У Х В А Л А

Іменем України

15 грудня 2023 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Бабко В.В., перевіривши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт фінанс", треті особи: Приватний виконавець Сіщук Володимир Васильович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 - 177 ЦПК України.

Однак пред`явлений позов підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, а саме: до позовної заяви не надано документ, що підтверджує сплату судового збору. Згідно автоматизованої системи документообігу суду підтвердження про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України відсутнє.

Позивачем подане клопотання про звільнення його від сплати судового збору з врахуванням майнового стану. Відповідач зазначає, що у нього відсутній річний дохід за минулий рік, а тому, на його думку, наявні підстави для звільнення від сплати судового збору на підставі ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У своїй постанові від 04 липня 2018 року у справі №686/114/16-ц Верховний Суд зауважив, що положення статей ЦПК України та ЗаконуУкраїни «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. Водночас підстави для відмови суду у подібних клопотаннях мають бути аргументовані.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою, за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судовогоз бору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача -фізичної особи за попередній календарний рік.

Суми отриманих доходів згідно відомостей декларації, на які посилається позивач на підтвердження матеріального становища, не можуть об`єктивно, в самостійному вигляді, вказувати на дійсний майновий стан та річний дохід особи, бути підставою для звільнення від сплати судового збору.

У поданому клопотанні відповідач не зазначає, як саме він забезпечується побутово- необхідними умовами. Відповідач також не наводить даних про те, чи має він особисто на утриманні будь-яких осіб, чи перебувають у його користуванні транспортні засоби та за рахунок яких надходжень здійснюється утримання такого майна.

З огляду на вказані обставини, заява підлягає залишенню без руху як така, що не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою: 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З врахуванням характеру заявленої вимоги, позивач має сплатити судовий збір в розмірі 1073,60грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати п"яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт фінанс", треті особи: Приватний виконавець Сіщук Володимир Васильович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків протягом трьох днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. В разі не усунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана 15.12.2023.

Суддя В.В. Бабко