Справа № 128/2308/23
УХВАЛА

19 червня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Л.П., розглянувши заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу, -

в с т а н о в и в:

До Вінницького районного суду Вінницької області в порядку наказного провадження надійшла заява Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу в сумі 2494,34 грн..

Вивчивши матеріали заяви про видачу судового наказу, суд дійшов наступного висновку.

Частиною першою статті 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, судовий наказ не може бути видано, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно з п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено, в тому числі, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, та перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Частиною третьою статті 163 ЦПК України визначено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Так, заявник на підтвердження існування договірних відносин між ним та боржником додав до заяви Типовий договір розподілу природного газу, який не містить дати його підписання, реквізитів та підписів сторін.

У п.п. 1.3 п. 1 даного Договору передбачено, що цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою наведеною у додатку 1 або у додатку 2 до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документальне підтверджене споживання природного газу.

Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Згідно з положеннями, викладеними в частині першій статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як убачається з заяви та доданих до неї документів, заявник просить суд стягнути з боржника ОСОБА_1 заборгованість за послуги з розподілу природного газу в розмірі 2494,34 грн., однак в порушення вимог п.п. 4, 5 ч. 2 та п.п. 3, 4 ч. 3 ст. 163ЦПК України не надає доказів на підтвердження правомірності нарахування суми боргу, а саме: до заяви про видачу судового наказу не додано копії договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, оскільки Типовий договір розподілу природного газу не містить дати його підписання, реквізитів та підписів сторін. Отже, заявником не додано до заяви доказів, які б свідчили про існуванням між заявником та боржником договірних правовідносин, що є підставою для відмови судом у видачі судового наказу.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи те, що заява Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» не відповідає вимогам статті 163 ЦПК України, суд доходить висновку про наявність підстав, визначених п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 163, 165, 260, 263, ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу.

Роз`яснити заявнику право повторного звернення до суду з заявою про видачу судового наказу в порядку, встановленому ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.

Суддя Л.П. Шевчук