У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.,

за участю секретаря судового засідання Отруби В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву начальника Ямпільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Шамрова Максима про видачу дубліката виконавчого листа в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Ямпільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Шамров Максим звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа, посилаючись на те, що на підставі рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 03 квітня 2012 року було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 838 603,50 грн.

Зазначений виконавчий лист було пред`явлено для виконання до Ямпільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області 25 квітня 2016 року. Оригінал виконавчого документа було втрачено під час пересилки.

Ураховуючи викладене заявник просить видати дублікат виконавчого листа від 11 квітня 2012 року про стягнення з ОСОБА_2 боргу в сумі 838 603,50 грн на користь ОСОБА_1 .

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явились, що відповідно до частини третьої статті 442 ЦПК України не перешкоджає розгляду питання про видачу дубліката виконавчого листа.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вивчивши доводи поданої заяви, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного.

Суд установив, що заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 03 квітня 2012 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг у сумі 838 603,50 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з суми судового збору в розмірі 3 219 грн.

11 червня 2012 року позивачем було отримано 2 виконавчих листи на виконання заочного рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 03 квітня 2012 року.

Згідно з відомостями, які містяться в АСВП на підставі вказаних виконавчих листів було відкрито виконавчі провадження. На момент розгляду заяви виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа щодо стягнення з ОСОБА_2 боргу в сумі 838 603,50 грн на користь ОСОБА_1 перебуває на примусовому виконанні.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Як зазначено у справі «Бурдов проти Росії» від 7 травня 2002 року, Європейський суд з прав людини, вказав, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод кожному надано право звертатися до національного суду у разі виникнення спору про його цивільні права («право на суд»), одним із аспектів якого є право на доступ до правосуддя, що представляє собою право на порушення позовного провадження у національних судах з питань цивільно-правового характеру; але таке право на судовий захист було б ілюзорним, якби система правова держави-учасника Європейської конвенції не виключала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, залишалося б не виконаним. Також, визнається неприпустимим, що пункт 1 статті 6 Конвенції, деталізовано визначаючи процесуальні гарантії сторін на справедливий розгляд їх справи національним судом, не передбачав би захисту процесу виконання судових рішень. Європейський суд наголосив, що виконання рішення суду, яке ухвалене будь-яким національним судом, повинно розглядатись як складова «судового розгляду» .

У справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду, тому, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд.

Пунктом 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Верховний Суд у справі № 263/4331/18 (постанова від 18 листопада 2020 року) дійшов висновку, що сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням наведених обставин, беручи до уваги, що оригінал виконавчого листа було втрачено, заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 03 квітня 2012 року не виконано, виконавче провадження відкрито, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для видачі дубліката виконавчого листа.

На підставі вищевикладеного, керуючись пунктом 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, статтями 258, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву начальника Ямпільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Шамрова Максима про видачу дубліката виконавчого листа в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа, виданого на підставі заочного рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 03 квітня 2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 838 603,50 грн.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л. М. Ішуніна