ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/3891/21 Головуючий суддя І інстанції Сіренко Ю. Ю.
Провадження № 22-ц/818/1757/23 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах, що виникають із трудових правовідносин, з них
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі суддів судової колегії судової палати у цивільних справах :

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії Бурлака І.В., Пилипчук Н.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2021 року, по цивільній справі №646/3891/21, за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укртрансгаз» про стягнення невиплаченої премії,

встановив:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Укртрансгаз» про стягнення невиплаченої премії.

Позов мотивовано тим, що позивач працював у Східному регіоні Філії «Оператор газотранспортної системи України» АТ «Укртрансгаз» на посаді економіста 1 категорії з 01.06.2019 року наказом №381-к від 30.04.2020 року його звільнено з роботи з 04.05.2020 року у зв`язку із скороченням чисельності і штату працівників АТ «Укртрансгаз» відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України.

Вказує, що відповідно до п.4 «Порядок преміювання працівників» Колективного договору на 2016-2018 роки із змінами та доповненнями позивач має право на премію за 1 квартал 2020 року, яка станом на квітень йому не виплачена у зв`язку з чим просив стягнути з АТ «Укртрансгаз» на його користь заборгованість із невиплаченої премії за 1 квартал 2020 року у сумі 18000 грн.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 липня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав невідповідності п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України та ч.4 ст.177 ЦПК України.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просила ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції, допустився надмірного формалізму, який не ґрунтується на положеннях ЦПК України, та фактично позбавив позивача гарантованого йому національним та європейським законодавством права на доступ до правосуддя, що є недопустимим для демократичної та правової держави.

Вказав, що постановою Харківського апеляційного суду від 24.11.2021 було скасовано ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 липня 2021 року, а оскільки зазначена ухвалу суду була скасована, то з цього випливає незаконність повернення позовної заяви.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Укртрансгаз» просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні апеляційної скарги.

Відзив мотивовано тим, що з позовної заяви вбачається, що остання містить позовну заяву майнового характеру, а тому позивачу слід оплатити судовий збір та надати суду документи про сплату.

Вказує, що як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є

абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що

право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати

цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають

переслідувати законну мету. Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не

повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як

доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення

Суду у справі "Жоффре де ля Прадель проти Франції" від 16.12.92 року). З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист

прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних

прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі

"Артіко проти Італії" (Агіісо с. Ііаііе) від 13 травня 1980 року). Таким чином, слід зазначити, що саме звернення особи до суду з позовною заявою не

спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи

провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала позовну заяву,

порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком

недотримання позивачем умов реалізації права на звернення до цього суду з

позовною заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення

недоліків.

Зауважує, що позивач не усунув недоліки, зазначені в ухвалі Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.07.2021 року, а саме: позивачем не виконано вимогу п. 10 ч. З ст. 175 ЦПК України, а саме, в позовній заяві не зазначено підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, а також позивачу слід було оплатити судовий збір та надати суду документи, що підтверджують сплату судового збору, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Жодних причин неможливості усунення недоліків Позивачем не наведено, за таких обставин суд правомірно встановив, що позовна заява підлягає поверненню.

Вказує, що твердження позивача в апеляційній скарзі, що «Проте, не зважаючи на апеляційне оскарження цієї ухвали, ухвалою від 20.09.2021 позовну заяву про стягнення невиплаченої премії повернуто заявнику» є необґрунтованим та таким, що не відповідає матеріалам справи. Так, ухвалою Харківського апеляційного суду від 21.09.2021 витребувано із Червонозаводського районного суду м. Харкова справу № 646/3891/21 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Укртрансгаз» про стягнення невиплаченої премії. При цьому в самій ухвалі апеляційного суду зазначено, що «питання про відкриття апеляційного провадження по справі буде вирішуватися після надходження цивільної справи до суду апеляційної інстанції». Апеляційне провадження у справі № 646/3891/21 за апеляційною скаргою Позивача на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 липня 2021 року, було відкрито лише 11 жовтня 2021, при тому, що ухвала Червонозаводського районного суду м. Харкова про залишення позовної заяви без розгляду була постановлена 20.09.2021.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу судді скасувати.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Ухвала судді суду першої інстанції мотивована тим, що недоліки, вказані в ухвалі судді від 27 липня 2021 року позивачем не усунуто, у зв`язку з чим на підставі частини 3 статті 185 ЦПК України позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу, ухвалу суду від 27.07.2021 було отримано та не виконано тому суд повернув позовну заяву.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

Ухвала судді суду першої інстанції мотивована тим, що недоліки, вказані в ухвалі судді від 27 липня 2021 року позивачем не усунуто, у зв`язку з чим на підставі частини 3 статті 185 ЦПК України позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 липня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав невідповідності п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України та ч.4 ст.177 ЦПК України. Такими недоліками суд першої інстанції, зокрема, вважав те, що позивачу слід оплатити судовий збір за ставкою за подання до суду: позовної заяви майнового характеру, яка подана: фізичною особою - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд при цьому покликався на п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та вказав, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум працездатних осіб: з 1 січня 2021 року - 2 270 гривні.

Позивач оскаржив вказану ухвалу суду першої інстанції щодо визначення розміру судового збору.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено (а.с.68-69).

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 липня 2021 року в частині визначення розміру судового збору скасовано та справу було направлено для продовження розгляду.

При цьому суд апеляційної інстанції виходив з того, що у даному випадку у позивача з огляду на зміст спору існує пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, поширюється на вимоги позивача про стягнення премії під час розгляду таких справ у всіх судових інстанціях.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов до помилкового висновку про наявність підстав для залишення позову без руху.

Натомість суд першої інстанції не чекаючи результатів розгляду апеляційної скарги на свою ухвалу про усунення недоліків - ухвалою від 20 вересня 2021 року вже повернув позов з мотивів несплати судового збору, внаслідок чого порушив процесуальний порядок відкриття провадження у справі.

Постановляючи ухвалу про повернення позову суд першої інстанції не врахував вищевказане та передчасно повернув позовну заяву, що також негативно вплинуло на строк вирішення цього питання.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово зазначав, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при реалізації положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Аналізуючи наведене колегія суддів вважає, що ухвала про повернення позовної заяви була передчасною, постановлена суддею з порушенням норм процесуального права. За таких обставин відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Оскільки розглядається лише процесуальне питання, а не вирішується спір по суті, питання щодо стягнення судового збору за подачу апеляційної скарги на цій стадії не вирішується.

Керуючись ст.ст.367, 368, ст.374, п.4 ч.1 ст.376, п.4 ч.1 ст.379, ст.ст.381 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2021 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Повний текст судового рішення складений 14 грудня 2023 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді І.В. Бурлака.

Н.П.Пилипчук.