УХВАЛА

08 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 522/14530/21

провадження № 61-17428ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Завальнюком Сергієм Володимировичем, на постанову Одеського апеляційного суду від 10 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Житлове управління «Ренесанс - 92» про відшкодування завданих збитків і моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У 2021 році ОСОБА_1 звернулась до суду позов до Дочірнього підприємства «Житлове управління «Ренесанс - 92» (далі - ДП «ЖУ «Ренесанс - 92» про відшкодування завданих збитків і моральної шкоди та просила суд стягнути з відповідача на її користь суму збитків у розмірі 57 266,99 грн та компенсацію моральної шкоди у розмірі 30 000,00 грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 червня 2022 року позов ОСОБА_1 до ДП «ЖУ «Ренесанс - 92» про відшкодування завданих збитків і моральної шкоди задоволено частково. Стягнено з ДП «ЖУ «Ренесанс - 92» на користь ОСОБА_1 відшкодування завданих збитків у розмірі 57 266,99 грн, компенсацію моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн та судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Постановою Одеського апеляційного суду від 10 листопада 2023 року апеляційну скаргу ДП «ЖУ «Ренесанс - 92» задоволено частково. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 червня 2022 року скасовано та ухвалено у справі нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ДП «ЖУ «Ренесанс - 92» про відшкодування завданих збитків і моральної шкоди відмовлено.

06 грудня 2023 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просила скасувати постанову апеляційного суду, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Конституційний Суд України 22 листопада 2023 року ухвалив Рішення у справі № 10-р(ІІ)/2023 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пунктів 1, 5 частини шостої статті 19, пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, зокрема, визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2частини третьої статті 389 ЦПК України. У пунктах 7.6. - 7.8. Рішення вказано, що Європейський суд із прав людини послідовно обстоює позицію, що для розуміння змісту обмежень права на доступ до суду, гарантованого статтею 6 Конвенції, є потреба у врахуванні ролі касаційних судів та визнанні того, що умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги; застосування визначеного у національному праві критерію ratione valoris для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою з огляду на саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості. Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів. Тому внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики.

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

У цій справі ціна позову становить 62 266,99 грн (57 266,99 грн + 5 000,00 грн), яка не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню.

У касаційній скарзі заявник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки створює небезпечний прецедент, коли відповідач (управитель багатоквартирного будинку) не виконує свої обов`язки управителя багатоквартирного будинку, через що мешканці будинку та сторонні особи зазнають збитків та моральної шкоди, але не можуть її відшкодувати. Вказує, що спірні правовідносини у цій справі мають доволі рідкісний для проваджень у Верховному Суді суб'єктний склад, оскільки відповідач є керуючою компанією, управителем за типовим договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Вказує про відсутність тотожної судової практики Верховного Суду, яка б повністю відповідала спірній ситуації, тому подана нею касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Разом з тим посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженим судовим рішенням, і, відповідно, не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,підлягають касаційному оскарженню, касаційна скарга не містить.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 10 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Житлове управління «Ренесанс - 92» про відшкодування завданих збитків і моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

М. М. Русинчук