Справа № 386/1580/23
Провадження № 2/386/412/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

18 грудня 2023 року смт. Голованівськ

Суддя Голованівського районного суду Кіровоградської області

Гут Ю. О.

розглянувши позовну заяву адвоката Венгаренко Тетяни Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя,-

встановив:

ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , 15.12.2023 через систему «Електронний суд» звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя, в якій просить здійснити поділ майна, а саме: земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 462,3 кв.м під розміщення магазину по АДРЕСА_1 , кадастровий №00:50:070:0011;нежитлової будівлі загальною площею 262,9 кв.м. з допоміжними будівлями по АДРЕСА_2 ; житлового будинку АДРЕСА_3 , шляхом визнання за ОСОБА_1 право спільної часткової власності на частину вказаного майна та визнанна за ОСОБА_2 право спільної часткової власності на частину вказаного майна;судові витрати у розмірі 10294,40 грн. по справі стягнути з відповідача.

Також, в позовній заяві просить розстрочити сплату судового збору шляхом врахування сплати позивачем частини судового збору у розмірі 1610, 40 грн., а в сумі 2684 грн. призначити до стягнення при ухваленні судового рішення у справі, оскільки у останньої скрутний майновий стан позивача на день звернення з позовом, інших доходів, крім пенсії по інвалідності вона не має, розмір річного доходу позивача за попередній календарний рік 2022 становить 27600 грн. 5 відсотків розміру річного доходу позивача календарний рік становить 1380 грн, позивачем при зверненні до суду вже сплачено судовий збір у сумі 1073, 60 грн. та 536, 80 грн, разом 1610, 40 грн.

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення по справі, за таких умов:1)розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

При зверненні до суду з вимогою про відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору, особа повинна додати до такої заяви належні документи на підтвердження обставин, які слугують підставами, передбаченими чинним законодавством, для задоволення такого роду клопотань. Водночас відсутність таких доказів чи їх неналежність є підставою для відмови в задоволенні заяви про відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору.

Єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями ст. 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Тобто законодавець передбачив можливість відстрочити сплату судового збору лише з підстав пов`язаних з майновим станом сторони.

У клопотанні про відстрочення сплати судового збору сторона повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище та подати суду відповідні підтверджуючі даний факт докази. Такими доказами можуть бути, зокрема, документи, що підтверджують заборгованість перед іншими особами, документи про стягнення заборгованості з позивача в межах виконавчого провадження тощо.

Отже, фактичною підставою для відстрочення сплати судового збору є майновий стан сторони, що ускладнює сплату судового збору в зазначеному законом розмірі.

У п.29 Постанови Пленуму ВССУ №10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

На підтвердження скрутного матеріального становища заявника, представником заявника, подано копію довідки про доходи №883818/657, видану Костопільським об`єднаним управлінням ПФУ в Рівненській області про отриману ОСОБА_1 пенсії за 2022 рік, та копію посвідчення серії НОМЕР_1 ,виданого Кіровоградським Голованівським РУПФУ про призначення їй пенсії по інвалідності ІІІ групи, яке видане 14.09.2006 на термін з 10.05.2006 по 31.05.2007. Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів на утримання податків заявник не надала, тобто будь- які інші документи, що підтвердили про відсутність або наявність доходів заявника, заявник суду не надала.

Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими заявник звертається до суду для захисту, а також дотримання ним вимог, передбачених статтею 175, 177 ЦПК України.

Вважаю, що позовна заява подана з порушенням вимог ст.175,177 ЦПК України та підлягає залишенню без руху з наступних підстав:

Згідно п. 3 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Як передбачено ч.1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається,зокрема: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Крім того, відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 22-24Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного Кодексу України та ст. 372 ЦК України. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (ч. 4 ст. 65СК України). Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно п.1.1 ч.2ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру,яка подана фізичною особою,ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (13420,00 грн.).

Згідно ч.3ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи, що предметом даного спору є вимоги щодо поділу майна, ціна позову повинна бути визначена, виходячи з дійсної вартістю майна у відповідності до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Проте, матеріали позовної заяви не містять доказів щодо погодження з відповідачем вартості спірного майна подружжя, як і доказів про дійсну вартість спірного майна на час подачі позову, що підлягає поділу.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звернулась з позовом, який підлягає грошовій оцінці, вказавши ціну позову 29865 грн., в тексті позовної заяви вказано, що ціна позову вказана з врахуванням частини майна: згідно висновку про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 31.10.2008 вартість спірної земельної ділянки розташованої по АДРЕСА_1 становить 28365 грн., ціна житлового будинку АДРЕСА_4 , згідно договору купівлі-продажу від 31.05.2002 1500 грн.

Однак, представником позивача не вказано вартість нежитлової будівлі загальної площі 262,9 кв.м. з допоміжними будівлями розташованої по АДРЕСА_1 , що не дає можливість суду визначити суму судового збору, який повинен бути сплачений при пред`явлені позову.

Доказів, які б підтверджували дійсну вартість спірного майна суду на день звернення представник позивача не надала.

Отже, за заявленими представником позивача трьома вимогами майнового характеру підлягає сплаті судовий збір в розмірі передбачений п.1.1 ч.2ст.4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з оцінки вартості спірного майна станом на день звернення до суду, за кожну вимогу майнового характеру.

Виходячи з мінімальної суми судового збору за майнову вимогу (1073,60 грн), за заявленими представником позивача трьома вимогами майнового характеру підлягає сплаті судовий збір в сумі (1073,60*3=4294,40)*0,8=3438,72 грн. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 536,80 +1073,60=1610,40, тобто позивачу необхідно надати доплатити судовий збір у розмірі 1828 грн. 32 коп.

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору: рахунок UA0011519, отримувач коштів ГУК у Кіров.обл./тг с-щеГолов/22030101, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код за , код класифікації доходів 22030101, призначення платежу: за позовом ОСОБА_1 .

Вказані вище обставини позбавляють суд можливості встановити правильність сплати судового збору, так як представником позивача не надано суду обґрунтованого розрахунку сум, які він просить стягнути з відповідача при поділі майна та не додано доказів на підтвердження вказаних обставин, а саме щодо реальної вартості майна, що підлягає поділу на час звернення з позовом до суду.

З викладеного вбачається, що представнику позивача слід визначити ціну позову, обумовлену вартістю спірного майна та надати підтвердження визначення дійсної вартості майна що підлягає поділу, доплатити судовий збір у розмірі 1828, 32грн або надати суду клопотання про розстрочення сплати судового збору з докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Крім цього, дійсна вартість майна, що підлягає поділу, має бути підтверджена належними доказами, серед іншого висновком або ж звітом суб`єкта оціночної діяльності, або актом про оцінку нерухомого майна, що не унеможливлює процедуру вирішення судом питання про правильність сплаченого, при подачі позовної заяви до суду, судового збору та, взагалі, визначення вартості самого майна, що підлягає поділу.

Згідно ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Крім того, до позовної заяви додані неякісно виготовлені копії документів, які нечитабельні.

Слід зазначити, що зазначені в ухвалі суду недоліки поданої заяви не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являє собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів цивільного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Отже, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку на усунення викладених в ухвалі недоліків.

Враховуючи викладене, залишення даної позовної заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки після усунення недоліків позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

Згідно приписів ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 258-261, 353 ЦПК України, суддя

постановив:

Позовну заяву адвоката Венгаренко Т.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя - залишити без руху.

Надати представнику позивача строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання останнім копії ухвали суду.

Роз`яснити представнику позивача, що в разі якщо у вказаний строк недоліки заяви не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та буде повернута останній, що не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною позовною заявою до суду.

Копію ухвали суду надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Гут Ю. О.