Справа № 591/5549/23
Провадження № 2/591/878/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2023 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Ніколаєнко О.О.,

за участю секретаря судового засідання Полякової А.О.,

представника відповідача позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу № 591/5549/23 за позовом

Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про визнання кредитного договору частково недійсним, стягнення безпідставно сплаченої комісії

В С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, який мотивує тим, що 06.09.2021 на підставі кредитного договору, укладеного банком з відповідачкою, їй видано кредит в сумі 100 000 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 24.05.2023 розмір заборгованості становить 123 007,37 грн., з яких 79 306,10 грн. тіло, 8,72 грн. відсотки, 43 692,55 грн. комісія. Просить стягнути з відповідача вказану суму.

У вересні 2023 року подана зустрічна позовна заява, у якій ОСОБА_2 зазначає, зл стягнення заборгованості за комісією банк обґрунтовує пунктом 5 договору, відповідно до якого розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить 2990,00 грн. щомісяця. Вважає, що банк незаконно просить стягнути борг за комісією та що наявні підстави для визнання кредитного договору недійсним. Банком не зазначено, які саме послуги за вказану комісію він надає клієнту. Розмір щомісячного платежу становить 7157,10 грн., з яких 4166,27 грн. тіло та проценти, 2990 грн. комісія. Має місце істотний дисбаланс договірних прав і обов`язків на шкоду споживача, що свідчить про несправедливість умов договору.

Просить визнати недійсним п.5 укладеного між сторонами договору № 301 від 06.09.2021 р. про надання споживчого кредиту у сумі 100000 грн. шляхом підписання позивачкою ОСОБА_2 заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб щодо встановлення розміру комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99 %, стягнути з відповідача на користь позивачки безпідставно сплачену нею комісію за обслуговування кредитної заборгованості за період з 06.10.2021 р. по 13.07.2022 р. у сумі 21430,00 грн.

У відзиві на зустрічну позовну заяву представник відповідача за зустрічним позовом зазначив, що договір був укладений шляхом підписання заяви на приєднання до договору комплексного банківського облуговування, яка містить усі суттєві умови, притаманні кредитному договору.

У судовому засіданні представник відповідача позивача за зустрічним позовом повідомила, що ОСОБА_2 визнає первісний позов частково у частині вимог про стягнення тіла та відсотків за кредитним договором. Проти задоволення вимог про стягнення заборгованості за комісією з підстав, викладених у зустрічній позовній заяві. Просила зустрічний позов задовольнити. Крім того, зазначила, що має намір подати докази понесення витрат на професійну правничу допомогу протягом 5 днів з дня ухвалення судом рішення.

Ухвалою суду від 11.07.2023 відкрито спрощене провадження у справі. Ухвалою суду від 13.09.2023 об`єднано зустрічний із первісним позовом та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 23.11.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що первісний та зустрічний позов підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 06.09.2021 ОСОБА_2 підписано заяву №301 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в якій остання просила надати їй кредит на наступних умовах: цільове призначення - споживчі цілі, сплата разової комісії банку; сума 100 000 грн.; строк - 24 місяці; розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 2,99%; розмір процентної ставки - 0,01% річних; разова комісія 0,00% від суми кредиту; спосіб надання кредиту - видача готівки через касу банку, банківський переказ на рахунок, отримувачем якого вказана ОСОБА_2 (а.с. 3-4).

В заяві наведено також графік платежів, за яким сума повернення здійснюється рівними частинами (ануїтентно); дата платежу - до 6 числа кожного календарного місяця; платіжні періоди - з 06.09.2021 по 06.09.2023; усього за 24 місяці 171 770,30 грн.; сума платежу за розрахунковий період 7157,10 грн. та 7157,00 грн. останній платіж; комісія за обслуговування кредитної заборгованості 2990 грн. щомісячно.

06.09.2021 ОСОБА_2 підписано також паспорт споживчого кредиту кредит на загальні цілі - GP X-sell ВСЕЯСНО 2.99 (24)) без довідки банківський переказ, в якому їй була надана інформація щодо умов кредитування (а.с. 5).

Надання кредитних коштів в сумі 100 000 грн. підтверджується платіжною інструкцією від 06.09.2021(а.с. 16).

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованість відповідача станом на 24.05.2023 за кредитним договором становить 123 007,37 грн., у тому числі 79 306,10 грн. заборгованість по сумі кредиту, 8,72 грн. заборгованість за відсотками, 43 692,55 грн. заборгованість за комісією. За вказаний період відповідачкою сплачено: 20 693,90 грн. на погашення тіла кредиту, 5.73 грн. на погашення відсотків, 11960 грн. на погашення боргу за комісією (а.с. 16-17).

22.05.2023 АТ «ПУМБ» на адресу ОСОБА_2 надіслано досудову вимогу (повідомлення), в якій доведено до відому останньої, що станом на 22.05.2023 існує заборгованість, яку банк просив погасити в строк не пізніше 30 календарних днів. (а.с. 13-14).

Відповідно до довідки від 11.09.2023 відділення ПУМБ №2 в м. Суми про стан та історію заборгованості за кредитним договором №301 від 06.09.2021 за період з 06.10.2021 по 28.05.2022 відповідачем погашено борг по кредиту на суму 20 693,90 грн. по комісії 20 930,00 грн. (а.с. 41)

Відносно вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками, суд зазначає таке. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено та не заперечується сторонами у справі, що розмір нарахованої та не погашеної заборгованості за кредитним договором, укладеним сторонами у справі, становить 79 306,10 грн. за тілом кредиту та 8,72 грн. за відсотками. Цей борг підтверджується наявними матеріалами справи та визнається відповідачем. Враховуючи зазначені обставини, вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача за первісним позовом.

Відносно вимог про стягнення з відповідача за первісним позовом заборгованості за комісією та визнання недійсним пункту 5 кредитного договору стосовно встановлення комісії в сумі 2,99 % суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з абзацом третім частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.

У зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Згідно частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).

Судом встановлено, що пунктом 5 спірного кредитного договору встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».

Необхідність внесення плати за обслуговування кредиту передбачена й у графіку щомісячних платежів та паспорті споживчого кредиту.

Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_2 було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд дійшов висновку, що положення пункту 5 кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісії за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно у терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними Аналогічні висновки щодо застосування правових норм у спірних правовідносинах викладені у постанові Верховного Суду від 5 січня 2023 року у справі № 752/4008/20.

Однак, визнання нікчемного правочину недійсним не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним в силу закону (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17.

Тому позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визнання недійсним пункту 5 кредитного договору не підлягають задоволенню саме у зв`язку із обранням неналежного способу захисту.

За таких обставин, в період з 06.10.2021 по 24.05.2023 банком без належним на те правових підстав нарахована комісія за обслуговування кредитними коштами на загальну суму 55 652,55 грн., з яких ОСОБА_2 сплачено 20 930,00 грн., підтверджується довідкою банку. На переконання суду вказані кошти мали бути спрямовані на погашення відсотків та заборгованості за тілом кредиту. Тому загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 58384.82грн. ((79306,10+8,72)-20930,00).

Доводи ОСОБА_2 , що нею сплачено комісії на суму 21430 грн. не підтверджені доказами.

Враховуючи викладене, первісний позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь банку необхідно стягнути заборгованість у сумі 58 384,82 грн. за тілом та відсотками. Вимоги про стягнення решти заборгованості задоволенню не підлягають.

У зв`язку з висновком суду про необхідність стягнення з ОСОБА_2 боргу за тілом кредиту за відрахуванням сум, які були сплачені нею в якості комісії, вимоги за зустрічним позовом про стягнення з банку на користь ОСОБА_2 безпідставно сплаченої комісії задоволенню не підлягають.

На підставі ст. 141 ЦПК України у зв`язку із частковим (на 47%) задоволенням позову, з відповідача за первісним позовом на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1273,94 грн., сплачений при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 200, 247, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором від 06.09.2021 №301 в сумі 58 384,82 грн. та судові витрати в сумі 1273,94 грн.

У іншій частині вимог відмовити у зв`язку з необгрунтованістю.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про визнання недійсним пункту 5 кредитного договору від 06.09.2021 №301, стягнення безпідставно сплаченої комісії в сумі 21430 грн. відмовити у зв`язку з необгрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ, ).

Відовідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Повний текст рішення виготовлено 19.12.2023.

Суддя О.О. Ніколаєнко