Єдиний унікальний номер 725/8878/23
Номер провадження 2/725/1061/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2023 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Ватаманюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про відшкодування моральної шкоди, завданої невиконанням судового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилався на те, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати і надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області довідки про розмір мого грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2022 року та на 01.01.2023 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 року та на 01.01.2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.2022 року та 01.02.2023 року.

З метою примусового виконання вказаного судового рішення Управлінням забезпечення примусового виконання рушень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 26.09.2023 року відкрито виконавче провадження ВП №72872294.

Натомість, після ухвалення адміністративним судом вказаного рішення, відповідач направив на його адресу копії довідок, а на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області оригінали, станом на 01.01.2022 року та на 01.01.2023 року в яких відображені складові його грошового забезпечення (основні та додаткові, що не відповідають дійсності, та фактично призводять до зменшення розміру його пенсійного забезпечення, замість збільшення. Також, відповідачем протиправно було неправильно застосовано множення на відповідний тарифний коефіцієнт розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року щодо посадового окладу, окладу за військовим званням та додаткових видів грошового забезпечення. Крім того, відповідно до довідок б від 30.08.2022 року станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 додаткові види грошового забезпеченні визначені в розмірі 496 грн. та 537 грн., проте до розрахунку не включені такі додаткові види грошового забезпечення, як надбавка за особливості проходження військової служби в розмірі 65% та премія 35%. Зауважував, що наявна у розпорядженні пенсійного фонду довідка про розмір його грошового забезпечення, надана без врахування висновків рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року містить відомості про його грошове забезпечення у розмірі більшому ніж ті, що відображені у довідках наданих відповідачем на виконання судового рішення.

З урахуванням наведеного, він звернувся до відповідача за роз`ясненням та отримав лист від 12.09.2023 року за №9/48 в якому відповідач повідомив, що всі складові його грошового забезпечення, відображенні у відповідних довідках, відповідають рішенню суду.

Вказував на те, що невиконання відповідачем судового рішення завдало йому моральних страждань як військовом пенсіонеру, якому протипоказані фізичні та психоемоційні перевантаження. Крім того, моральна шкода полягає в душевних стражданнях через порушення звичного способу життя, адже йому довелося неодноразово письмово звертатися до відповідача з метою реалізації свого права на отримання визначеного розміру допомоги, а потім і щодо виконання рішення суду через виконавче провадження. Звичний спосіб життя порушений внаслідок необхідності неодноразового звернення до суду за захистом свого права, а також до органів державної виконавчої служби через відмову відповідача добровільно виконати рішення суду в повному обсязі. Все зазначене викликає у нього відчуття приниження, образи, незахищеності, безнадійності, вимагає від додаткових зусиль, порушує звичний спосіб життя. Також з початком повномасштабного вторгнення росії він проходить військову службу та виконує завдання в посиленому режимі.

На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального та процесуального права, просив сягнути з Державного бюджету України на його користь 30000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України коштів з єдиного казначейського рахунку України, а також позивач направив до суду заяву про розгляд справи без його участі.

На вказану позовну заяву надійшов відзив в якому відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що позивачем не доведено, що відповідач не виконав чи неналежним чином виконав судове рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року та просив врахувати, що 08.11.2023 року Відділом примусового виконання рішень Управлінням забезпечення примусового виконання рушень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) закінчено виконавче провадження ВП №72872294 з примусового виконання зазначеного рішення суду у зв`язку із його виконанням боржником. Вважає, що позивач не надав належних, допустимих та переконливих доказів завданої йому моральної шкоди внаслідок дій відповідача.

У відповіді на відзив позивач вказував, що йому не було відомо про наявність постанови про закінчення виконавчого провадження та про її існування він дізнався з тексту відзиву, також на підтвердження невідповідності отриманих довідок обставинам, що встановленні судовим рішенням, просив врахувати довідку про складові грошового забезпечення його співслужбовця та колеги за аналогічною посадою, якому на виконання аналогічного судового рішення була видана довідка до якої включені усі додаткові види грошового забезпечення, які відсутні у направленій на його адресу довідці.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, судом встановлено, що з метою примусового виконання виконавчого листа №600/2555/23-а виданого Чернівецьким окружним адміністративним судом постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управлінням забезпечення примусового виконання рушень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіональногоуправління Міністерства юстиції від 26.09.2023 року відкрито виконавче провадження ВП №72872294. За змістом виконавчого документу зобов`язано и Чернівецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати і надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022 та на 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХЇІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 та на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.2022 та 01.02.2023 р. відповідно (а/с 6-7).

В подальшому, постановою від 08.11.2023 року вказане виконавче провадження було закінчене, оскільки державний виконавець встановив, що відповідно до листа Чернівецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 02.10.2023 №10023, боржником супровідним листом від 31.08.2023 №8744 направлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (отримано 04.09.2023) довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022 та на 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43 і 63 закону України від 09.04.1992 № 2262-ХП «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 та на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт. Таким чином, рішення Чернівецького окружного адміністративного суду №600/2555/23-а від 27.06.2023 було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №72872294 від 26.09.2023.

До матеріалів справи позивачем долучено копії відповідних довідок, наданих відповідачем на виконання судового рішення, а також довідку управління Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про перерахунок пенсії станом на 01.03.2023 року з яких вбачається, що сума грошового забезпечення, яка була врахована при перерахунку пенсії станом на 01.03.2023 року є більшою ніж та, яка зазначена у довідках про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 року та 01.01.2023 року (а/с 8, 10 зворот).

Листом Чернівецького обласного ТЦК та СП від 12.09.2023 року №9148 відповідач роз`яснив позивачу, що ІНФОРМАЦІЯ_1 під час складання довідок №ХЖ 17429 станом на 01.01.2022, 01.01.2023 років на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного застосовано: посадовий склад (ПО) та оклад за військовим званням (ОВЗ) обчислених шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом відповідно на 01.01.2022, 01.01.2023 років на відповідний тарифний коефіцієнт - відповідно до судового рішення, яке набуло чинності; додаткові види грошового забезпечення - встановлено у розмірах, визначених Постановою № 704. Отже, під час складання довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій на виконання рішень судів застосовуються: ПО та ОВЗ (в т.ч., які обчислені виходячи 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати), додаткові види грошового забезпечення, розмір яких визначено судом, відповідно до судових рішень, які набули чинності; ПО та ОВЗ, додаткові види грошового забезпечення, розмір яких судом не установлені, відповідно до чинних нормативно правових актів - у фіксованих розмірах (класність, таємність, тощо) або в гарантовано мінімальних розмірах -для тих видів грошового забезпечення, фіксовані розміри яких не установлені (надбавка за особливості проходження служби та премія). Довідково, відповідно до Постанови №704 мінімальний розмір надбавки за особливості проходження служби - 0 відсотків ПО та ОВЗ і надбавки за вислугу років, премії- 10 відсотків посадового окладу. Грошове забезпечення звільнених військовослужбовців не може бути більшим за грошове забезпечення діючих військовослужбовців за аналогічними посадами, військовим званням та вислугою років.

Таким чином, у вказаному листі відповідач зазначив, що немає підстав для надання інших довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 років ніж ті, які вже надані до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (а/с 11-12).

На підтвердження неправильності даних зазначених позивачем у відповідних довідках, наданих на виконання рішення суду, позивач долучив до матеріалів справи довідку Чернігівського обласного ТЦК та СП від 28.04.2023 року про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 року для проведення з 01.02.2022 року перерахунку пенсії на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 року, яка видана ОСОБА_2 та звертав увагу на різницю у виданих та розмірах грошового забезпечення, зазначених у такій довідці порівняно із тими, що були видані йому.

Таким чином, вважає, що відповідач не виконав належним чином рішення суду, що завідало йому значних моральних страждань.

Згідно ч. 5 ст. 124, п. 9 ст. 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. До основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню по всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Отже, рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року, яке набрало законної сили та яким зобов`язано Чернівецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки вчинити певні дії, а саме підготувати і надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області довідки про розмір мого грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2022 року та на 01.01.2023 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 щодо визначення посадового окладу і окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 року та на 01.01.2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.2022 року та 01.02.2023 року, підлягає обов`язковому виконанню.

Статтями 167, 170 ЦК України визначено, що Держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Згідно ч.2 ст. 30 ЦПК України - позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Державу представляють відповідні органи державної влади в межах їх компетенції через свого представника (частина четверта статті 38 ЦПК України у вказаній редакції).

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В силу ч. 1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно ч. 3, ч.5 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Моральна шкода відшкодовується потерпілому (позивачеві) одноразовим платежем. Якщо договором або законом не передбачене багаторазове відшкодування моральної шкоди у спірних правовідносинах, то позови про таке відшкодування не підлягають задоволенню.

Аналогічні правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі №641/8857/17.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" передбачено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправні діяння її заподіювача; наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При цьому суд з`ясовує факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрати немайнового характеру.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки, що призвела до заподіяння шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

При цьому на потерпілого (позивача) покладається обов`язок довести факт неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди потерпілому (позивачу).

Так, як вже було встановлено судом, відповідач надав позивачу роз`яснення щодо порядку обчислення складових грошового забезпечення, які містились у наданих на виконання судового рішення довідках, державним виконавцем закінчене виконавче провадженян з примусового виконання рішення суду Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року, у зв`язку із виконанням судового рішення та будь-яких належних та допустимих доказів на підставі яких суд міг б дійти висновку, що позивачем не виконано чи неналежним чином виконане судове рішення, чим завдано позивачу моральних страждань, матеріали справи не містять.

За змістом ст.ст. 77, 79 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Долучена позивачем до матеріалів справи довідка, видана іншій особі Чернігівським ОТЦК та СП від 28.04.2023 року в який складові грошового забезпечення різняться з тими, що відображенні у направлених відповідачем на виконання рішення суду позивачу довідках, не може вважатись належним та достовірним доказом того, що відповідачем не виконано судове рішення, а є лише припущенням того, що відповідач міг провести невірні розрахунки, а відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини у справі «Кобець проти України» зазначав, що відповідно до прецедентної практики при оцінці доказів суд керується критерієм «поза розумним сумнівом» та доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Отже, за наслідками розгляду справи суду не надано належних, допустимих та достовірних доказів, які б поза розумним сумнівом доводили недостовірність даних відображених відповідачем у довідках наданих ним на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року та тим самим невиконання вказаного рішення суду і як наслідок завдання позивачу моральних страждань, а тому в задоволенні позову слід відмовити з підстав його недоведеності.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 19, 56, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 23, 30, 167,170, 1167, 1173 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Чернівецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про відшкодування моральної шкоди, завданої невиконанням судового рішення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна