УХВАЛА

19 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 621/2737/21

провадження № 61-5942св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Центренерго»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Центренерго» на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 11 липня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 16 березня 2023 року,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Центренерго» про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 11 липня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним і скасовано наказ Зміївської ТЕС ПАТ«Центренерго» від 09 серпня 2021 року

№ 564-к про звільнення позивача з посади начальника воєнізованої охорони.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу відомчої воєнізованої охорони Зміївської теплової електричної станції ПАТ Центренерго.

Стягнуто зі Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період із 10 серпня 2021 року до 11 липня 2022 року у розмірі 402 243,51 грн із відрахуванням (утриманням) при виплаті податків, обов`язкових платежів та зборів, передбачених законодавством України.

Стягнуто зі Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго» на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди в розмірі 80 000,00 грн.

Стягнуто зі Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго» на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 26 950,00 грн.

Стягнуто зі Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго» на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Допущено негайне виконання судового рішення щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді з 10 серпня 2021 року та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 16 березня 2023 року апеляційну скаргу ПАТ «Центренерго» задоволено частково.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 11 липня 2022 року в частині стягнення компенсації моральної шкоди змінено шляхом зменшення розміру компенсації моральної шкоди із 80 000,00 грн до 10 000,00 грн.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Додатковою постановою Полтавського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року заяву ОСОБА_1 , подану в його інтересах представником - адвокатом Вайленко Г. Ол., про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Стягнуто зі Зміївської теплової електричної станції ПАТ «Центренерго» на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу, в розмірі 2 000,00 грн.

У задоволенні інших вимог заяви відмовлено.

Аргументи учасників

У квітні 2023 року до Верховного Суду від ПАТ «Центренерго» надійшла касаційна скарга, у якій її представник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Зміївського районного суду Харківської області від 11 липня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 16 березня 2023 року, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У липні та серпні 2023 року до Верховного Суду від представника ОСОБА_1 надійшли відзив та уточнення до нього, у яких він просить касаційну скаргу ПАТ «Центренерго» залишити без задоволення, оскаржені судові рішення - без змін, вирішити питання про розподіл судових витрат, розглянути справу за участю представника позивача.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 13 червня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

Доводи касаційної скарги містять підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, що неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права. Зазначено, що апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 20 квітня 2022 року у справі № 212/9107/19, від 20 січня 2021 року у справі № 760/2881/19, від 04 листопада 2020 року у справі № 389/2004/16-ц, від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 08 квітня 2020 року у справі № 306/1198/17, від 11 червня 2020 року у справі № 821/227/17, від 31 березня 2020 року у справі № 726/549/19, від 17 вересня 2019 року у справі № 810/3806/18, від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц, від 09 червня 2020 року у справі № 466/9758/16-ц.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України.

Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Щодо клопотання про участь у судовому засіданні

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

У частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що виклик учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності таких пояснень.

Оскільки Верховним Судом не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень, і така необхідність відсутня, тому в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись статтями 33, 34, 260, 400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , поданому представником ОСОБА_2 , про участь судовому засіданні відмовити.

Справу № 621/2737/21 призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: М. М. Русинчук

Д. А. Гудима

Є. В. Краснощоков