Справа № 489/5235/21
Номер провадження 2/489/224/23
РІШЕННЯ

Іменем України

19 червня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Д. Г. Губницького,

при секретарі Т. О. Рибальченко,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2021 року позивач звернулась до Ленінськогоо районного суду м. Миколаєва з позовом, в якому просить суд позбавити Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Миколаїв, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 батьківських прав щодо неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування вимог посилається на те, що під час перебування у зареєстрованому шлюбі є двоє спільних неповнолітніх дітей.

На сьогоднішній день в Інгульському відділі державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває два виконавчих проваджень з приводу несплати аліментів.

Заборгованість станом на 01.04.2021 року становить 35 239, 77 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам від 02.04.2021 року, вих. № 27352.

З 2010 року та по сьогоднішній день спільні діти проживають разом із матір`ю та знаходяться на її утриманні. З весни 2014 року відповідач не навідується до дітей, сплачує аліменти, але нерегулярно, має заборгованість зі сплати аліментів. Сина ОСОБА_4 за весь час відповідач бачив декілька разів, ще коли дитині було два місяці. Батько своїх батьківських обов`язків, зокрема обов`язку виховувати та утримувати належним чином дітей до досягнення ними повноліття, не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Відповідач зовсім не цікавиться розвитком своїх дітей, станом їх здоров`я, не дбає про їх інтереси.

Відповідач також жодного разу не цікавився станом здоров`я дітей, на прийом до лікаря, на профілактичні огляди з дітьми не приходив.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.08.2021 року визначено головуючого по справі суддю Губницького Д. Г.

Ухвалою від 17.08.2021 відкрито загальне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання у справі.

21.01.2022 р. ухвалою суду було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду.

Позивачка надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити та розглядати справу за її відсутності.

Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та просив позов задовольнити.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (згідно копії свідоцтва про народження).

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (згідно копії свідоцтва про народження).

Заборгованість станом на 01.04.2021 року становить 35 239, 77 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам від 02.04.2021 року, вих. № 27352.

Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні дітей, то після припинення шлюбу між сторонами, мати з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мешкають окремо за адресою: АДРЕСА_2 . В будинку чисто та прибрано, наявна побутова техніка, у дітей окремі кімнати, є спальні місця, письмовий стіл, шафа для одягу, дитячий комод, ноутбук, телевізор.

Діти знаходяться на повному забезпеченні матері. Гр. ОСОБА_2 свідомо ухиляється від обов`язків щодо виховання своїх дітей, не проявляє батьківської турботи.

Гр. ОСОБА_2 матеріально не забезпечує дітей.

Відповідно до інформації Миколаївського міського центру соціальни служб, підстав, які б перешкоджали матері виконувати обов`язки щодо виховання та догляду за дітьми в ході перевірки не виявлено.

Гр. ОСОБА_2 у своїх поясненнях написав, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та просить розглядати питання на комісії у його відсутність.

На засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконком; Миколаївської міської ради, яке відбулося 25.11.2021, питання доцільності позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 було підтримано членами комісії (протокол засідання № 26).

Згідно з викладеним, виходячи з інтересів дітей, керуючись ст.ст. 150 155, 164 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування виконком Миколаївської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_2 у відношенні дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування

Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, свідомо не виконує свої батьківські обов`язки.

Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч. 1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідача відносно своєї дитини в матеріалах справи відсутні.

Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Відповідно до положень ст.81 ч1 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ст. З Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).

У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов`язку визначаються за домовленістю між ними.

Таким чином, суд, оцінивши надані докази, враховуючи наведені положення законодавства, що регулює дані правовідносини, також враховуючи визнання позову відповідачем, вважає доведеним той факт, що відповідач не піклується про своїх дітей, ухиляється від своїх обов`язків по її вихованню, а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачено при подачі позову.

Керуючись ст. 4-13, 76-89, 141, 258-273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити .

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Інформація про сторони

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району ММР, місцезнаходження за адресою: м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 1

Третя особа - Орган опіки та піклування ВК ММР, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Повний текст рішення суду складено 19.06.2023 року

СУДДЯ Д. Г. ГУБНИЦЬКИЙ