Справа № 496/4519/23
Провадження № 2/496/1680/23
05 грудня 2023 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Пендюри Л.О.
за участю секретаря Геращенко К.Е.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ПАРІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17.09.2019 року між відповідачем та Акціонерним Товариством «РВС БАНК» підписано Заяву-Договір № 1032456 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.
Відповідно до Заяви-Договору № 1032456 від 17.09.2019 року, відповідач підписанням Заяви-Договору про надання банківської послуги, що є договором про приєднання до Публічної пропозиції Акціонерного товариства «РВС БАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб акцентував укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на сайті Банку і беззастережно приєднався до умов Договору. З умовами Договору ознайомлений та зобов`язався беззастережно відстежувати зміни, які будуть вноситися до Договору.
В день підписання Заяви-Договору № 1032456від 17.09.2019 року, відповідач отримав платіжну картку, яка відкрита згідно умов Заяви-Договору.
Відповідно до п. п. 7.3.1. Публічної пропозиції, погашення Клієнтом заборгованості за Споживчим кредитом, в тому числі Щомісячного платежу здійснюється щомісячно та/або в дату повного погашення заборгованості за Споживчим кредитом, починаючи з місяця, наступного після місяця оформлення Споживчого кредиту, за ануїтетною схемою погашення (ряд рівних грошових платежів, що здійснюються через рівні проміжки часу) у розмірах і терміни (дати), визначені Графіком платежів, шляхом забезпечення наявності грошових коштів у відповідних сумах на Рахунку для погашення заборгованості, що зазначений у Заяві-Договорі.
У разі порушення терміну погашення заборгованості за Споживчим кредитом, в тому числі Щомісячного платежу, в тому числі його частини, встановленого Графіком платежів, така заборгованість, у тому числі Щомісячний платіж (або його частина) вважається простроченим починаючи з наступного дня за днем встановленого терміну погашення згідно з Графіком платежів і до дня погашення простроченої заборгованості. З дня виникнення простроченої заборгованості за Споживчим кредитом, в тому числі Щомісячного платежу, встановленого Графіком платежів, Банк має право нараховувати штрафні санкції за порушення строків погашення заборгованості за Споживчим кредитом, у тому числі Щомісячних платежів у розмірі 10,00 гривень за кожен день прострочення платежу. Сплата штрафу та/або пені не звільняє Клієнта від виконання зобов`язань, за порушення яких передбачені штраф та/або пеня, і так само не звільняє його від обов`язку відшкодувати Банку збитки, заподіяні невиконанням або неналежним виконанням своїх зобов`язань за Договором, у тому числі будь-які витрати, що були понесені Банком у зв`язку зі стягненням заборгованості з Позичальника за Договором, (п. 7.3.11 Публічної пропозиції).
28.04.2020 року між Акціонерним Товариством «РВС БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» було укладено Договір відступлення права вимоги № 28/04/2020-1 від 28.12.2021 року.
Представник позивача до судового засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач до судового засідання не з`явився, хоча про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
17 вересня 2019 року ОСОБА_1 підписав з ПАТ «РВС БАНК» Заяву-Договору №1032456 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції Акціонерним товариством «РВС БАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.
Також відповідачем підписано графік платежів та розрахунок загальної вартості споживчого кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки (додаток №1 до Заяви-Договору №1032456 від 17 вересня 2019 року) і Паспорт споживчого кредиту. (а.с. 16, 17)
Відповідач повернення кредитних коштів згідно Графіку платежів не здійснив.
Відповідно до п. 7.3.1 публічної пропозиції, відповідач зобов`язався погашати кредит щомісячно та/або в дату повного погашення заборгованості, починаючи з місяця, наступного після місяця оформлення кредиту за ануїтетною схемою погашення у розмірах і терміни, визначені Графіком платежів.
Згідно з п. 7.3.11. публічної пропозиції, у разі порушення терміну погашення заборгованості, в тому числі щомісячного платежу, в тому числі його частини, встановленого графіком платежів, така заборгованість вважається простроченою. З дня виникнення простроченої заборгованості в сумі, що перевищує 10 днів, банк має право нараховувати штрафні санкції за прошення строків погашення заборгованості за кредитом, у тому числі щомісячних платежів у розмірі 10 гривень за кожен день прострочення платежу.
Як зазначено в п. 7.7.2.4. публічної пропозиції, відповідач зобов`язаний повернути кредит та сплатити передбачені заявою-договором плати на рахунок банку та на умовах, передбачених договором.
Порядок нарахування та сплати штрафних санкцій за несвоєчасне повернення коштів передбачений п. 7.7.2.10. публічної пропозиції.
При порушенні клієнтом строків сплати кредитних коштів більш ніж на 1 місяць, банк має право вимагати дострокового повного погашення заборгованості, згідно з п. 7.7.3.4. публічної пропозиції.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а ч. 1 ст. 514 вказаного Кодексу передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
28.04.2020 року між АТ «РВС БАНК» та ТОВ «Фінансова Компанія «Паріс» укладено договір про відступлення права вимоги № 28/04/2020-1, відповідно до якого первісний Кредитор відступив, а новий Кредитор прийняв права вимоги Первісного Кредитора за кредитними договорами зазначеними в Додатку №1 до цього договору. (а.с. 19-21)
Тобто позивач набув право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.
04.05.2020 року позивачем на адресу відповідача, цінним листом була направлена вимога про усунення порушення кредитного зобов`язання про те вказана вимога залишилась без уваги відповідача та заборгованість ним не сплачена (а.с. 39).
Разом з тим, суд відноситься критично до вказаного розрахунку заборгованості в частині нарахування комісії виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а ст. 627 вказаного Кодексу передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Нікчемність і, відповідно, недійсність з моменту укладення кредитного договору його умов щодо сплати позичальником комісії (за надання фінансового інструменту, за надання кредитних ресурсів, за обслуговування кредитної заборгованості), має наслідком здійснення перерахунку усіх складових заборгованості, які стягує банк.
Згідно практики Верховного Суд, а саме постанови Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду від 20.07.2022 у справі № 343/557/15-ц вбачається наступне:
Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.
Умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства.
Отже, за висновками ВС несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема і щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними.
Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону № 2121-III), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку (п. 29 постанови у справі № 363/1834/17).
В даному випадку споживчий кредит укладено 17.09.2019 року.
Виходячи з наведеного суд вважає, що банк нарахував боржнику комісію неправомірно, а тому слід відмовити у її задоволенні.
Щодо стягнення штрафних санкцій згідно ст. 625 ЦК України, 3% річних та інфляційних втрат суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 512, 514, 525, 526, 549, 625, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.
Повний текст рішення складено 05 грудня 2023 року.
Суддя Л.О. Пендюра