Провадження №2/523/51/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Мурманова І.М.

за участю секретаря судового засідання - Бєлік Л.В.

представника позивача - адвоката Паук А.І.

представника відповідача - адвоката Пасконного А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в засіданні суду № 6 в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Одеської міської ради, Відділ забезпечення діяльності органів опіки та піклування Суворовської (Пересипської) районної адміністрації Одеської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей Одеської міської ради, Відділ забезпечення діяльності органів опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 14.10.2018 року між ним та ОСОБА_3 , було зареєстровано шлюб, від шлюбу у подружжя народилась дитина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, що на початку вересня 2020 року між ним та відповідачем у справі припинено шлюбні відносини та сторони проживають окремо, дитина, в силу свого віку залишилась проживати з матір`ю. Позивач зазначає, що в провадженні суду перебуває на розгляді справа щодо розірвання шлюбу між сторонами за позовом ОСОБА_3 . Відповідач у справі штучно створює йому перешкоди у спілкуванні з дитиною та прийняття участі у її вихованні. Позивач здійснює перерахування коштів на утримання дитини в добровільному порядку, крім іншого купує всі необхідні речі потрібні дитині для її повного забезпечення. Позивач зазначив, що відповідач перешкоджає та всіляко обмежує його права на спілкування з донькою, що призводить до порушення його прав як батька. На підставі викладеного просить: зобов`язати ОСОБА_3 не перешкоджати зустрічам і спілкуванню батька з дитиною визначивши спосіб участі батька у спілкуванні та вихованні дитини шляхом встановлення графіку зустрічей батька та доньки, та зобов`язати ОСОБА_3 , повідомляти ОСОБА_1 , в телефонному режимі у разі погіршення стану здоров`я дитини та пересування останньої в інші міста.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13 липня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву. Третім особам про право на подання письмових пояснень щодо позовних вимог.

На адресу суду 28.07.2021 року (вх. № 22132) надійшов лист Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради щодо можливості розгляду справи за відсутності представника третьої особи та Висновок щодо розв`язання спору (а.с.29-33).

Не погоджуючись з позовними вимогами 17.08.2021 року (вх. № 24020) відповідач подала відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.34-43).

В подальшому, 21.01.2022 року (вх. № 642) надійшло клопотання позивача про приєднання до матеріалів справи доказів (а.с.60-75; 79-85).

Також, 11.04.2022 року (вх. № 6562) надійшло клопотання представника відповідача про приєднання доказів (а.с.101-107). Та, 04.07.2022 року (вх. № 11367) про приєднання доказів за підписом представника позивача (а.с.116-122).

В подальшому, 04.07.2022 року (вх. № 11367) на адресу суду надійшло клопотання про приєднання до справи письмових доказів за підписом представника відповідача адвоката Пасконного А.О. (а.с.116-122).

В ході розгляду справи на адресу суду 03.11.2022 року (вх. № 21256) надійшло клопотання представника відповідача адвоката Пасконного А.О., про зупинення провадження у справі (а.с.143-144).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21.12.2022 року в задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі відмовлено (а.с.151).

В подальшому, 23.02.2023 року (вх. № 4955) надійшло клопотання представника відповідача адвоката Пасконного А.О., про приєднання до справи письмових доказів (а.с.155-174).

Також, 26.04.2023 року (вх. № 3282) надійшло клопотання за підписом представника позивача адвоката Паук А.І., про долучення до матеріалів справи доказів (а.с.183-185).

Ухвалою суду від 26 квітня 2023 року підготовче провадження по цивільній справі закрито, призначити справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (а.с.191).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Паук Андрій Іванович позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зазначив, що відповідач чинить позивачу, тобто батьку дитини, перешкоди у зустрічах з дитиною та перешкоди у прийняття участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Просив врахувати, що причиною розпаду родини став вплив матері дружини, що призвело до розлучення. До подання позову позивач намагався вирішити з відповідачем питання щодо погодження зустрічей та участі у вихованні дитини, однак, відповідач в добровільному порядку відмовилась встановлювати графік. Відповідач не відповідала на дзвінки, не відчиняла двері, повністю ігнорувала прохання позивача в зустрічах. З урахуванням викладеного зазначив, що в матеріалах справи міститься достатньо доказів на підтвердження обставин позову, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Пасконний Андрій Олександрович, зазначив, що відповідач позов не визнає в повному обсязі. Позов є штучним, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вчинення відповідачем штучних перешкод у спілкуванні з дитиною. Зазначив, що позивачем викривлені підстави розірвання та припинення шлюбних відносин. Представник зазначив, що відповідач залишив дружину з грудною дитиною на руках, мотивуючи своє рішення неможливістю подальшого спільного проживання. При кожному можливому випадку намагався вивести відповідача з рівноваги, разом з цим, відповідач, як мати, розуміючи, що останній є рідним батьком дитини постійно надавала йому можливість бачитись з дитиною та проводити з донькою час, що відповідно підтверджено матеріалами справи. З урахуванням викладеного просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав його не доведеності та необґрунтованості.

Представник відповідача надав суду промову виступу в судових дебатах в письмовому вигляді (а.с.224-228).

Представники третіх осіб: Служби у справах дітей Одеської міської ради, Відділ забезпечення діяльності органів опіки та піклування Суворовської (Пересипської) районної адміністрації Одеської міської ради до суду не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином та своєчасно 01.11.2021 року (вх. № 31384) представник Служби у справах дітей звернулась із листом щодо розгляду справи за відсутності представника, також 08.02.2022 року (вх. № 3345) надійшов лист заступника голови Суворовської районної адміністрації щодо розгляду справи у відсутність представника третьої особи (а.с.90).

Заслухавши представника позивача, який просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, представника відповідача, який просив відмовити в задоволенні позову, дослідивши матеріали справи, докази надані на підтвердження та спростування позовних вимог в їх сукупності, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Так, звертаючись до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, позивач зазначив, що відповідач створює йому штучні перешкоди щодо регулярних побачень з дочкою, та обмежує його участь у вихованні дитини. Зазначив, що поведінка відповідача є не зрозумілою, оскільки він, як батько не зловживає алкогольними напоями, веде підприємницьку діяльність, має велике коло друзів, не має боргів чи інших фінансових зобов`язань, що на думку позивача не може негативно вплинути на спілкування з дитиною.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про народження № 879. Свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 (а.с.14).

Згідно рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 14.01.2022 року (справа № 523/9378/21) шлюб, зареєстрований 14 жовтня 2018 року Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 2405, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвано.

Прізвище ОСОБА_3 після реєстрації розірвання шлюбу змінити на дошлюбне « ОСОБА_6 ».

Також, даним судовим рішенням визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно заяви ОСОБА_1 останній звертався до Служби у справах дітей Одеської міської ради з питання з`ясування обставин, що призвели до виникнення спору між ним та ОСОБА_3 щодо участі у вихованні спільної доньки ОСОБА_1 та складання висновку про встановлення порядку побачень з дочкою не менше 3 разів на тиждень (а.с.15-17).

До позову позивачем надані квитанції про оплату коштів на дитину (а.с.21-24).

Згідно фотографій, які надані до матеріалів справи представником відповідача адвокатом Пасконним А.О. судом встановлено, що позивач проводив час з дочкою, а саме 01.11.2020 року, 08.11.2020р. 14.11.2020р., 17.01.2021 р., 06.11.2021 р., 07.11.2021 р., 10.11.2021 р., 21.11.2021р., 11.12.2.2021 р., 12.12.2021р., 01.01.2022р., 23.01.2022 р., 13.02.2022 р. (а.с.157-174).

Згідно особистої переписки сторін, судом встановлено, що в період часу з грудня 2020 року по січень 2021 року між сторонами були доброзичливі відносини щодо питань виховання дитини, батько та мати дитини спільно вирішували питання щодо прогулянок з дитиною, відповідач у справі надавала можливість позивачу зустрічатись з дитиною, проводи з нею час та піклуватися про неї. З фото вбачається, що між батьком та дитиною був тісний зв`язок.

Судом досліджується висновок органу опіки та піклування Пересипської (Суворовської) районної адміністрації Одеської міської ради про визначення способів участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно висновку зазначено:

До Служби у справах дітей Одеської міської ради звернувся ОСОБА_1 із заявою про встановлення способів участі у вихованні малолітньої доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 в заяві від 19.04.2021 № 675-Ш зазначив, що влітку 2020 стосунки з дружиною погіршилися, та з вересня 2020 вони проживають окремо.

Відповідно до довідки-характеристики Дачненської сільської ради від 27.04.2021 року № 02-23/446, на ОСОБА_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , письмові та усні скарги до сільської ради не надходили, компрометуючих матеріалів на ОСОБА_1 сільська рада не має.

Відповідно до акту обстеження умов проживання ОСОБА_1 від 05.05.2021, наданого Службою у справах дітей Дачненської сільської ради, в будинку створені належні умови для виховання, розвитку та проживання дитини.

Відповідно до довідки Біляївської Центральної районної поліклініки від 29.04.2021 р № 173, ОСОБА_1 , 1993 р.н., який проживає за адресою: с. Дачне, мі картою Біляївського психіатричного кабінету на обліку не перебуває.

Відповідно до довідки Біляївської Центральної районної поліклініки від 29.04. 2021 № 191, ОСОБА_1 , 1993 р.н., який проживає за адресою: с. Дачне, картою Біляївського наркологічного кабінету на обліку не перебуває.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, та громадських формувань, ОСОБА_1 є фізичною собою-підприємцем.

ОСОБА_1 надав до Служби у справах дітей Одеської міської ради копії платіжних доручень за період жовтень 2020 - травень 2021, про перерахування коштів на утримання дитини в розмірі 5000 грн. щомісячно.

ОСОБА_1 в заяві від 06.05.2021 №№ 785-Ш просить визначити способи участі у вихованні дитини наступним чином: щосереди з 16.00 год. до 20.30 год., щоп`ятниці з 16.00 год. до 20.30 год., щонеділі з 10.00 год. до 18.00 год.

Висновком встановлено, що малолітня ОСОБА_4 , 2020 р.н., проживає разом з матір`ю, ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки від 25.06.2015 № 5138-3854 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки № 45 від 24.03.2021, виданої Генеральним директором ГОВ КК «Суворовський» Поповичем В.А., ОСОБА_3 , 1990 р.н., разом з донькою, ОСОБА_7 , 2020 р.н., дійсно проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради 25.05.2021 було здійснено вихід за місцем проживання ОСОБА_3 з дитиною, а саме: АДРЕСА_2 . Відповідно до складеного акту обстеження умов проживання, матір`ю створені належні умови для малолітньої дитини, її всебічного розвитку.

Матір`ю дитини, в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , 2020 р.н., складено декларацію №0001-08МТ-61 А0 з педіатром КНП «Дитяча міська поліклініка № 2» Одеської міської ради про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу.

Відповідно до довідки КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ООР Одеської обласної державної адміністрації від 27.04.2021 № 264, ОСОБА_3 , 1990 р.н., що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , згідно з даними архіву, реєстратури та картотеки Центру не перебуває на психіатричному обліку. При огляді без ознак психічного розладу.

Мати дитини, ОСОБА_3 , в своїх поясненнях від 18.05.2021р зазначила, жодним чином не чинила перешкоди у спілкуванні батька з дитиною, та останній мав можливість кожну неділю бачитися з донькою за місцем її проживання, гуляти з нею на свіжому повітрі.

Також, ОСОБА_3 повідомила, що враховуючи її статус внутрішньо-переміщеної особи, малолітня донька, ОСОБА_4 , 2020 р.н., за наполяганням ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою його реєстрації, а саме: Одеська область Біляївський район, с. Дачне.

ОСОБА_3 повідомила, що ОСОБА_1 у вересні і пішов від неї з дитиною, мотивуючи своє рішення загальною фразою про неможливість подальшого спільного мешкання. Він постійно нагадує про місце реєстрації малолітньої доньки, та про те, що донька повинна проживати з ним.

Також, у висновку зазначено, що ОСОБА_3 повідомила, що 08.03.2021, батько дитини, ОСОБА_1 , за місцем проживання бабусі малолітньої ОСОБА_4 , 2020 р.н., вчинив насильницькі дії, пов`язані з протиправним й силовим проникненням до квартири, заволодів мобільним телефоном бабусі, яка тримала на руках малолітню онуку, що створило реальну загрозу життю та здоров`ю дитини.

ОСОБА_3 зазначила, що за вказаним фактом поліцією було проведено відповідну перевірку, та 07.04.2021 внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000266 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 162 КК України.

З приводу запропонованого батьком дитини графіку спілкування, зазначила, що донька перебуває на грудному годуванні, дитині у другій половині дня роблять необхідний для її віку масаж, вправи та проводяться ігри, які сприяють гармонійному розвитку дитини, тому кількість днів на тиждень та тривалість часу на спілкування з батьком, зашкодить розпорядку здорового розвитку та харчування дитини.

Пересипська (Суворовська) районна адміністрації - орган опіки та піклування Одеської міської ради вважає можливим визначити способи участі батька, ОСОБА_1 , у вихованні малолітньої доньки, ОСОБА_4 , 2020 року народження, шляхом встановлення спілкування: щосереди з 16.00 год. до 18.00 год. щоп`ятниці з 16.00 год. до 18.00 год. щонеділі з 10.00 год. до 18.00 год., враховуючи режим дня дитини, та за попередньою домовленістю між батьками.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучаться з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини (пункти 1 і 3 статті 9 Конвенції).

Стаття 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначає контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання ним інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно зі статтею 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Системний аналіз наведених міжнародних правових норм та норм внутрішнього законодавства України вказує на те, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно.

Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України, стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до частини другої статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини, практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини ( рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року).

Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачиться на шкоду інтересам дитини.

Відповідно до частин четвертої-шостої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

З огляду на досліджений висновок органу опіки та піклування судом встановлено, що органом опіки та піклування всебічно розглянуто питання щодо визначення способу участі батька у вихованні дитини, враховані всі заяви матері дитини, зокрема щодо графіку малолітньої дитини.

Встановлюючи порядок побачень батька з дочкою, суд враховує обставину того, протягом тривалого часу батько та донька не бачились, а відтак між ними втрачено існуючий тісний контакт, що відповідно свідчить про необхідність встановлення побачень у присутності матері дитини.

Судом відхиляються та не приймаються до уваги твердження представника відповідача щодо відсутності з боку відповідача перешкод у спілкуванні батька з дитиною, оскільки дані обставини спростовані в ході розгляду справи, та спростовані висновком органу опіки та піклування. Судом встановлено, що відповідач перешкоджає побаченням з підстав наявності заведеної кримінальної справи відносно позивача. З даного приводу слід зазначити, що особисті неприязні відносини між членами родини, колишніми членами родини тощо не можуть впливати на відносини між батьками та дітьми.

Особисте суб`єктивне ставлення подружжя один до одного не має стати розривом контакту між батьком та дитиною.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

В ході розгляду справи стороною відповідача не доведено та не надано доказів щодо того, що відносини між батьком та донькою можуть якимись чином завдати шкоди або суперечити інтересам малолітньої дитини.

Вирішуючи справу суд виходить з того, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами першою другою ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до вимог ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи ; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Суд, оцінює усі докази в сукупності, а тому, враховуючи наявність належних доказів щодо підтвердження вини та причинно-наслідкового зв`язку з наявністю, як матеріальної так і моральної шкоди, підтвердженим страховим випадком, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме, в частині стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування моральної шкоди, в іншій частині позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Судом не вирішується питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат, оскільки позивачем не було заявлено щодо розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 12, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Одеської міської ради, Відділ забезпечення діяльності органів опіки та піклування Суворовської (Пересипської) районної адміністрації Одеської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні - задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати зустрічам та спілкуванню батька ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши спосіб участі батька у спілкуванні з дитиною наступним чином:

Щосереди з 16 год. до 18 год. у присутності матері

Щоп`ятниці з 16 год. до 18 год. у присутності матері

Щонеділі з 10 год. до 18 год. у присутності матері

з урахуванням режиму дня дитини, та за попередньою домовленістю між батьками.

Зобов`язати ОСОБА_2 повідомляти ОСОБА_1 в телефонному режимі в разі погіршення стану здоров`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та про її пересування в інші міста.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 18.12.2023р.

Суддя: