Справа № 504/2094/23
Провадження № 2/504/1648/23
06.11.2023смт.Доброслав
Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді - Барвенка В.К.,
секретаря Завади Ю.А., -
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, яким просить стягнути заборгованість за договором про надання послуг № Луна-2020 від 21.09.2020 року у розмірі 166823, 53 грн. у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором.
У судове засідання відповідач не з`явився, за місцем реєстраційного обліку відсутній.
Відповідач сповіщений про дату, час та місце проведення судового засідання.
Справа розглядається у спрощеному порядку з повідомленням сторін.
Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 06.11.2023 року постановлений заочний розгляд даної справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку:
21.09.2020 року між ТОВ «ПАЙН Форест» та ОСОБА_1 укладено договір № Луна- 2020 про надання послуг з розміщення маломірного судна.
Станом на 01.04.2023 року заборгованість ОСОБА_1 за договором становить 134200 грн.
Крім того, за правовим механізмом ст. 625 ЦПК України у відповідності до п.7.13 договору позивачем вірно нараховано три відсотки річних в сумі 1671,57 грн., а також витрати від інфляції в сумі 8189,79 грн.
Загальна сума заборгованості складає 166823,53 грн.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.
Отже, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим.
За змістом статей 524, 533 - 535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі N 758/1303/15-ц.
В силу правил ст. ст. 526, 530 538,, 612 ЦК України підлягають задоволенню вимоги в частині стягнення боргу за зобов`язанням та нарахованої пені.
Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі I "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу I книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).
Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Отже підлягають задоволенню і вимоги про нарахування трьох відсотків річних та інфляційних витрат.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 15, 16, ч. 2. ст. 509, 525, 526, 528, 612, 625 ЦК України, ст. ст. 4-13, 76-89, 141, 258-273, 280-289 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з моменту його отримання в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.
Суддя В. К. Барвенко