ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/5862/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Мицик Ю.С.

при секретарях Лузовій І.В., Власенку Д.А., Іващенко Ю.О.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача 2 Пашун С.О.

представника відповідача 3 Савченко Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради, Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», про встановлення факту спільного проживання, визнання членом сім`ї наймача квартири, визнання права користування квартирою, визнання наймачем за раніше укладеним договором найму та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Суть справи.

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» (далі - відповідачі), про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права та зобов`язання вчинити дії. Позов обгрунтовано наступним. Позивач разом із своїм батьком ОСОБА_3 з 2015 року проживають у квартирі АДРЕСА_1 , до якої його батько зі своєю матір`ю ОСОБА_4 та вітчимом ОСОБА_5 вселилися на підставі ордеру виданого останньому. За час проживання у квартирі, батько позивача не укладав договір найму житлового приміщення після смерті покійного вітчима, проте продовжував виконувати обов`язки наймача. За дорученням батька, позивач розпочав збір документів для приватизації вказаної квартири, проте завершити процес приватизації не виявилось можливим, через загибель батька позивача при виконанні військового обов`язку. В подальшому, позивачу було відмовлено у завершенні процедури приватизації квартири у зв`язку з відсутністю даних про те, що останній проживав разом із батьком, а також у зв`язку з неналежним оформленням договору найму житлового приміщення батьком позивача за час його життя. Враховуючи наведене, позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом з метою встановлення відповідних фактів та подальшої реалізації житлових прав.

Рух справи.

06.07.2023 протоколом автоматизованого розподілу визначено головуючого у справі.

10.07.2023 ухвалою суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 10.08.2023.

03.08.2023 надійшов відзив від Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації /а.с. 39-42/.

10.08.2023 у підготовчому судовому засіданні оголошена перерва на 10.10.2023

15.08.2023 надійшов відзив від КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» /а.с. 63 - 66/.

18.08.2023 надійшов відзив від Київської міської ради /а.с. 56 - 60/.

10.10.2023 суд ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 06.11.2023.

06.11.2023 в судовому засіданні оголошена перерва до 04.12.2023.

04.12.2023 року ухвалено рішення.

Доводи учасників справи.

В судовому засіданні представник позивача, посилаючись на доводи викладені у позові та письмові докази просила вимоги позову задовольнити.

Представник відповідача Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації позовні вимоги не визнав з підстав зазначених у відзиві, зокрема зазначив, що факт спільного проживання позивача та батька за час його життя, спростовується тим, що місце реєстрації проживання останніх є різні, тому позивачу було відмовлено у зміні договору найму житлового приміщення. Крім того, і самим батьком позивача за час життя, не було вжито заходів щодо укладення договору найму, замість покійного вітчима і останній не реалізував своє право на приватизацію житла у встановленому законом порядку.

Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з`явився. У відзиві на позов просив розглядати справу за відсутності представника, проти задоволення позову заперечував, зокрема зазначив, що в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження факту проживання позивача разом із батьком у квартирі АДРЕСА_1 однією сім`єю. Для виникнення права користування житловим приміщенням необхідною умовою є реєстрація в житловому приміщенні, укладення договору найму, що здійснюється на підставі ордеру, або письмова згода наймача на вселення в житлове приміщення. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази, що позивачем дотримано встановлений порядок при його вселенні до спірної квартири. КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» було позбавлено можливості змінити договір найму у зв`язку з відсутністю реєстрації позивача у спірній квартирі. ОСОБА_3 в зазначеній квартирі проживав з 1994 року та за життя право на приватизацію квартири не реалізував. Акт про проживання позивача із його батьком не може вважатися належним доказом, оскільки він складений 28.06.2023, тобто вже після смерті ОСОБА_3 .

Представник КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на доводи викладені у відзиві. Вказала, що квартира АДРЕСА_1 є неприватизованою, в ній був зареєстрований батько позивача ОСОБА_3 (фактичний наймач), який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання військового обов`язку. В матеріалах справи наявні документи, які підтверджують родинні відносини позивача з батьком ОСОБА_3 , однак підстав для зміни договору найму у керуючої компанії були відсутні, оскільки ОСОБА_2 зареєстрований за іншою адресою. Повідомила, що станом на 01.08.2023 по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 заборгованість за послуги з утримання будинків та прибудинкової території відсутня, що свідчить про утримання вказаного майна.

Встановлені судом обставини.

Квартира АДРЕСА_1 була надана у користування ОСОБА_5 (чоловік матері ОСОБА_3 , вітчим) на підставі ордера на жиле приміщення № 23320 серія Б від 09.10.1987.

ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав з 1994 року в квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довідки форми № 3 від 17.01.2003, в якій вказано, що у квартирі зареєстровані ОСОБА_5 (наймач), ОСОБА_4 (дружина) та ОСОБА_3 (син дружини).

Згідно акту складеного сусідами та засвідченого начальником ЖЕД - 208 від 28.06.2023, ОСОБА_3 із своїм сином - позивачем у справі, проживали разом у квартирі АДРЕСА_1 з 2015 року. З моменту заселення до квартири ОСОБА_2 здійснював оплату за житлово-комунальні послуги, інтернет на рівні з наймачем, приймав участь у витратах щодо належного утримання зазначеного майна.

Факт постійного проживання позивача разом з батьком ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 підтвердили і допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

У суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, про які повідомили свідки. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати ОСОБА_3 - ОСОБА_4 (бабуся позивача).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер вітчим ОСОБА_3 - ОСОБА_5 .

Враховуючи те, що ОСОБА_3 (батько позивача) був зареєстрований та проживав у квартирі АДРЕСА_1 , то саме на нього були покладені обов`язки наймача, які ним виконувалися на рівні з усіма проживаючими особами, зокрема позивачем. Зазначене також підтверджується копіями квитанції оплати інтернет послуг позивачем у вказаній квартирі.

Згідно копії довіреності від 19.12.2022, посвідченої приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Хміль Т.М. та зареєстрованої в реєстрі за № 1791 батько позивача доручив останньому зібрати документи, які дають підстави для приватизації житла.

08.02.2023 та 27.02.2023 позивач звертався до Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації за довіреністю від ОСОБА_3 , в інтересах останнього, з питання оформлення та видачі свідоцтва про право власності на квартиру, що підтверджується копією відповіді від 29.06.2023 № 101-101/Х-1132-1363. Однак, позивачу було рекомендовано звернутися до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», оскільки був відсутній витяг з рішення про зміну наймача, у зв`язку зі зміною з ОСОБА_5 на члена його родини ОСОБА_3 . Після отримання необхідних документів, роз`яснено право повторного звернення до управління (Центру) надання адміністративних послуг щодо отримання адміністративної послуги «Оформлення та видача свідоцтва про право на житло».

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 . Зі слів представника позивача ОСОБА_3 загинув при виконанні військового обов`язку будучи мобілізованим до лав ЗСУ, що не заперечувалося відповідачами.

16.06.2023 позивач звернувся до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», яке з 01.05.2015 прийняло на себе функції наймодавця у відносинах найму неприватизованих квартир у будинку АДРЕСА_3 , відповідно до Розпорядження Дарницької РДА від 30.01.205 № 33 із заявою про укладення з ним договору найму квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку з загибеллю батька - наймача квартири.

Зі змісту копії відповіді КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» від 20.06.2023 убачається, що підстави для зміни договору найму квартири відсутні, у зв`язку з тим, що позивач не був зареєстрований за місцем проживання батька у квартирі АДРЕСА_1 та рекомендували звернутися до суду.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні рішення і положення закону, яким керувався.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера на житлове приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Згідно з ст.64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Згідно ст. 65 ЖК України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно з ст.106 ЖК України, повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1, 2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Верховний Суд у постановах від 07.06.2023 у справі № 375/306/21, від 07.07.2021 у справі № 420/370/19, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 11.02.2022 у справі №947/22756/19, від 22.06.2022 у справі № 757/15585/20 неодноразово наголошував на необхідності застосування категорії стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19). Верховний Суд у постанові від 22.03.2023 по справі №472/5/22 зробив висновок, що стандарт доказування «вірогідність доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Отже, на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід також узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у рішенні від 23.08.2016 у справі «Дж. К.» та інші проти Швеції» зазначив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Надаючи оцінку поданим позивачем доказам в їх сукупності, суд визнає їх достатніми та достовірними. Вказані докази у своєму взаємозв`язку згідно з практикою ЄСПЛ щодо урахуванням принципу «балансу вірогідностей» підтверджують правдивість обставин, на які посилався позивач, а саме фактичний перехід до ОСОБА_3 прав наймача вказаної квартири, вселення позивача у квартиру АДРЕСА_1 , як члена сім`ї, де був зареєстрований і проживав його батько ОСОБА_3 , постійне проживання останніх за вказаною адресою, виконання обов`язків по утриманню майна, а отже вимоги позивача на надання останньому статусу наймача вказаної квартири є доведеним, а вимоги в цій частині є такими, що підлягають задоволенню.

В свою чергу, в обґрунтування заперечень проти позовних вимог відповідачі не надали жодного доказу, які б спростовували доводи позивача та обставини встановлені вище.

Суд звертає увагу на те, що хоча і письмової згоди від ОСОБА_3 про вселення позивача до вказаної квартири не було, факт того, що позивач разом із батьком проживали однією сім`єю у період з 2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартирі АДРЕСА_1 є доведеним зважаючи на встановлені обставини.

Що стосується вимог про визнання позивача членом сім`ї наймача, суд вважає її необґрунтованою, оскільки відповідачами не заперечується факт родинних відносин між позивачем та ОСОБА_3 .

Вимога про покладення обов`язку на КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» змінити з позивачем договір найму квартири є передчасною, оскільки визнання позивача наймачем квартири буде слугувати підставою для зміни відповідного договору і доказів того, що з боку відповідача, за таких умов, будуть мати місце перешкоди, суду не надано.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 141, 274-279, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 65, 106 ЖК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю у період з 2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ) наймачем житлового приміщення- квартири АДРЕСА_1 .

В іншій частині вимог позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 - адреса проживання: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 .

Відповідач 1: Київська міська Рада - м. Київ, вул. Хрещатик, 36, .

Відповідач 2: Дарницька районна у місті Києві державна адміністрація - м. Київ, вул. О.Кошиця, 11, .

Відповідач 3: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» - м. Київ, вул. Харківське шосе, 178-а, .

Повний текст рішення складено 18.12.2023.

Суддя: Ю.С. Мицик