся інформація, викладена в мировій угоді, сприймається сторонами як повною мірою достовірна, кожна сторона окремо несе повну відповідальність за недостовірність інформації, яка зазначена в мировій угоді.

Ухвала суду про затвердження мирової угоди є виконавчим листом та є підставою для проведення державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 67,4 кв.м., житловою площею 38,2 кв.м.

11. Ухвала суду про затвердження мирової угоди є виконавчим документом, який може бути пред`явлено до примусового виконання, та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження», що відповідає ст. 203 ЦПК України.

12. Сторони домовились, що з моменту підписання мирової угоди, умови угоди, після її затвердження судом та постановлення відповідної ухвали, негайно набирає законної сили, а провадження в цивільній справі № 201/13609/23 підлягає закриттю.

Сторонам відомо положення ст. 82 ЦПК України, що обставини, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до частини 1 статті 258 ЦПК України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Частиною 5 статті 258 ЦПК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, судовий розгляд закінчується постановленням ухвали чи видачею судового наказу, що є різновидами судового рішення.

Наслідки закриття провадження по справі, передбачені ст. 207, 208, 255, 256 ЦПК України сторонам відомі і зрозумілі.»

Вислухавши сторони, та дослідивши надані докази і сам текст мирової угоди, дійшовши висновку, що сторони добровільно домовилися між собою, у зв`язку з чим спір у даній справі вирішено, суд вважає за можливе провадження у цій цивільній справі закрити з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Мирова угода за своєю правовою природою є договором, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не приводить до вирішення спору по суті, вона ґрунтується на взаємовигідних для обох сторін умовах і повинна виконуватися добровільно. У протилежному разі мирова угода, затверджена (визнана) судом, може бути підставою для примусового виконання.

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України при розгляді справи № 6-342цс15 у постанові від 11 листопада 2015 року, яка є обов`язковою для усіх суб`єктів правозастосування, та вказав, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов`язків сторін та предмета позову. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди.

У відповідності до частини 1 статті 258 ЦПК України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Частиною 5 статті 258 ЦПК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, судовий розгляд закінчується постановленням ухвали чи видачею судового наказу, що є різновидами судового рішення.

Як визначено частиною 4 статті 207 ЦПК України укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість ухвалення судового рішення у формі ухвали щодо затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, підставою для закриття провадження у справі є укладення сторонами мирової угоди та затвердження її судом.

Керуючись ст.ст.13, 49, 207, 255, 256, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Затвердити мирову угоду по цивільній справі № 201/13609/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зобов`язання виконати умови правочину, відповідно до якої:

«1. Мирова угода укладається сторонами з урахуванням положень ст.ст. 207, 208 ЦПК України з метою врегулювання цивільного спору в справі № 201/13609/23 на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. Законом встановлено, що у мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб, сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу і до ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

1.1. Сторони підтверджують, що їм відома практика ВСУ, якою по справі № 753/16296/14-ц Постановою Верховного Суду від 30.09.2020 встановлено, що укладення мирової угоди є правом сторін, яким вони можуть скористатися у будь-який момент судового розгляду, тобто після відкриття провадження у справі судом першої, апеляційної чи касаційної інстанції та до ухвалення судового рішення за результатами такого розгляду. Після завершення судового процесу право на укладення мирової угоди може бути реалізовано лише в процесі примусового виконання судового рішення, тобто за наявності відкритого виконавчого провадження, а також, що згідно Постанови Верховного Суду від 10 травня 2018 року у справі № 363/1103/16-ц, у разі невиконання однією зі сторін зобов`язань за умовами мирової угоди, інша сторона угоди не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди. При цьому звернення заінтересованої особи до суду із зазначеним позовом без попереднього отримання постанови державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження не є підставою для відмови в задоволенні указаного позову.

Таким чином:

2. За цією Мировою угодою, Сторони визнають факт укладання між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 договору позики від 20.12.2019 р. про отримання в позику грошових коштів в розмірі 40 000,00 (сорок тисяч доларів) США зі строком виконання договору до 20.12.2022 р., за яким ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , погодилися додатково відповідати за неналежне виконання або за невиконання зобов`язань належним їм нерухомим майном, а саме квартирою АДРЕСА_1 , загальною площею 67,4 кв.м., житловою площею 38,2 кв.м., яка належить позичальникам на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ВАТ СМФ «Дніпротяжбуд» 16.03.1999 р. згідно розпорядження від 16.03.1999 р., внесеного в реєстраційну книгу Дніпропетровським Міжміським Бюро технічної інвентаризації за № 489п-1195-432.

3. Відповідно до умов договору позики від 20.12.2019 р. відповідачі - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 погашають позивачу ОСОБА_1 суму позики в розмірі 40.000 (сорок тисяч) доларів США шляхом передання йому у власність належного їм нерухомого майна у вигляді квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 67,4 кв.м., житловою площею 38,2 кв.м., яка належить позичальникам на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ВАТ СМФ «Дніпротяжбуд» 16.03.1999 р. згідно розпорядження від 16.03.1999 р., внесеного в реєстраційну книгу Дніпропетровським Міжміським Бюро технічної інвентаризації за № 489п-1195-432.

4. Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 67,4 кв.м., житловою площею 38,2 кв.м., яке підлягає реєстрації за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на підставі ухвали суду про затвердження даної мирової угоди.

5. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), як кредитор, перед яким було виконано зобов`язання, після реєстрації за ним права власності на нерухоме майно, яке належало відачам, втрачає право вимагати стягнення з них будь-яких грошових коштів, а всі зобовязання, які виникли між ними на підставі договору позики від 20.12.2019 р., є погашеними.

6. У таком разі, у випадку визнання права власності за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 67,4 кв.м., житловою площею 38,2 кв.м., яка належала ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ВАТ СМФ «Дніпротяжбуд» 16.03.1999 р. згідно розпорядження від 16.03.1999 р., внесеного в реєстраційну книгу Дніпропетровським Міжміським Бюро технічної інвентаризації за № 489п-1195-432, сторони домовилися про те, що всі боргові зобовязання, які виникають на підставі договору позики від 20.12.2019 р., вважаються виконаними, а отже всі боргові зобов`язання між сторонами є погашеними.

7. Сторони заявляють, що умови мирової угоди не суперечать закону і не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки судового рішення у зв`язку укладенням цієї мирової угоди, передбачені ст.ст. 207, 208 ЦПК України, сторонам відомі.

9. Мирову угоду укладено у чотирьох оригінальних примірниках для кожної із Сторін по одному екземпляру і один примірник для Суду, який зберігається в матеріалах цивільної справи № 201/13609/23, що розглядається у Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська

10. Дана мирова угода набирає чинності з моменту її затвердження судом і діє до повного виконання зобов`язання, передбаченого цією мировою угодою. Уся інформація, викладена в мировій угоді, сприймається сторонами як повною мірою достовірна, кожна сторона окремо несе повну відповідальність за недостовірність інформації, яка зазначена в мировій угоді.

Ухвала суду про затвердження мирової угоди є виконавчим листом та є підставою для проведення державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 67,4 кв.м., житловою площею 38,2 кв.м.

11. Ухвала суду про затвердження мирової угоди є виконавчим документом, який може бути пред`явлено до примусового виконання, та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження», що відповідає ст. 203 ЦПК України.

12. Сторони домовились, що з моменту підписання мирової угоди, умови угоди, після її затвердження судом та постановлення відповідної ухвали, негайно набирає законної сили, а провадження в цивільній справі № 201/13609/23 підлягає закриттю.

Сторонам відомо положення ст. 82 ЦПК України, що обставини, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до частини 1 статті 258 ЦПК України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Частиною 5 статті 258 ЦПК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, судовий розгляд закінчується постановленням ухвали чи видачею судового наказу, що є різновидами судового рішення.

Наслідки закриття провадження по справі, передбачені ст. 207, 208, 255, 256 ЦПК України сторонам відомі і зрозумілі.»

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про зобов`язання виконати умови правочину закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Адреси та реквізити Сторін:

1)позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 ;

2) відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_3 ;

3) відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає в АДРЕСА_3 ;

4) відповідач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає в АДРЕСА_3 .

Суддя: С.С. Федоріщев