20.06.2023 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 532/820/23
Провадження № 2/533/225/23
УХВАЛА

іменем України

20 червня 2023 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді - Козир В.П.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лобач М.С.,

представника позивача - Андрейка О.Т. (у режимі ВКЗ),

представника відповідача - Любовського В.М.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду заяву представника позивача про відвід головуючої судді у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», Кобеляцьке управління експлуатації газорозподільної системи АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», ОСОБА_1 про визнання незаконними та протиправними дії працівників УЕГС АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» та відшкодування моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Кобеляцького районного суду Полтавської області перебувала позовна заява ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», Кобеляцького управління експлуатації газорозподільної системи АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», ОСОБА_1 «про визнання незаконними та протиправними дії працівників УЕГС АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», що виразилися в тому, що вони прийняли незаконне рішення скласти акт про порушення, прийняли незаконне рішення скласти протокол про призначення експертизи лічильника та визнання цих документів недійсними, визнання незаконними дій, що виразилися у неякісному пломбуванні лічильника, у неповідомленні про пошкодження скла та визнання незаконними та протиправними дії працівників АТ «Полтавагаз», що виразилися у призначенні експертизи у Полтавському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України та відшкодування моральної шкоди».

Відповідно до розпорядження голови Кобеляцького районного суду Полтавської області від 09 травня 2023 року № 8 позовну заяву ОСОБА_2 передано на розгляд до Козельщинського районного суду Полтавської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.05.2023 цивільну справу розподілено головуючій судді Козир В.П.

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 17.05.2023 прийнято до свого провадження цивільну справу та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 20 червня 2023 о 13 годині 30 хвилин.

У підготовчому судовому засіданні представником позивача - ОСОБА_3 заявлено (усно) відвід головуючій судді Козир В.П. з тих підстав, що, на думку представника позивача, суддя постійно зловживає своїм становищем та неодноразово ухвалювала незаконні рішення за позовами його сина ОСОБА_4 та його брата ОСОБА_2 , здійснювала надмірний формалізм у оцінці заяв, що подавалися представником позивача в інтересах сина та брата, неодноразово сама брала самовідвід у інших справах за їхніми позовами, незаконно направила справу за його позовом у іншій справі до Комсомольського міського суду Полтавської області, а не Решетилівського районного суду Полтавської області, чим порушила територіальну підсудність. При розгляді даної заяви суддя не виносила ніяких зауважень по тексту, а одразу взяла і залишила без розгляду та повернула заяву. При розгляді заяви про забезпечення доказів висловлювала свої думки, посилаючись на кодекс. Через вину судді представник та його довіритель не витребували лічильник у даній справі. Крім того, через те, що суддя ОСОБА_5 раніше була адвокатом, вона може бути зацікавлена у захисті газової служби та пов`язана з партією регіонів. Після всього представник та його брат пережили душевні страждання.

Інші учасники справи відводи не заявляли.

Суд, розглянувши заяву представника позивача про відвід, приходить до таких висновків.

Частинами 1, 2 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

За ч. 5 ст. 40 ЦПК України, якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються.

У Козельщинському районному судді Полтавської області правосуддя здійснюють двоє суддів.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (ч. 11 ст. 40 ЦПК України).

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст. 36 ЦПК України, відповідно до норм якої суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Звертаючись до суду з заявою про відвід головуючої судді представник позивача не зазначив жодну з підстав, передбачених нормами ст. 36 ЦПК України, для відводу судді.

Заява про відвід обґрунтована незгодою представника позивача з процесуальними рішеннями судді у цій та інших справах. Всі інші доводи представника позивача є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на дійсних фактах, які б мали місце. Суддя ніколи не заявляла самовідводи у цій, чи інших справах за участю представника позивача чи його брата чи сина. Навпаки, представник позивача - ОСОБА_3 , не бажаючи, щоб справи розглядалися Козельщинським районним судом Полтавської області у складі головуючої судді Козир В.П. неодноразово заявляв відводи, намагаючись таким чином змінити склад суду та суд, який має розглядати справи за його участю.

Ч. 4 ст. 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Незгода представника позивача з процесуальними рішеннями в силу норм ст. 36 ЦПК України не може слугувати підставою для відводу судді взагалі, а тим більше в іншій справі.

Щодо зацікавленості судді у вирішенні спору на користь відповідачів та членство у партії регіонів, то таки доводи представника позивача є тільки його припущеннями та вигадками.

Проте, є очевидним, що представник позивача не довіряє складу суду та має (хоча і безпідставні та необґрунтовані) сумніви в неупередженості та об`єктивності головуючої судді.

Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року констатовано, що відповідно до усталеної практики Суду, наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Об`єктивний критерій означає, що при вирішенні того, чи є цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, № 33949/02,§ 49-52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року 2006/23, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Пунктом 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зав`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення.

Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

У рішенні «Газета Україна-центр» проти України» Європейський суд з прав людини звертав увагу, що у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

Отже, презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Представник позивача не навів суб`єктивних критеріїв, які дають підстави сумніватися у безсторонності та неупередженості судді Козир В.П.

Суд констатує, що представником позивача не надано доказів зацікавленості чи упередженості судді Козир В.П. до нього особисто, його рідного брата, чи сина, яких він представляв у інших судових справах, що розглядалися під головуванням судді Козир В.П. Водночас суд також уважає, що сам факт наявності постійних претензій з боку представника позивача до судді, звинувачення у порушеннях його прав, неодноразове заявлення відводів з надуманих причин, може викликати у стороннього спостерігача обґрунтований сумнів у спроможності судді об`єктивно та неупереджено розглянути справу та оцінити аргументи позивача, інтереси якого представляє представник позивача у даній справі, керуючись внутрішнім переконанням, що засноване виключно на законі, ігноруючи неприязні відносини з боку представника позивача.

Ураховуючи, що довіра суспільства до судової влади формується безумовним дотриманням принципів здійснення судочинства та не допускає жодних винятків у їх реалізації, а обов`язком кожного судді окремо та судової влади загалом є утвердження та забезпечення непохитності такої довіри, суд приходить до висновку, що задоволення заяви про відвід судді сприятиме утвердженню довіри суспільства до судової влади та виключить можливість виникнення у стороннього спостерігача будь-яких сумнівів у безсторонності судді .

Отже, наявний такий об`єктивний критерій, коли у стороннього спостерігача можуть виникнути сумніви в неупередженості судді.

Ураховуючи наведене, та з метою недопущення сумніву сторін у справі, у тому числі позивача та його представника, в об`єктивності та неупередженості судді у розгляді цієї справи, та забезпечення довіри учасників справи, заява представника позивача про відвід головуючої судді підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦПК України, у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 36, 40, 41 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про відвід головуючої судді Козир В.П. у цивільній справі № 532/820/23 - задовольнити.

Відвести суддю Козир Вікторію Петрівну від розгляду цивільної справи № 532/820/23.

Справу передати до канцелярії суду для визначення іншого судді в порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 21.06.2023.

Суддя В.П. Козир