Справа № 214/8721/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

13 листопада 2023 року Суддя Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чернова Н.В., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Безпека Нова» про стягнення грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки при звільнені, та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2023 року позивач ОСОБА_1 (далі- Позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Приватного підприємства «Безпека Нова» (далі Відповідач) про стягнення грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки при звільнені, та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, в якому просить стягнути з відповідача на його користь компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки за 2021 рік в сумі 4650,28 грн. та середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день фактичного розрахунку який на день підпису позовної заяви складає 92428, 29 грн.

Однак, ознайомившись із змістом та формою позовної заяви, судом встановлено, що вона подана без додержання вимог, викладених в ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 175 ЦПК України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Звертаючись до суду, позивач документ про сплату судового збору не надала посилаючись на п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», якою звільняються від сплати судового збору позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Однак, вимоги позивача про стягнення заборгованості грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та компенсація за весь період затримки з розрахунку не є такими, що дають підстави для звільнення від сплати судового збору.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до постанови Верховного Суду в справі № 728/2955/18 від 10 січня 2019 року, починаючи з 01 вересня 2015 року позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Тобто, Верховний Суд прийшов до висновку, що п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» чітко визначено вимоги, які випливають з норм трудового законодавства, які не підлягають оплаті судовим збором при зверненні до суду.

Оскільки позивач не звільнений зі сплати судового збору за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тому слід сплачувати судовий збір, що підтверджується правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі N 910/4518/16 (провадження N 12-301гс18).

Таким чином, позивач не звільняється від сплати судового збору за майнову вимогу.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст.4 Закону за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, розмір судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір судового збору при поданні позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2023 року встановлено в розмірі 2684, 00 грн.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.

Таким чином, позивачу при зверненні до суду із вказаним позовом необхідно було сплатити 1073,60 грн. за вимоги майнового характеру та додати відповідні докази до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В зв`язку із вищевказаними обставинами, суддя вважає за необхідне надати позивачеві строк для виправлення вищевказаних недоліків, а саме:

-долучити до матеріалів позовної заяви докази сплати судового збору;

який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, роз`яснивши позивачеві, що в разі невиконання даної ухвали суду до вказаного строку - позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 378 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Безпека Нова» про стягнення грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки при звільнені, та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні залишити без руху.

Надати позивачу термін для усунення вказаних недоліків - 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вказівок суду у встановлений строк позовна заявабуде вважатися неподаною і повернута їй без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Н.В. Чернова