ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

18 грудня 2023 року

м. Харків

справа № 638/9234/20

провадження № 22-ц/818/2249/23

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Бурлака І.В., Маміної О.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Виробничого кооперативу «ЖЕК» «Комфорт-Новобуд» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, за апеляційною скаргою Виробничого кооперативу «ЖЕК» «Комфорт-Новобуд» на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2023 року, ухвалене суддею Цвірюком Д.В., -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2020 року Виробничий кооператив «ЖЕК» «Комфорт-Новобуд» звернувся д суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території.

В обгрунтування позову зазначає, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 . Квартира знаходиться у багатоквартирному житловому будинку, утримання, експлуатацію та управління котрим здійснює виробничий кооператив «ЖЕК» «Комфорт-Новобуд». Договір з позивачем відповідач не укладав, однак послуги споживає. Розмір внесків за надані позивачем послуги встановлені відповідно до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. Відповідач споживає надані ними послуги, однак з 01 жовтня 2017 року жодного разу не сплатив кошти за спожиті житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим станом на 01 червня 2020 року за відповдачем утворилась заборгованість по квартплаті у розмірі 9762,35грн. та за вивезення побутових відходів у розмірі 258,17грн. Також нарахована сума інфляційних витрат за весь час прострочення в розмірі 881,88грн. та 3 % річних від простроченої суми в розмірі 4429,55грн.

З урахуванням викладеного просить суд стягнути із ОСОБА_1 суму заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за період з 01 жовтня 2017 року по 01 червня 2020 року, інфляційні витрати та 3% річних в загальному розмірі 15 338,88грн., а також витрати на судовий збір.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2023 року позов ВК «ЖЕК» «Комфорт-Новобуд» залишено без задоволення.

Витрати зі сплати судового збору залишено за позивачем.

В апеляційній скарзі ВК «ЖЕК» «Комфорт-Новобуд» просить апеляційний суд рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі фактично посилається на тіж самі обставини, що були викладені у позовній заяві.

Звертає увагу на те, що послуги, які ними надаються є колективними, та надаються усім власникам квартир зазначеного будинку, тому решта співвласників не зобов`язана нести тягар утримання майна відповідача.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 20 жовтня 2023 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів існування між позивачем та відповідачем договірних правовідносин з приводу надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, відповідачу як споживачу послуг не було доведено будь-яким належним чином інформацію про перелік послуг з управління, їх вартість, загальну вартість місячного внеску, структуру цін (внесків) тощо в якості пропозиції укласти договір, відповідачем не вчинено дій, які свідчить про бажання його укласти.

Крім того, на момент укладення Договору від 01 жовтня 2017 року року між позивачем та співвласниками багатоквартирного будинку ОСОБА_1 не була власником житлового приміщення.

Доказів повідомлення останньої про існування договірних відносин між співвласниками багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 та позивачем як балансоутримувачем вказаного будинку, матеріали справи не містять та стороною позивача протягом всього розгляду справи до суду надано не було.

Проте, повністю погодитися з таким висновком суду колегія суддів не може, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що з 14 вересня 2018 року відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованого 18 квітня 2019 року (а.с.17).

Зазначена квартира знаходиться у багатоквартирному житловому будинку, утримання та експлуатацію якого здійснює позивач - Виробничий кооператив «Житлово-експлуатаційний кооператив «Комфорт - Новобуд» та відповідно є виконавцем послуг у цьому будинку, на підставі Договору про надання послуг з управління будинком, спорудами, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд від 01 жовтня 2017 року.

За умовами укладеного Договору замовник доручає надавати виконавцю послуги з управління будинком та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_2 , а виконавець бере на себе забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, забезпечення його споживчих властивостей та організацій забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості (п.1 Договору).

Відповідно до п.2 Договору виконавець приймає житловий будинок згідно Акту приймання-передачі та визначається виконавцем житлово-комунальних послуг будинку АДРЕСА_2 .

Пунктами 3.2, 3.3, 3.5, 3.6 зазначеного Договору передбачено, що виконавцю доручаються такі функції з управління:

надання житлово-комунальних послуг, а саме послуги з експлуатації та утримання будинку та споруд, прибудинкових територій, забезпечення відповідних умов користування власним, неподільним та загальним майном власників;

укладення договорів з відповідними підприємствами-надавачами послуг з електропостачання для забезпечення освітлення місць загального користування та енергопостачання ліфтів, водопостачання місця загального користування для забезпечення власних потреб;

отримання на свій поточний рахунок компенсації від мешканців об`єкта за надані житлово- комунальні послуги;

отримання відшкодування з винної особи за збитки, заподіяні майну, яке перебуває у нього в обслуговуванні або своєчасного звернення до суду щодо відшкодування збитків у примусовому порядку;

забезпечення технічної сторони процесу передачі об`єкта від забудовника (власника) виконавцю.

Сторони погодилися, що вартість послуг виконавця за надані послуги за цим Договором врахована у погодженому замовником внесків на послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території. Вартість послуги виконавця може бути змінена шляхом укладання відповідної додаткової угоди у разі зміни якості надання послуги з обслуговування об`єктом, вжиття заходів з енергозбереження та виконання інших заходів щодо поліпшення споживчих властивостей об`єкта, а також в інший спосіб за домовленістю сторін. Вартість та порядок оплати додаткових послуг виконавця визначається за погодженням сторін та оформляється додатковими угодами, які є невід`ємною частиною цього Договору (п.п.4, 5, 6 Договору).

Також сторони погодили, що Договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 30 вересня 2017 року. У разі відсутності попередження від будь-якої сторони за 1 місяць до закінчення строку договору про його розірвання, договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік.

В подальшому додатковою угодою від 03 жовтня 2017 року до Договору про надання послуг з управління будинком, спорудами, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд від 01 жовтня 2017 року внесено зміни до Договору та шляхом викладення п.16 в новій редакції, зокрема, зазначено, що Договір діє до 30 грудня 2017 року.

Структурою внесків з управління будинків і споруд та прибудинкових територій по АДРЕСА_2 (без дати затвердження) передбачено, що наступні послуги: прибирання сходових кліток, прибирання прибудинкової території, вивезення побутових відходів, прибирання підвалів, технічних поверхів та покрівель, технічне обслуговування ліфтів, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем електромереж, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водовідведення, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання, дератизація, дезінсекція, обслуговування димовентиляційних каналів, поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньо-будинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення теплопостачання та зливової каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території, прибирання снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду, протиожеледними сумішами, освітлення місць загального користування, енергопостачання ліфтів. Загальний внесок становить 4,140 грн. на 1 кв.м загальної площі.

Також матеріали справи містять структуру внесків з управління будинків і споруд та прибудинкових територій по АДРЕСА_2 (без дати затвердження), до складу якого входять прибирання сходових кліток, прибирання прибудинкової території, прибирання підвалів, технічних поверхів та покрівель, технічне обслуговування ліфтів, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем електромереж, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водовідведення, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання, дератизація, дезінсекція, обслуговування димовентиляційних каналів, поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньо-будинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення теплопостачання та зливової каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території, прибирання снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду, протиожеледними сумішами, освітлення місць загального користування, енергопостачання ліфтів. Загальний внесок становить 3,798 грн. на 1 кв.м загальної площі.

Тобто, ВК «Житлово-експлуатаційний кооператив «Комфорт-Новобуд» безпосередньо займається управлінням житлового фонду, який переданий балансоутримувачем відповідно до умов договору про управління від 01 жовтня 2017 року.

Зазначений договір укладений між ВК «ЖЕК «Комфорт-Новобуд» в особі голови кооперативу Щупаченко І.І., яка діє на підставі Статуту, з однієї сторони, та співвласниками житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку в особі уповноваженої особи ОСОБА_2 , який діє на підставі Протоколу № б/н загальних зборів співвласників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку за місцем знаходження АДРЕСА_2 від 23 серпня 2017 року, з іншої сторони.

За положеннями частини другої статті 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Частиною першою статті 385 ЦК України також передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначає Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (Закон № 417-VIII), предметом регулювання якого є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку.

За визначеннями, які вживаються в цьому Законі та містяться в статті 1 Закону, багатоквартирний будинок - це житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна; нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна.

Спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія;

Частка співвласника - частка, яку становить площа квартири та/або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

За змістом статей 1, 9 Закону № 417-VIII управління багатоквартирним будинком - це вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку. Управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

За частинами першою-третьою статті 12 Закону № 417-VIII витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку;2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

За частиною другою статті 10 Закону № 417-VIII до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих і нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (№ 2866-III), відповідно до статті 1 якого об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 2866-III основною метою створення об`єднання є забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. А за частиною четвертою статті 4 цього Закону діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Загальні збори співвласників є вищим органом управління об`єднання, до виключної компетенції яких відноситься, зокрема, затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників (стаття 10 Закону № 2866-III).

Об`єднання має право встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, які за статтею 21 Закону № 2866-III належать до коштів об`єднання, та зобов`язане забезпечувати дотримання інтересів усіх співвласників при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, розподілі між співвласниками витрат на експлуатацію та ремонт спільного майна.

Об`єднання забезпечує утримання та експлуатацію багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку. Для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.

Питання самостійного забезпечення об`єднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку регулюються Господарським кодексом України в частині господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів.

Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів.

Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи.

Статтею 20 Закону № 2866-III врегульовано визначення часток внесків і платежів на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна. Так, частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення.

Статтею 13 Закону України від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій включають в себе: прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території; санітарно-технічне обслуговування; обслуговування внутрішньобудинкових мереж; утримання ліфтів; освітлення місць загального користування; поточний ремонт; вивезення побутових відходів тощо.

Відповідно до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 року № 869, тариф на ці послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням Типового переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого вказаною постановою Кабінету Міністрів України. Перелік послуг за кожним будинком погоджується у договорі на надання цих послуг, який укладається між споживачами та підприємством, організацією тощо, які надають ці послуги.

Отже, законодавство, яке регулює порядок забезпечення співвласниками багатоквартирного будинку утримання та експлуатацію багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку (управління багатоквартирним будинком), передбачає, що внески і платежі на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна є складовою частиною внесків та платежів співвласників як витрат на управління багатоквартирним будинком.

Наведені вище висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 грудня 2019 року у справі №910/6471/18 та відповідно до положень частини четвертої статті 263 ЦПК України підлягають врахуванню судами при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

У положенні статті 13 Конституції України зазначено, що власність зобов`язує. Вказана норма кореспондує зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно положень ст.322,360 Цивільного кодексу України ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» на власника покладено обов`язок своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі за утримання будинку та прибудинкової території, інші обов`язкові внески та платежі, а також оплачувати спожиті комунальні послуги.

Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання (ч. 2ст. 21 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем.

Згідно з положеннями ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ст.19 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» такі послуги надаються виключно на договірних засадах, стаття 20 цього ж закону передбачає що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Тому у випадку фактичного користування житлово-комунальними послугами відсутність укладеного договору не звільняє споживача від обов`язку оплачувати такі послуги за тарифами для населення встановленими виконавчим комітетом органу місцевого самоврядування.

Водночас споживач для звільнення від оплати за житлово-комунальні послуги повинен не лише не мати відповідного договору та фактично ними не користуватися, а відмовитися в установленому порядку від їх отримання.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією викладено у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі №210/5796/16-ц.

В матеріалах справи відсутня відмова відповідачів від надання житлово-комунальних послуг у встановлену законом порядку.

Як зазначалось вище відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 з 14 вересня 2018 року, а тому саме з цього часу, на нього, як власника квартири покладено обов`язок з її утримання, в тому числі оплати комунальних послуг.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що в суді першої інстанції у відповіді на відзив позивач підтримував позовні вимог щодо стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за період з 30 вересня 2018 року по 30 червня 2020 року.

Як свідчать матеріали справи та вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості з 14 вересня 2018 року відповідач ОСОБА_1 належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не виконувала, плату за спожиті послуги не здійснювала, у зв`язку з чим за період з 14 вересня 2018 року по 01 червня 2020 року (в межах позовних вимог) за нею утворилась заборгованість в розмірі 6 325,63грн., яка складається з 6 068,46грн - квартплата за квартиру, та 258,17грн. - за вивезення побутових відходів.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 629 ЦПК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З огляду на наведені вище приписи законодавства та надані позивачем докази у підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, колегія суддів вважає помилковими висновки суду про недоведеність заявлених позовних вимог щодо стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за період з 14 вересня 2018 року по 01 червня 2020 року (в межах позовних вимог) в розмірі 6 325,63грн., з яких: 6 068,46грн - квартплата за квартиру, та 258,17грн. - за вивезення побутових відходів.

Між тим, відповідачем заявлено клопотання про застосування загального строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається з моменту, коли у особи виникло право на подання позову у матеріально-правовому аспекті. Мається на увазі таке подання позову, з яким пов`язується судовий захист права або здійснення примусу до дотримання норм права. Перебіг позовної давності пов`язується з моментом, коли право позивача порушено і таке порушення не усувається.

Насамперед для визначення моменту виникнення права на позов важливими є об`єктивні обставини сам факт порушення права, а із встановленням моменту порушення права позивача підлягають встановленню суб`єктивні обставини момент, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення.

Перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє

у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року в справі № 369/6892/15-ц (провадження № 14-96цс18).

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є об`єктивні обставини самий факт порушення права, а із встановленням моменту порушення права позивача підлягають встановленню суб`єктивні обставини момент, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення.

Як свідчать матеріали справи ВК «ЖЕК» «Комфорт-Новобуд`заявлені вимоги за період з 01 жовтня 2017 року по 01 червня 2020 року. Із даним позовом останній звернувся 07 липня 2020 року. Тобто в межах загального трирічного строку позовної давності.

З урахуванням цих обставин, колегія суддів не вбачає правових підстав для застосування строку позовної давності.

Згідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

В даному випадку правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням і на ці правовідносини поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Закріплена в п. 10 ч.3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати житлово-комунальних послуг у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч.2 ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність передбачена ч.2 ст. 625 ЦК України.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що розрахунок заборгованості в частині нарахування інфляційних втрат та 3% річних наведений позивачем є помилковим, оскільки їх нарахування здійснено не на суму щомісячного платежу, а на загальну суму боргу щомісяця з урахуванням попередньої заборгованості, що є подвійним нарахуванням. Крім того, нарахування здійснено за помилковий період, а саме 01 числа кожного місяця, а не з 21 числа, коли виникла заборгованість, оскільки обов`язок споживача сплати комунальні послуги передбачений до 20 числа місяця за розрахунковим.

Розрахунок 3% річних

Початок виникненнямежі позовних вимогКількість днівСума боргу за (квартплата)3% річнихСума боргу (в.п.в)3% річних
21.10.201801.06.,24грн. (311,70грн. / 30 * 16 днів)8,05грн.--
21.11.201801.06.,78грн.14,63грн.--
21.12.201801.06.,78грн.13,85грн.--
21.01.201901.06.,78грн.13,04грн.--
21.02.201901.06.,45грн.11,22грн.23,47грн.0,90грн.
21.03.201901.06.,45грн.10,54грн.23,47грн.0,84грн.
21.04.201901.06.,45грн.9,80грн.23,47грн.0,78грн.
21.05.201901.06.,45грн.9,08грн.23,47грн.0,72грн.
21.06.201901.06.,45грн.8,33грн.23,47грн.0,66грн.
21.07.201901.06.,45грн.7,61грн.23,47грн.0,61грн.
21.08.201901.06.,45грн.6,87грн.23,47грн.0,55грн.
21.09.201901.06.,45грн.6,12грн.23,47грн.0,49грн.
21.10.201901.06.,59грн.5,24грн.23,47грн.0,43грн.
21.11.201901.06.,45грн.4,66грн.23,47грн.0,37грн.
21.12.201901.06.,45грн.3,93грн.23,47грн.0,31грн.
21.01.202001.06.,45грн.3,19грн.--
21.02.202001.06.,45грн.2,45грн.--
21.03.202001.06.202073292,45грн.1,75грн.--
21.04.202001.06.202042275,54грн.0,95грн.--
21.05.202001.06.202012292,45грн.0,29грн.--
Усього 133,55грн. 6,66грн.

Таким чином розмір 3% річних складатиме 140,21грн. (133,55грн. + 6,66грн.).

Розрахунок інфляційних втрат

Початок виникненнямежі позовних вимогСукупний індекс інфляціїСума боргу за (квартплата)Інфляційні втратиСума боргу (в.п.в)Інфляційні втрати
21.10.201801.06.2020108,278%166,24грн. (311,70грн. / 30 * 16 днів)13,76грн.--
21.11.201801.06.2020106,783%318,78грн.21,62грн--
21.12.201801.06.2020105,936%318,78грн.18,92грн.--
21.01.201901.06.2020104,887%318,78грн.15,58грн.--
21.02.201901.06.2020104,365%292,45грн.12,77грн.23,47грн.1,02грн.
21.03.201901.06.2020103,434%292,45грн.10,04грн.23,47грн.0,81грн.
21.04.201901.06.2020102,410%292,45грн.7,05грн.23,47грн.0,57грн.
21.05.201901.06.2020101,698%292,45грн.4,97грн.23,47грн.0,40грн.
21.06.201901.06.2020102,209%292,45грн.6,46грн.23,47грн.0,52грн.
21.07.201901.06.2020102,826%292,45грн.8,27грн.23,47грн.0,66грн.
21.08.201901.06.2020103,136%292,45грн.9,17грн.23,47грн.0,74грн.
21.09.201901.06.2020102,419%292,45грн.7,07грн.23,47грн.0,57грн.
21.10.201901.06.2020101,707%283,59грн.4,84грн.23,47грн.0,40грн.
21.11.201901.06.2020101,605%292,45грн.4,69грн.23,47грн.0,38грн.
21.12.201901.06.2020101,809%292,45грн.5,29грн.23,47грн.0,42грн.
21.01.202001.06.2020101,605%292,45грн.4,70грн.--
21.02.202001.06.2020101,911%292,45грн.5,59грн.--
21.03.202001.06.2020101,102%292,45грн.3,22грн.--
21.04.202001.06.2020100,300%275,54грн.0,83грн.--
21.05.202001.06.2020-292,45грн.---
Усього 164,84грн. 6,49грн.

Таким чином розмір інфляційних втрат складатиме 171,33грн. (164,84грн. + 6,49грн.).

Згідно п.п.1,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахування викладеного рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухвалення нового про часткове задоволення позову, а саме стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за період з 14 вересня 2018 року по 01 червня 2020 року (в межах позовних вимог) в розмірі 6 325,63грн., з яких: 6 068,46грн - квартплата за квартиру, та 258,17грн. - за вивезення побутових відходів, а також 3% річних в розмірі 140,21грн. та інфляційних втрат в розмірі 171,33грн.

Частинам 1, 2, 10, 13 ст.141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, ВК «Житлово-експлуатаційний кооператив «Комфорт-Новобуд» при поданні позовної заяви сплачено 2102грн. судового збору, та за подання апеляційної скарги 4 026грн., а усього 6 128грн.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 2 652,01грн. (15 338,88грн. заявлені позовні вимоги : 6 638,17грн. ((6 068,46грн. + 258,17грн. + 140,21грн. + 171,33грн.) задоволені позовні вимоги) = 2,3107 частина задоволених вимог; 6 128грн. : 2,3107 = 2 652,01грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Виробничого кооперативу «ЖЕК» «Комфорт-Новобуд» задовольнити частково частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2023 року скасувати.

Позов Виробничого кооперативу «ЖЕК» «Комфорт-Новобуд» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь Виробничого кооперативу «ЖЕК» «Комфорт-Новобуд» (юридична адреса: м. Харків, пр. Московський, буд.199 «д-5», оф.108.2, ) заборгованість за оплату комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території в розмірі 6 325,63грн., інфляційні втрати в розмірі 171,33грн. та 3% річних в розмірі 140,21грн., а усього 6 637,17грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь Виробничого кооперативу «ЖЕК» «Комфорт-Новобуд» (юридична адреса: м. Харків, пр. Московський, буд.199 «д-5», оф.108.2, ) витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 2 652,01грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 грудня 2023 року.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді І.В. Бурлака

О.В. Маміна