"19" грудня 2023 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року

м.Харків

Справа № 642/5417/23

Провадження №2/642/1529/23

Ленінський районний суд м.Харкова

у складі: головуючого судді Петрової Н.М.,

за участю секретаря Усиченко К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментна на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі,-

ВСТАНОВИВ:

19.09.2023 року до Ленінського районного суду м.Харкова надійшла позовна заява адвоката Петрової А.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, в якій вона просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн. щомісячно, починаючи з моменту подання позову і до досягнення дитиною повноліття, витрати по справі покласти на відповідача.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що 16.03.2013 у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 102. Від шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Фактично шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено, відповідач ОСОБА_2 матеріально не допомагає, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться повністю на її утриманні. Просить суд стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн. щомісячно, починаючи з моменту подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 21.09.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі, визначено проводити розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін (а.с.22).

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Петрова А.В. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, через канцелярію суду надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, через канцелярію суду надав заяву, в якій повністю визнає позовні вимоги, просить проводити розгляд справи за його відсутності (а.с.52).

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Так, в судовому порядку встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.03.2013 згідно свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 (а.с.14).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 (а.с.15).

Відповідно довідки про місце проживання, наданої Об`єднаною протестантською церквою від 20.07.2022, неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає разом з мамою, позивачем по справі ОСОБА_1 з 01.07.2022 безстроково у приміщенні парафії за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.44-49).

Згідно довідки про навчання на 2023-2023 на навчальний рік від 26.01.2023 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахована до Державної початкової школи ім.Маріуса Пінарда в підготовчий клас на навчальний рік 2022-2023 (а.с.50-51).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII (78912) від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією Організації Об`єднаних Націй про права дитини (далі - Конвенція ООН про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ст.141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

За змістом ст. 180 СК України, ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, її вік; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність рішення суду щодо стягнення аліментів на другу дитину та утримання дружини.

Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років: з 1 січня - 2272 гривні, з 1 липня - 2381 гривень, з 1 грудня - 2438 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2833 гривень, з 1 липня - 2969 гривень, з 1 грудня - 3040 гривень.

Статтями 182, 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом з урахуванням: стану здоров`я та матеріального становища дитини і платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Частиною 1 статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що зазначається у приписах постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 17).

Згідно ст. 184 СК України, суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним відповідачем.

При визначенні розміру аліментного платежу суд враховує, що батько дитини ОСОБА_2 є працездатним, не має зобов`язань щодо сплати аліментів на утримання інших дітей або непрацездатних членів сім`ї. Виходячи із стану здоров`я та матеріального становища дитини і відповідача, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно, що відповідає обов`язку батька дитини забезпечити частину витрат на її утримання, з урахуванням мінімальних життєвих потреб дитини і матеріального стану відповідача.

Суд вважає, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн. щомісячно є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини.

Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Отже, суд з урахуванням усіх обставин справи, вважає доведеним вимоги позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 19.09.2023 та до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Приймаючи до уваги, що позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, передбачений пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" в сумі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 12, 13, 81, 83, 89, 258, 259, 263-265, 268, 351, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментна на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000,00 (п`ять тисяч) грн, щомісячно, починаючи з 19 вересня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три грн. 60 коп.) грн.

Згідно зі ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник позивача: адвокат Петрова Альона Володимирівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №002247 від 26.04.2021, адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_5 , паспорт НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складено 19.12.2023.

Суддя Н.М. Петрова