Справа № 301/4133/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" грудня 2023 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

В складі : головуючої судді: Даруда І.А.

при секретарі : Сатін Н.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іршавської державної нотаріальної контори про скасування заборони,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Іршавської державної нотаріальної контори про скасування заборони. Свої вимоги мотивує тим, що його мати, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 . Баба позивача, ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності його баба, ОСОБА_3 була власником нерухомого майна, а саме житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі на житловий будинок, під літерою «А», загальною площею 76,9 кв.м., житловою площею 39,4 кв.м., надвірними спорудами: літня кухня під літерою «Б», сарай під літерою «В», хлів під літерою «Г», ворота з хвірткою під №-1, огорожа під № -2, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Маючи намір прийняти спадщину за бабою, ОСОБА_3 , позивач звернувся до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Рацин В.Ф., однак нотаріусом його було повідомлено, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявна заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна, яка накладена на підставі повідомлення, б/н від 29.08.1977 року Свалявської райспоживспілки та зареєстровано 01.11. 2006 року 10:27:09 за №3982195 реєстратором: Іршавська державна нотаріальна контора, Хустський районний нотаріальний округ та арешт нерухомого майна, який накладений на підставі постанови, серії та номер : АА №634545 від 15.06.2006 року ДВС в Іршавському районі та зареєстровано 27.06.2006 року 14:27:53 за №3386886 реєстратором: Іршавська державна нотаріальна контора, Хустський районний нотаріальний округ.

Наявні заборони відчуження будинку за адресою: АДРЕСА_1 на даний час не має жодних правових підстав, а тому вважає, що є всі підстави для їх скасування.

Позивач ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, подав суду заяву у якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив такі задовольнити.

Представник Іршавської державної нотаріальної контори в судове засідання з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав:

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що мати позивача, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 (а.с.15). Баба позивача, ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.16).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності його баба, ОСОБА_3 була власником нерухомого майна, а саме житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі на житловий будинок, під літерою «А», загальною площею 76,9 кв.м., житловою площею 39,4 кв.м., надвірними спорудами: літня кухня під літерою «Б», сарай під літерою «В», хлів під літерою «Г», ворота з хвірткою під №-1, огорожа під № -2, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Маючи намір прийняти спадщину за бабою, ОСОБА_3 , позивач звернувся до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Рацин В.Ф., однак нотаріусом його було повідомлено, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявна заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна, яка накладена на підставі повідомлення, б/н від 29.08.1977 року Свалявської райспоживспілки та зареєстровано 01.11. 2006 року 10:27:09 за №3982195 реєстратором: Іршавська державна нотаріальна контора, Хустський районний нотаріальний округ та арешт нерухомого майна, який накладений на підставі постанови, серії та номер : АА №634545 від 15.06.2006 року ДВС в Іршавському районі та зареєстровано 27.06.2006 року 14:27:53 за №3386886 реєстратором: Іршавська державна нотаріальна контора, Хустський районний нотаріальний округ (а.с.8,9).

Наявні заборони відчуження будинку за адресою: АДРЕСА_1 на даний час не має жодних правових підстав, а тому є всі підстави для їх скасування.

У силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 2 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон) обтяженням є заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору.

Пунктом 1 ч.1 ст.2 цього Закону визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 26 цього Закону передбачено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а"пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.27 Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Спеціальні підстави законного обмеження особи у реалізації права власності передбачені, зокрема, нормами кримінального процесуального закону для виконання завдань кримінального провадження як легітимної мети відповідного втручання у право мирного володіння майном.

Водночас відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. З урахуванням наведеного вище, вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом України у постанові від 15 травня 2013 року у справі № 6-26цс13 та Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11 (провадження № 14-105цс19), від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц (провадження № 14-496цс18), від 21 серпня 2019 року у справі № 911/1247/18 (провадження № 12-99гс19).

Відповідно до положень ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки їх порушення.

Перелік способів захисту прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

За змістом ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод регламентовано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини першої статті 1 Протоколу 1, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним (рішення у справі «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy) (GC), № 33202/96, п. 107, ECHR 2000-I).

Вимога законності, яка випливає з Конвенції, означає вимогу дотримання відповідних положень національного закону і принципу верховенства права (рішення у справі «Ентрік проти Франції» (Hentrich v. France) від 22 вересня 1994 року, серія А, № 296-A, сс. 1920, п. 42).

Відповідно до ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що право власності позивача підлягає судовому захисту шляхом скасування заборони.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 81, 82, 83, 175, 177, 184, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 4,5, 317, 319, 391 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Скасувати заборону на майно - житловий будинок, під літерою «А», загальною площею 76,9 кв.м., житловою площею 39,4 кв.м., надвірними спорудами: літня кухня під літерою «Б», сарай під літерою «В», хлів під літерою «Г», ворота з хвірткою під №-1, огорожа під № -2, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , накладену у виді обтяження: заборона на нерухоме майно, яка накладена на підставі повідомлення, б/н від 29.08.1977 року Свалявської райспоживспілки та зареєстровано 01.11. 2006 року 10:27:09 за №3982195 реєстратором: Іршавська державна нотаріальна контора, Хустський районний нотаріальний округ та у виді обтяження: арешт нерухомого майна, який накладений на підставі постанови, серії та номер: АА №634545 від 15.06.2006 року ДВС в Іршавському районі та зареєстровано 27.06.2006 року 14:27:53 за №3386886 реєстратором: Іршавська державна нотаріальна контора, Хустський районний нотаріальний округ.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд Закарпатської області.

Суддя : І. А. Даруда