Справа № 629/6304/23
Провадження № 2/629/1192/23
13.12.2023 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Каращука Т.О., за участю секретаря судового засідання - Кремінь М.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у залі суду м.Лозова цивільну справу №629/6304/23 за позовом Акціонерного товариства КРЕДОБАНК до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором лізингу,- представник позивача за довіреністю адвокат Вус Андрій Петрович
До Лозівського міськрайонного суду Харківської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства КРЕДОБАНК до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором лізингу у розмірі 605 387, 11 гривень, з яких: 523 422, 78 гривень - заборгованість по сплаті відшкодування вартості об`єкта лізингу; 50 511, 93 гривень - прострочені проценти; 31 452,40 гривень - прострочення комісії. В обґрунтування вимог представник зазначив, що 19.11.2021 року між Акціонерним товариством КРЕДОБАНК та ОСОБА_1 укладено договір №4687.L.00.2534 про фінансовий лізинг. Відповідно до умов договору позивач придбав на замовлення відповідача об`єкт лізингу - автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER SPORT, 2013 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . Вартість об`єкта лізингу складає 774 690,00 гривень. 02.08.2022 року між сторонами було укладено договір про внесення змін до договору про фінансовий лізинг. Відповідачка взятих на себе зобов`язань не виконала, у зв`язку з чим станом на 24.03.2023 року має заборгованість за договором фінансового лізингу №4687.L.00.2534 від 19.11.2021 року у розмірі 605 387, 11 грн. Позивачем направлялась відповідачці вимога про повернення об`єкта лізингу та погашення заборгованості, але остання відповіді на вимогу не надала. У звязку з вищевикладеним та неможливістю вирішити спір у досудовому порядку, представник був вимушений звернутись до суду з вищевказаним позовом.
Ухвалою суду було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано строк учасникам для подання заяв по суті.
24.11.2023 року здійснено перехід до розгляду справи в порядку спрощеного позовного з викликом сторін, виклик відповідачки здійснювався шляхом направлення кореспонденції та розміщення оголошення.
В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву, у якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Заяву про слухання справи за її відсутності не надала, причини неявки суду не повідомила. Про час і місце слухання справи повідомлена належним чином. Відзиву не надала.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд здійснює розгляд справи в заочному порядку, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що між АТ «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_1 19.11.2021 року укладено договір №4687.L.00.2534 про фінансовий лізинг (а.с.4-5) відповідно до умов якого
Лізингодавець зобов`язується відповідно до умов Договору на строк та за плату, визначені Договором передати Лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкта фінансового лізингу майно, спеціально придбане Лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених Лізингоодержувачем специфікації та умов, а Лізингоодержувач зобов`язується сплачувати встановлену плату, а також інші платежі, передбачені Договором.
До копії Договору позивач додав ксерокопії загальних умов фінансового лізингу, специфікації, графік лізингових платежів, тарифи (а.с.6-14,16).
Відповідно до ксерокопії акту приймання-передачі об`єкта лізингу позивач передав, а відповідачка отримала у користування об`єкт лізингу (а.с.15).
З Розрахунку заборгованості за Договором та виписки (а.с.23-26) вбачається, що повне виконання своїх зобов`язань по сплаті лізингових платежів було здійснено відповідачкою лише у грудні 2021 року та січні 2022 року. Наступні внесення коштів відповідачкою були спрямовані на погашення штрафних санкцій по Договору.
02.08.2021 року між сторонами було укладено договір про внесення змін №1 (а.с.17), яким змінено графік лізингових платежів (а.с.18) з кінцевою датою платежу 18 листопада 2026 року (а.с.17).
Позивачем 24.03.2023 року направлялось відповідачці повідомлення-вимога про розірвання Договору, повернення об`єкта лізингу та погашення заборгованості (а.с.19).
На підтвердження направлення відповідачці вимоги позивачем надано ксерокопії опису та списку (а.с.20-22).
На даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КРЕДОБАНК.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За приписами ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 638, ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно положень ч. 3 ст. 651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
У відповідності до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання припиняються.
Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Статтею 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено, що Фінансовий лізинг (далі - лізинг) - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про фінансовий лізинг» відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.
Як зазначено у ч. ч. 1, 2 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без
попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням Статтею 16 ЗУ "Про фінансовий лізинг" передбачено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.
Позивач, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, просив стягнути заборгованість по сплаті відшкодування вартості об`єкта лізингу, прострочені проценти та прострочену комісію.
При цьому, частина 2 статті 16 вищевказаного Закону, передбачає саме структуру сплати, а не механізм та порядок їх виплат. Так, лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом; інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу.
Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 20 ЗУ "Про фінансовий лізинг" лізингодавець має право у разі відмови лізингодавця від договору фінансового лізингу та неповернення лізингоодержувачем об`єкта фінансового лізингу на вимогу лізингодавця у строки, передбачені договором фінансового лізингу, вимагати дострокову сплату розміру всіх майбутніх лізингових платежів у частині оплати вартості об`єкта фінансового лізингу, якщо інше не передбачено договором фінансового лізингу та/або законодавством.
Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором фінансового лізингу, що призвело до виникнення простроченої заборгованості, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту з підстав, визначених, ЗУ "Про фінансовий лізинг", яким надано право лізингодавцю вимагати дострокової сплати майбутніх лізингових платежів.
Щодо стягнення комісії за обслуговування заборгованості за договором лізингу суд враховує наступне.
З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що до загального розміру заборгованості відповідачки станом на 24.03.2023 року банком включено заборгованість за комісією в сумі 31 452,40 грн.
Відповідно до ч.3 ст.55 ЗУ Про банки та банківську діяльність банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.
Згідно до п. 25 постанови ВП ВС по справі №363/1834/17 колегія суддів зауважила, що сторони не можуть у договорі визначати взаємні права й обов`язки у спосіб, який суперечить існуючому публічному порядку, порушує положення Конституції України, не відповідає передбаченим статтею 3 ЦК України загальним засадам цивільного законодавства, що обмежують свободу договору, зокрема справедливості, добросовісності, розумності (пункт 6 частини першої вказаної статті). Домовленість сторін договору про врегулювання відносин усупереч існуючим у законодавстві обмеженням не спричиняє встановлення відповідного права та/або обов`язку, як і його зміни та припинення. Тому підписання договору не означає безспірності його умов, якщо вони суперечать законодавчим обмеженням.
Відповідно до п. 29 постанови ВП ВС у справі №363/1834/17, судді дійшли висновку, що банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.
Вказана вимога банку задоволенню не підлягає, з тих підстав, що вона є необґрунтованою, оскільки банк не мав права встановлювати у спірному договорі винагороду за управління кредитом, які банк вчиняє на власну користь.
Положеннями ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
При цьому суд зауважує, що на день розгляду справи відповідачкою не спростований розрахунок несплачених лізингових платежів в частині оплати вартості об`єкта лізингу та процентів, власних розрахунків з даного приводу нею не надано.
Відповідачкою жодних доказів на спростування позовних вимог не надано.
За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки заборгованість по сплаті відшкодування вартості об`єкта лізингу у розмірі 523 422,78 гривень та заборгованості за прострочені проценти у розмірі 50 511,93 гривні.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 9 080,82 гривень.
Керуючись ст. 16, 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, ст. 4, 10, 76, 133, 141, 247, 259, 264, 265, 268, 273, 281-282, 283-289, 354 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги Акціонерного товариства КРЕДОБАНК до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором лізингу - задовольнити частково.
Стягнути судовий збір з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства КРЕДОБАНК у розмірі 9 080,82 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом,що його ухвалив,за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи,якому повне заочне рішення суду небуло врученеу деньйого проголошення,має правона поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд -якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач може оскаржити рішення безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлено 18.12.2023 року.
Інформація про сторони:
Відповідачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Суддя Т.О.Каращук