Справа № 212/2485/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: головуючого судді Борис О.Н., за участю секретаря судового засідання Годунової В.Г., за участі заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа виконавчий комітет Покровської районної в місті ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

встановив:

10 квітня 2023 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В обґрунтування вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , яка на час смерті була зареєстрована та мешкала за адресою АДРЕСА_1 . Разом із матір`ю мешкав і він, однак зареєстрований за її адресою не був. Після смерті матері відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 . Спадкоємцем першої черги за законом на спадщину, яка відкрилася є заявник, син померлої ОСОБА_2 , інших спадкоємців немає. Проживаючи разом з матір`ю він постійно здійснював за нею догляд, забезпечував усім необхідним. Він разом із матір`ю на час її смерті мешкав за однією адресою, тому вважав, що він фактично прийняв спадщину після смерті матері. 04 квітня 2023 року він звернувся до державного нотаріуса П`ятої криворізької державної нотаріальної контори Оксамитної Н.В. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_2 , однак у видачі такого свідоцтва йому було відмовлено у зв`язку із не підтвердженням факту спільного проживання на час відкриття спадщини із спадкодавцем. У зв`язку із чим вимушений звернутися до суду із даною заявою.

Ухвалою суду від 12 квітня 2023 року заяву було прийнято та відкрито провадження в порядку окремого провадження.

Заявник у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив заяву задовольнити у повному обсязі, з викладених у ній підстав. В подальшому подав заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, та ухвалити рішення згідно вимог чинного законодавства.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду показала, що вона знає заявника, вони були сусідами. Заявник після розлучення із дружиною з 2014 року мешкав разом із матір`ю у квартирі АДРЕСА_2 . Заявник доглядав за матір`ю, піклувався про неї, а після смерті поховав її.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду показала, що вона є сусідкою заявника , мешкає у квартирі АДРЕСА_3 . Заявник приблизно 10 років мешкав разом із матір`ю у квартирі АДРЕСА_4 , доглядав за нею. Інших осіб, які б піклувалися та доглядали померлу ОСОБА_2 вона не знає та не бачила. Всім займався заявник.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду показала, що вона сусідка заявника з 1986 року. Заявник після розлучення із дружиною почав мешкати разом із матір`ю у квартирі АДРЕСА_4 та доглядав за нею. Після смерті матері заявник займався її похованням.

Суд, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є рідною матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 від 16.10.1976 (а.с.8).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 15.06.1994 №Ж2763 (а.с.11).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 від 28.01.2021 (а.с.7).

Згідно витребуваної копії спадкової справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса П`ятої криворізької державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою державного нотаріуса П`ятої криворізької державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Оксамитної Н.В. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю документального факту його сумісного проживання разом з матір`ю на час відкриття спадщини. (а.с. 35-47)

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

У постанові від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17 (провадження № 61-44149св18) Верховний Суд дійшов аналогічного висновку.

У судовому засіданні допитано свідків, які підтвердили, що заявник ОСОБА_1 тривалий час проживав разом із матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано.

Так, в судовому засіданні дослідженими письмовими матеріалами справи, а також із допиту свідків, встановлено, що ОСОБА_1 на день смерті матері ОСОБА_2 мешкав разом із нею за адресою: АДРЕСА_1 , та інші особи до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не зверталися.

Таким чином, із врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підтвердженні належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 1218, 1217, 1222, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст. ст. 258, 259, 263, 265, 319, 354-355 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 заінтересована особа виконавчий комітет Покровської районної в місті ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 постійно проживав із матір`ю - спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на день відкриття спадщини за однією адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 .

Заінтересована особа: виконавчий комітет Покровської районної в місті ради, юридична адреса: 50014, м. Кривий Ріг, вул. Шурупова,2, .

Повний текст рішення суду складений та підписаний 20 червня 2023 року.

Суддя: О. Н. Борис