Справа № 308/8679/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Шумило Н.Б.

за участю секретаря судового засідання - Луцака В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад обставин справи:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 у якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований Виконавчим комітетом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 23 червня 2018 року за актовим записом №58, після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_3 .

В обґрунтування позову посилається на те, що між нею та відповідачем зареєстрований шлюб 23.06.2018 року. Їхні подружні відносини з відповідачем фактично розірвані, спільного господарства не ведуть, шлюб має формальний характер. Позивач зазначає що вони з відповідачем мають зовсім різні погляди на життя, за характером не сходяться, що суперечить подальшому сумісному проживанню. Проживання однією сім`єю не здається для позивача можливим, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Рішення позивача про розірвання шлюбу усвідомлене, добровільне та безпосередньо пов`язане з бажанням припинити подальше подружнє життя. Від сумісного шлюбу позивач з відповідачем мають неповнолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначила що надання строку для примирення не потрібно. Після розірвання шлюбу дитина буде продовжувати проживати разом з позивачкою.

Процесуальні дії по справі:

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.06.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторін (а.с. 19).

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання, повідомлена належним чином. При цьому, 20.06.2023 року подала заяву, згідно якої просила здійснити розгляд справи без її присутності, позов підтримує та просить задовольнити. Зазначила, що хоче щоб дитина проживала із нею, спір будуть вирішувати в окремому порядку.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. При цьому 20.06.2023 року, до початку розгляду справи по суті подав заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі, погоджується на розірвання шлюбу. Зазначив, що в нього існує спір щодо визначення місця проживання дитини, який буде вирішуватися окремо.

Враховуючи вимоги ч.3 ст.211 ЦПК України суд ухвалив, справу розглядати без участі сторін, які подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрували шлюб 23 червня 2018 року у Виконавчому комітеті Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №58, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 . Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - « ОСОБА_6 », дружини - « ОСОБА_6 » (а.с.4).

З копії повторного свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 від 08.04.2023 року вбачається, що13.11.2018 народився ОСОБА_4 , його батьками записані: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 (а.с.5).

Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів:

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу сторін та порушує їх особисті інтереси, що мають істотне значення, що суперечить ч.1 ст.51 Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі.

Суд бере до уваги зазначені позивачем у позові обставини, що подружні відносини фактично розірвані, спільного господарства не ведуть, шлюб має формальний характер, сторони мають різні погляди на життя, за характером не сходяться. Наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер, що призвело до втрати почуттів та перспектив налагодження стосунків немає. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам.

Також суд приймає до уваги позицію відповідача викладену у письмовій заяві, в якій зазначив, що погоджується на розірвання шлюбу.

З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, категоричної позиції позивача щодо розірвання шлюбу та згоди відповідача на його розірвання суд приходить до переконання, що подальше проживання та збереження сім`ї сторін неможливе та їх шлюб слід розірвати.

Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи, що після розірвання шлюбу позивач ОСОБА_1 бажає відновити дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 », то така вимога підлягає задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно квитанції №21 від 23.05.2023 року позивачем при поданні позовної заяви до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області сплачений судовий збір в сумі 1 073 гривень 60 копійок.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, про що подав письмову заяву, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору у сумі 536,80 грн., сплаченого ним при поданні позову.

Витрати зі сплати інших 50 відсотків судового збору у розмірі 536,80 грн. покладаються на відповідача.

На підставі наведенного, керуючись ст.ст. 24, 56, 105, 110-112, 113, 114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 12, 76-81, 137, 141, 142, 247, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований 23 червня 2018 року Виконавчим комітетом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №58.

Після розірвання шлюбу відновити ОСОБА_1 дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп., сплачений згідно квитанції №21 від 23.05.2023 року.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне рішення суду складено 20.06.2023 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило