Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1569/23
Провадження № 2-з/553/18/2023
У Х В А Л А

Іменем України

21.06.2023м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Тимчук Р.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 разом з позовною заявою звернулася до Ленінського районного суду м. Полтави з заявою про забезпечення позову.

Судовий збір за подання до суду заяви про забезпечення позову позивачем не сплачено, посилаючись на Закон України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі цього, пред`явлена заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України з наступних підстав.

Так, позивачем не сплачено судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Крім того, зі змісту заяви та доданих до неї документів вбачається, що предметом спору є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Таким чином, дія ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», не поширюється на правовідносини щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а тому в даному випадку позивач не звільнений від сплати судового збору.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про забезпечення позову фізичною особою встановлюється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2023 року становить 2684,00 гривень.

Отже, розмір судового збору, який мав сплатити заявник при зверненні до суду з заявою про забезпечення позову, становить 536,80 грн.

Доказів того, що позивач знаходиться у скрутному матеріальному становищі та не має коштів для сплати судового збору у розмірі 536,80 грн. до заяви не додано; умов, визначених у ст. 8 Закону України «Про судовий збір» не наведено, тому суд не вбачає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

Таким чином, відсутня можливість прийняти до розгляду позивача заяву про забезпечення позову, тому зазначену заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків заяви.

На підстави викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки заяви в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали позивачу.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання ухвали заява буде вважатися неподаною та повернута, що не є перешкодою для повторного звернення до суду після усунення обставин, які стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Р. І. Тимчук