Справа № 758/55/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2023 року Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Анохіна А.М.

при секретарі - Лазуренко А.В.,

за участі представника позивача - Сластьона І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги,-

ВСТАНОВИВ:

05 січня 2022 року позивач звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що за адресою: АДРЕСА_1 де споживається електрична енергія відповідачем, ТОВ "Київські енергетичні послуги" відкрито особистий рахунок побутового споживача електроенергії № 3 на підставі пред`явлення ОСОБА_1 документів щодо права власності на квартиру.

Позивач зазначає, що станом на 01.12.2020 заборгованість відповідача за спожиту електроенергію за особистим рахунком № НОМЕР_1 становить 10850,80 грн, яка виникла з січня 2019 року. Сума заборгованості та показники лічильника електроенергії, відповідно до яких проведено розрахунок заборгованості, та застосований тариф відображені в особовій картці споживача.

У зв`язку з викладеним вище, ТОВ «Київські енергетичні послуги» просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 10850,80 грн, три відсотки річних в розмірі 74,83 грн та судовий збір в розмірі 2 270, 00 грн.

05 січня 2022 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Анохіну А.М.

06 січня 2022 року судом зроблено запит щодо місця реєстрації відповідача.

10 червня 2022 року до суду надійшла інформація про реєстрацію місця проживання особи.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 14.06.2022 позовну заяву було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

10 серпня 2022 року до суду позивачем подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 15.08.2022 в справі відкрито спрощене позовне провадження. Справу було призначено до розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

17 листопада 2022 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву. В своєму відзиві просить залучити до участі у справі як співвідповідача ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , оскільки останній є співвласником квартири, а тому даний спір стосується його прав та обов`язків. Вказує, що, власником 2/3 спірної квартири є її батько, опікуном якого є ОСОБА_2 . Просить застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 24.11.2022 у справі залучено до участі ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 .

01 грудня 2022 року до суду подано відповідь на відзив.

03 жовтня 2023 року до суду подано уточнену позовну заяву в якій просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 10850,80 грн, три відсотки річних в розмірі 74,83 грн та судовий збір в розмірі 2 270, 00 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

В судове засідання відповідачі не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII до комунальних послуг, зокрема, відносяться послуги з постачання електричної енергії.

Згідно ст. 56 ЗУ «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживача.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.06.2018 № 429, ТОВ «Київські енергетичні послуги» видано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам.

Відповідно до п. 13 розділу ХVII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про ринок електричної енергії» ТОВ «Київські енергетичні послуги» яке створене в результаті здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу, упродовж двох років з дня отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії виконує функції постачальника універсальної послуги та території м. Києва, на якій до відокремлення проводив свою діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованими тарифом вертикально інтегрований об`єкт господарювання ПРАТ «ДТЕК Київські електромережі» (правонаступник ПАТ «Київенерго»).

У м. Києві єдиним постачальником універсальної послуги є ТОВ «Київські енергетичні послуги».

Таким чином, у зв`язку з реформою ринку електричної енергії та у відповідності до ЗУ «Про ринок електричної енергії» розрахунки за спожиту електроенергію, починаючи з 01.01.2019, проводяться з компанією-постачальником ТОВ «Київські енергетичні послуги».

Відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 03 червня 2014 року, яке набрало чинності 06 серпня 2014 року за позовом ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 щодо порядку користування спірною квартирою вбачається, що відповідачу ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 1/3 частина спірної квартири, а ОСОБА_3 - 2/3 частини квартири, а тому в силу ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 ЦК України правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Аналогічна норма міститься у ст. 67 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 72 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 визнаний судом недієздатним та над ним встановлено опіку та призначено опікуна ОСОБА_2 на підставі судового рішення від 03 червня 2014 року № 758/121370/13-ц.

Згідно з пп. 2) ПРРЕЕ споживач електроенергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

У відповідності до п. 4.10 ПРРЕЕ побутові споживачі здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії споживачу.

Згідно до п. 4.12 ПРРЕЕ плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується, зокрема, протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем або в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Заборгованість відповідачів за спожиту електроенергію за особистим рахунком № НОМЕР_1 становить 10850,80 грн, яка виникла з січня 2019 року по 01 грудня 2020 року.

В даному випадку відповідачі приєдналися до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ "Київські енергетичні послуги" на умовах комерційної пропозиції, що опублікована на веб-сайті постачальника, шляхом фактичного споживання електричної енергії.

Водночас згідно з п. 7.5 ПРРЕЕ заборгованість з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником є підставою припинення повністю або частково постачання електричної енергію споживачу.

Частиною 1 ст. 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до п. 27 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії.

У разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання споживачем попередження енергопостачальник має право відключити споживача від електричної мережі.

Пунктом 42 цих Правил передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Отже, співвласники є індивідуальними споживачами житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплачені гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідачі, не сплативши вартість послуг, порушили вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростований.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача мають правове обґрунтування з посиланням на докази відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, а тому позов ТОВ «Київські енергетичні послуги» підлягає задоволенню.

Крім того, відповідачем 1 подано до суду заяву про застосування строків позовної давності, яка викладена у відзиві на позов.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта ст. 256 ЦК України).

Відповідно до частини першої, п`ятої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання.

У частині першій статті 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважаться, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України).

02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19», із подальшими змінами, на усій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року до 31 липня 2020 року. Дію карантину, встановленого цією Постановою, продовжено на всій території України згідно з Постановами КМ № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021 року. З урахуванням епідемічної ситуації в регіоні з 19 грудня 2020 р. до 31 серпня 2021 р. на території України установлено карантин згідно з Постановами КМ України № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1100 від 11.11.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021 року.

Оскільки з 02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, у т.ч. статтями 257, 258 ЦК України продовжуються на строк дії такого карантину. Отже, строк позовної давності не пропущений оскільки на час подання позовної заяви в січня 2022 року.

Проаналізувавши вищевказані норми діючого законодавства та встановлені у справі докази та обставини, суд вважає, що позивачем наведено достатньо доказів на підтвердження підстав для стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги, а тому суд вважає позов ТОВ «Київські енергетичні послуги» обґрунтованим, а тому таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2270,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України, ст. 64, 66, 67, 162 Житлового кодексу України, ст.ст. 509, 526, 625 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , (ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (, місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 31) заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 10850 (десять тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень 80 копійок, 3% річних в розмірі 74 (сімдесят чотири) гривень 83 копійок, а всього 10925 (десять тисяч дев`ятсот двадцять п`ять) гривень 63 копійок.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , (ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (, місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 31) судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М.Анохін