Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/1130/23
Провадження № 2/528/317/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 грудня 2023 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Вітківського М.О.,

при секретарі Коваленко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні без технічної фіксації в порядку загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами і 1/2 частину земельної ділянки у порядку спадкування за законом та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами і 1/2 частину земельної ділянки у порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

Представник позивача адвокат Чумарний А.І. звернувсь до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, яким просить: визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у порядку спадкування за законом право власності на:

- 1/2 частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою в АДРЕСА_1 та в цілому складається з: «А-1» - житлового будинку (загальною площею 62,1 кв. м, житловою площею - 24,4 кв. м), «Б» - сараю; «В» - погребу; «Г» - вбиральні;

- 1/2 частину земельної ділянки площею 4,9100 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Слободо-Петрівської сільської ради Лубенського (колишнього Гребінківського) району Полтавської області згідно з витягом з ДЗК про земельну ділянку номер НВ-023 від 19.07.2023 року (кадастровий номер :00:006:0536).

В обґрунтування позову вказує, що відповідно до виписки з погосподарських книг за період з 1991 по 1995 роки в господарстві за особовим рахунком № НОМЕР_1 , що розташоване по АДРЕСА_1 , станом на 15.04.1991 року була зареєстрована та проживала голова домогосподарства мати позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки, в будинку за вказаною адресою проживала та була зареєстрована станом на 15.04.1991 року одна особа, яка не менше трьох років до 15.04.1991 року приймала участь працею та коштами у розбудові господарства двору та не втратила право на частку у ньому, домогосподарство належало ОСОБА_3 в цілій частині відповідно до правил п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності».

ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Оржиця Лубенського району Полтавської області ОСОБА_3 померла. На час смерті ОСОБА_3 на праві власності належали: житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою в АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 4,9100 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Слободо-Петрівської сільської ради Лубенського (колишнього Гребінківського) району Полтавської області згідно з витягом з ДЗК про земельну ділянку номер НВ-023 від 19.07.2023 року (кадастровий номер :00:006:0536).

За час свого життя ОСОБА_3 заповіту не склала. З метою переоформлення спадщини, позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом першої черги вчасно звернулася до Гребінківської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Втім, у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане майно нотаріус їй відмовила. Свої дії мотивувала тим, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Іншим спадкоємцем за законом першої черги, який прийняв спадщину є син спадкодавця, рідний брат позивача ОСОБА_2 (відповідач у справі).

Оскільки син спадкодавця, ОСОБА_2 також звернувся до Гребінківської ДНК із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 і вважається таким, що прийняв спадщину, він залучений у якості відповідача у даній справі відповідно до правил вищевказаної Постанови ПВС України.

Внаслідок обставини, що склалися, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів, позивач вимушений звернутися до суду з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

Ухвалою судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 13.09.2023 року відкрито загальне позовне провадження за вищевказаною позовною заявою і призначено підготовче засідання на 09.10.2023 року о 11 год. 30 хв. з викликом сторін. Витребувано з Лубенської державної нотаріальної контори копію спадкової справи відкритої після смерті ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ). (а.с.32-34).

25.09.2023 року на виконання ухвали суду від 13.09.2023 року від Лубенської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи відкритої після смерті ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ) (а.с.38-49).

28.09.2023 року через канцелярію суду від ОСОБА_2 надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами і 1/2 частину земельної ділянки у порядку спадкування за законом, в якій ставляться вимоги про визнання за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою в АДРЕСА_1 та в цілому складається з: «А-1» - житлового будинку (загальною площею 62,1 кв. м, житловою площею - 24,4 кв. м), «Б» - сараю; «В» - погребу; «Г» - вбиральні; 1/2 частину земельної ділянки площею 4,9100 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Слободо-Петрівської сільської ради Лубенського (колишнього Гребінківського) району Полтавської області згідно з витягом з ДЗК про земельну ділянку номер НВ-023 від 19.07.2023 року (кадастровий номер :00:006:0536).

Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 07.11.2023 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами і 1/2 частину земельної ділянки у порядку спадкування за законом прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами і 1/2 частину земельної ділянки у порядку спадкування за законом. Призначено підготовче засідання на 23 листопада 2023 року о 09-00 год. (а.с.63-65).

Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 23.11.2023 року закрито підготовче провадження у справі і призначено справу до судового розгляду по суті на 13.12.2023 року о 11-00 год. (а.с.70-72).

13.12.2023 року позивач по первісному позову, відповідач по зустрічному позову ОСОБА_1 та її представник адвокат Чумарний А.І. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, натомість представником адвокатом Чумарним А.І. подано заяву про розгляд справи проводити без їх участі. Заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Крім того, проти заявлених вимог по зустрічному позову ОСОБА_2 не заперечують. (а.с.60).

Відповідач по первісному позову, позивач по зустрічному позову ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, натомість подав заяву про розгляд справи проводити без його участі. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Крім того, проти заявлених вимог по первісному позову ОСОБА_1 не заперечує. (а.с.61).

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.

Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно виписки з погосподарських книг по Слободо-Петрівській сільській раді за період з 1991-2023 рік, за адресою домоволодіння АДРЕСА_1 , голова домогосподарства ОСОБА_3 . (а.с.21,21 зворот).

ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Оржиця, Гребінківської ТГ, Лубенського району, Полтавської області, померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 04.07.2022 року, Гребінківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис № 222. (а.с.13).

На час смерті ОСОБА_3 на праві власності їй належали: житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою в АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 4,9100 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Слободо-Петрівської сільської ради Лубенського (колишнього Гребінківського) району Полтавської області згідно з витягом з ДЗК про земельну ділянку номер НВ-023 від 19.07.2023 року (кадастровий номер :00:006:0536). (а.с.23-26).

Відповідно до довідки, виданої Виконавчим комітетом Гребінківської міської ради Полтавської області від 18.07.2023 №18.2-10/154, домоволодіння за адресою в АДРЕСА_1 , належало ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с.22).

Станом на 23.07.2023 року ТОВ ФОП ОСОБА_4 , для замовника ОСОБА_1 , виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 14-16).

Згідно даних звіту незалежної оцінки станом на 26.07.2023 року на об`єкт нерухомого майна житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ринкова вартість об`єкту оцінки становить 50 410,00 гривень (а.с. 18-20).

Відповідно до Інформаційної довідки ФОП ОСОБА_4 від 21.07.2023 року №2830, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстрований, та складається з: «А-1» - житлового будинку (загальною площею 62,1 кв. м, житловою площею - 24,4 кв. м), «Б» - сараю; «В» - погребу; «Г» - вбиральні. Всі будівлі побудовані до 05.08.1992 року. Не потребує дозволу на виконання будівельних робіт, згідно Постанови КМУ від 07.06.2017 р. №406 «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняття в експлуатацію. (а.с.17).

Відповідно до довідки Комунального підприємства «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» №1079 від 17.07.2023 року, станом на 29.12.2012 року, об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , в КП «Лубенське МБТІ» не зареєстровано. (а.с.17 зворот).

Згідно витягу № НВ-023 від 11.08.2023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, нормативна грошова оцінка земельної ділянки (кадастровий номер - :00:006:0536) складає 136 153,57 грн. (а.с.26).

Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої Лубенською ДНК від 15.08.2023 року №292/02-31, слідує, що спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , зберігання спадкової справи Лубенська ДНК, заведена в Гребінкіській ДНК за № 11/8/2022, відповідно до матеріалів спадкової справи, заяву про прийняття спадщини подала дочка ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 , згідно закону, про інших заяв про прийняття спадщини чи відмову від прийняття спадщини у справі немає.

У видачі свідоцтв про право на спадщину на ім`я ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 на спадкове майно ОСОБА_3 , нотаріус відмовив, в зв`язку з тим, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. (а.с.28,28 зворот).

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з нормою ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За приписами ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

За нормою ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За приписами ч.1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Відповідно до вимог статей 123 і 126 ЦК УРСР (редакції 1963 року) та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 10 постанови N 3 від 2 березня 1973 р. "Про судову практику в справах про поділ колгоспного двору і виділ з нього", розмір частки колишнього члена колгоспного двору в спільному майні, що належить дворові і збереглося після його перетворення в господарство робітників та службовців (якщо на час припинення існування двору цей член не втратив права на неї), встановлюється згідно зі ст. 123 Цивільного кодексу. Тому при поділі майна, яке є спільною власністю колгоспного двору, суди повинні виходити з принципу рівності часток усіх колишніх членів двору, в тому числі непрацездатних і неповнолітніх. Майно, придбане після перетворення колгоспного двору в господарство робітників чи службовців, підлягає поділу за нормами, що регулюють поділ спільної часткової власності або спільної сумісної власності подружжя.

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (далі Закон). Процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868.

Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Статтею 5 Закону визначено об`єкти нерухомого майна, стосовно яких проводиться державна реєстрація прав, а саме: земельні ділянки, підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Таким чином, реєстрація права власності на такий об`єкт нерухомого майна, як колгоспний двір, законодавством не передбачена.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 .

Відповідно до вказаних нормативних актів передбачалась державна реєстрація будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У відповідності ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що спадкоємці, вчасно звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_3 , але не можуть оформити спадкове майно зв`язку з тим, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів. З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що позови, як первісний так і зустрічний є обгрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 1216-1217, 1261-1265, 1268-1270 Цивільного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 206, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами і 1/2 частину земельної ділянки у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , у порядку спадкування за законом право власності на:

- 1/2 частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою в АДРЕСА_1 та в цілому складається з: «А-1» - житлового будинку (загальною площею 62,1 кв. м, житловою площею - 24,4 кв. м), «Б» - сараю; «В» - погребу; «Г» - вбиральні;

- 1/2 частину земельної ділянки площею 4,9100 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Слободо-Петрівської сільської ради Лубенського (колишнього Гребінківського) району Полтавської області згідно з витягом з ДЗК про земельну ділянку номер НВ-023 від 19.07.2023 року (кадастровий номер :00:006:0536).

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами і 1/2 частину земельної ділянки у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , у порядку спадкування за законом право власності на:

1/2 частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою в АДРЕСА_1 та в цілому складається з: «А-1» - житлового будинку (загальною площею 62,1 кв. м, житловою площею - 24,4 кв. м), «Б» - сараю; «В» - погребу; «Г» - вбиральні;

1/2 частину земельної ділянки площею 4,9100 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Слободо-Петрівської сільської ради Лубенського (колишнього Гребінківського) району Полтавської області згідно з витягом з ДЗК про земельну ділянку номер НВ-023 від 19.07.2023 року (кадастровий номер :00:006:0536).

Складання повного тексту судового рішення відкласти не більше як на десять днів з дня закінчення розгляду справи, і визначити дату складення повного судового рішення 23.12.2023 року.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Ознайомитись з текстом судового рішенням в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін:

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 ).

Повний текст рішення виготовлено 19.12.2023.

Суддя М. О. Вітківський