П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2023 року місто Київ

справа №760/16789/22

провадження№22-ц/824/8078/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Солом`янського районного суду м.Києва від 16 березня 2023 року, постановлену у складі судді Українця В.В.,

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ будинку та земельної ділянки в натурі,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 16 березня 2023 року призначено в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ будинку та земельної ділянки в натурі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Лісниченку С.В.

На вирішення експерта поставлені питання:

- чи є технічна можливість виділити частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до часток співвласників?

-які варіанти виділу часток домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до часток співвласників?

-чи є технічна можливість виділити частки земельної ділянки (кадастровий номер: :72:527:0053) за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до часток співвласників?

-які варіанти виділу часток земельної ділянки (кадастровий номер: :72:527:0053) за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до часток співвласників?

Оплату за проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_4 .

Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України. У розпорядження експерта надані матеріали цивільної справи № 760/16789/22 (2-2285/23). На час проведення експертизи провадження в справі зупинено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, відповідач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що законодавством не передбачено можливості звернення до суду з вимогою про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, який не прийнято у встановленому законом порядку до експлуатації. У такому випадку об`єкт незавершеного будівництва ще не набув статусу нерухомого майна як об`єкта цивільного права.

Позивач не надав суду жодних дозвільних документів на право проведення будівельних робіт, а також документи, що підтверджують введення в експлуатацію самочинно збудованої прибудови під літерою "А1" до будинку АДРЕСА_1 , проте, просить суд визнати за ним право власності на самочинно збудоване і не введене в експлуатацію нерухоме майно.

Висновок експерта про способи розподілу часток майна, що є в спільній сумісній власності з урахуванням майна яке є самочинним будівництвом - перетворює предмет експертного дослідження на спосіб сприяння, у спосіб не передбачений законом, реалізації удаваного права позивача, оскільки власник об`єкта самочинного будівництва має право визнати право власності виключно на будівельні матеріали з яких побудовано об`єкт самочинного будівництва.

Проведення вищевказаного експертного дослідження, без уточнення позовних вимог позивачем ОСОБА_5 , без уточнення судом питань поставлених на вирішення експерта призведе до ігнорування позиції Верховного Суду у вирішенні подібних правовідносин.

В свою чергуекспертний висновок, щодо розподілу майна, право власності на яке не може бути визнано за рішенням суду - сприятиме подальшому ухваленню незаконного судового рішення у справі.

У разі проведення експертизи, висновок експерта суперечитиме іншим матеріалам справи, та Постановам Верховного Суду про неможливість визнання права власності (в тому числі, розподілу часток між співвласниками іншого нерухомого майна) щодо об`єкту самочинного будівництва.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Аргументи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними та такими, що не відповідають обставинам справи.

Він є власником 1/2 частини земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер: :72:527:0053, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та власником 1/2 частини житлового буднику загальною площею 63,9 кв.м., житловою площею 46,6 кв.м., зазначений на плані під літ. А, сарай літ. Б, сарай літ. Г, вбиральня літ. В, погріб.

Співвласником спірного домоволодіння є відповідач ОСОБА_2 .

Оскільки у нього з відповідачем виникають спори, щодо користуванням будинком, він звернувся з позовом про поділ житлового будинку і земельної ділянки в натурі, в якому просив виділити йому в натурі 1/2 частки житлового будинку загальною площею 63,9 кв.м., житловою площею 46,6 кв.м., зазначений па плані під літ. А. сарай літ. Б. сарай літ. Г, вбиральня літ. В, погріб; виділити йому в натурі 1/2 частину земельної ділянки від земельної ділянки розміром - 0,1000 га. кадастровий номер: :72:527:0053. по АДРЕСА_1 , цільове призначення ділянки: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на домоволодіння АДРЕСА_1 та земельну ділянку розміром - 0,1000 га. кадастровий номер: :72:527:0053, по АДРЕСА_1 , цільове призначення ділянки: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Позовні вимоги щодо визнання права власності на самочинно збудоване майно, на що посилається в апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_2 , він не заявляв.

Щоб з`ясувати чи є технічна можливість виділу належної йому частки із спільного майна, право на яке підтверджується відповідними правовстановлюючими документами, та визначення можливих варіантів поділу житлового будинку, ним було заявлено клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 - адвокат Вітер В.М. заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Доводи апеляційної скарги підтримала в повному обсязі, просила апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Зважаючи на зміст апеляційної скарги ОСОБА_2 та судового рішення, що оскаржується, з урахуванням обставин даної справи, її складності, мотивованим викладенням позиції відповідача в апеляційній скарзі та відсутністю потреби у наданні усних пояснень учасника справи, явка якого до апеляційного суду є необов`язковою, колегія суддів вважала можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_2 , яка не з`явилася в судове засідання (ч.2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, призначаючи у справі судову будівельно-технічну експертизу виходив із того, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. Сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

За приписами положень статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. До основних засад (принципів) цивільного судочинства належать, зокрема змагальність сторін та диспозитивність.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України передбачено право учасників справи подавати докази та брати участь у їх дослідженні, подавати заяви та клопотання.

Згідно з положеннями ст. 76, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Пунктом 4 частини 5 статті 12 ЦПК України визначено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

Як визначено у ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває упровадженні, зокрема, суду.

Згідно вимог ч.1 ст.103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч.1 ст.104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Положеннями частини п`ятої статті 104 ЦПК України встановлено, що в ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Згідно з нормами ст.ст. 102, 106 ЦПК України, а також положень постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» висновок експерта є доказом в цивільному процесі. Він не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

В п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» роз`яснено, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів. При вирішенні питання про призначення експертизи суди повинні керуватися статтями 143 - 150 ЦПК України, Законом України від 25 лютого 1994 року N 4038-XII («Про судову експертизу», Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року N 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 30 грудня 2004 року N 144/5), та враховувати роз`яснення, дані в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 1998 року № 15) з урахуванням особливостей правового регулювання захисту конкретних суб`єктивних прав.

Статтею 104 ЦПК України встановлені вимоги до змісту ухвали про призначення експертизи, згідно яких в ухвалі про призначення експертизи суд зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять до предмету доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.

Як убачається з позовної заяви ОСОБА_5 , позов обґрунтований тим, що він є власником 1/2 частини земельної ділянки та 1/2 частини житлового буднику. Співвласником спірного домоволодіння є відповідач ОСОБА_2 . Останнім часом у нього з ОСОБА_2 виникають спори щодо користування спільним майном, а тому він бажає виділити частки нерухомого майна в натурі.

Отже для встановлення обставин, що мають значення для справи, а саме для встановлення технічної можливості виділу в натурі сторонам їх часток земельної ділянки та житлового будинку, висновок судової будівельно-технічної експертизи в цивільній справі є одним із належних та допустимих доказів щодо вирішення позовних вимог і для з`ясування цих обставин, які входять до предмета доказування та мають значення для справи, вбачається необхідність спеціальних знань, без яких встановити відповідні обставини справи та вирішити спір по суті неможливо.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи відповідає нормам Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст. 12 ЦПК ).

Тобто, відмова у призначенні вказаної судової оціночно-будівельної та судової будівельно-технічної експертизи, які стосується предмету доказування у цій справі, порушить принцип змагальності цивільного процесу.

Призначення у вказаній справі судової будівельно-технічної експертизи сприятиме встановленню дійсних обставин справи.

Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для проведення експертизи у зв`язку з наявністю самочинно збудованої споруди, право власності на яке хоче визнати позивач ОСОБА_5 , не може бути прийнятим до уваги, оскільки за наявності спору що виник (про поділ будинку та земельної ділянки в натурі), всі докази у справі оцінуються судом у своїй сукупності при ухваленні рішення по суті позовних вимог.

Крім того, як убачається з тексту ухвали, питань, що стосуються прибудови під літерою "А1" на вирішення експерта не поставлено.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду м.Києва від 16 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна постанова складена 19 червня 2023 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус