Справа № 289/1725/23
Номер провадження 2/289/500/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2023 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Мельника О.В., за участі секретаря судового засідання Галькевич Ю.В. позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу: за позовною заявою ОСОБА_1 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що за час спільного проживання як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу із відповідачем у них народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час дитина проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні.

Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, права та обов`язки. Разом не проживають та спільного господарства не ведуть. З огляду на вищевикладене просить стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання спільного сина у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Останнім часом відповідач проживає окремо та у добровільному порядку не надає належну матеріальну допомогу на утримання дитини.

Ухвалою від 10.11.2023 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання із викликом (повідомленням) сторін. Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення.

Позивач в судове засідання з`явилася, позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення.

Відповідач в судове засідання з`явився, проти задоволення позову заперечив, надав суду пояснення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується виданим виконавчим комітетом Мотижинської сільської ради Макарівського району Київської області свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 11грудня 2013 року.

З довідки виданої Лутівським старостинським округом Радомишльської міської ради Житомирського району Житомирської області № 402 від 17.07.2023 вбачається, що син проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 .

З довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи виданої Радомишльським відділом Управління соціального захисті населення Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області № 1818- від 07.04.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 має на даний час фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_3 .

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 431 виданої ДУ «ІПАГ ім. акад. О.М. Лук`янової «НАМН України відділення дитячої хірургії з ліжками урогінекології та Центром неонатальної хірургії вад розвитку та їх реабілітації» вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є інвалідом дитинства віком до 18 років.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснила, що проживала із відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2012 року по лютий 2022 року. За час спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_3 , батьківство щодо якого відповідач не заперечував та записаний батьком у свідоцтві про народження дитини. Дитина має інвалідність, і на час звернення до суду перебуває на повному утриманні матері. Однак, батько матеріальної допомоги не надає, що і змусило позивача звернутись із даним позовом до суду.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив та зазначив, що не відмовляється допомагати утримувати дитину, але хоче купувати конкретні, необхідні дитині речі, а не давати гроші. Також, після того, як позивач пішла жити до іншого чоловіка взагалі сумнівається, що він є батьком ОСОБА_3 . Заходів для підтвердження чи спростування свого батьківства на даних час ніяких не вживав. Надав суду довідку Макаріської селищної ради № 89 від 01.02.2022 року про те, що він самостійно виховує ОСОБА_3 .

З наданих матеріалів вбачається, що проживання дитини разом із матір`ю, на момент звернення до суду, підтверджується дослідженою в судовому засіданні Довідкою Лутівського старостинського округу Радомишльської міської ради Житомирського району Житомирської області № 402 від 17.07.2023 про склад сім`ї ОСОБА_1 та довідкою Радомишльського відділу Управління соціального захисті населення Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області № 1818- від 07.04.2022 року про взяття на облік ОСОБА_1 як ВПО та яка має на даний час фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_3 .

Доказів того, що відповідач непрацездатний, фізично не здоровий або має на своєму утриманні інших осіб та не має можливості сплачувати заявлену суму аліментів суду надано не було. Доказів того, що ОСОБА_2 не являється батьком дитини, вживав заходів для спростування батьківства суду також не надано. Те, що на даний час дитина проживає разом із матір`ю відповідач в судовому засіданні не заперечував.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно положень статей 141, 180-182 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 05.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків разом з яким проживає дитина.

Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Враховуючи спільний обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття, визначений ст. 180 СК України, всі перелічені в сукупності обставини дають підстави для покладення на відповідача обов`язку сплачувати аліменти в розмірі частки від всіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. 84, 182, 184 СК України, ст. 81, 141, 8, 263-268, 280, 284, 289 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , місце проживання: АДРЕСА_5 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 на утримання дитини:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 27.07.2023 і до повноліття дитини.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення буде виготовлено 19 грудня 2023 року.

Суддя О. В. Мельник