Справа № 369/5350/23
Провадження № 2/369/3875/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2023 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ковальчук Л.М.,

за участю секретаря Павлової В.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Боярської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Боярської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з липня 2015 року по липень 2022 року позивач перебувала в шлюбі з відповідачем. Сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Місце проживання ОСОБА_3 її батьки договором визначити не можуть. ОСОБА_3 фактично проживає з матір`ю, але місце її проживання зареєстроване за адресою батька. Відповідач заперечує як проти зміни реєстрації місця проживання доньки зі своєї адреси на адресу матері, так і проти того, щоб донька проживала разом з матір`ю.

Враховуючи вище викладене, позивач просила суд визначити місце проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Ухвалою від 18.040.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Позивача в підготовче судове засідання, не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала просила суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач в підготовче судове засідання, не з`явився, надав суду заяву в якій позов визнав в повному обсязі та просив розгляд справи проводити у його відсутність.

Представник Служби у справах дітей Боярської міської ради в підготовче судове засідання, не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи проводити у відсутність представника.

Положеннями ч.ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно встановивши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 31.07.2015 між позивачем та відповідачем було укладено шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в сторін народилась дитина - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 04.09.2015 серії НОМЕР_1 .

За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. ст. 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька - це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно з ч. 1, 2 і ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Малолітня дитина - ОСОБА_3 на теперішній час зареєстрована з батьком за адресою: АДРЕСА_1 , однак проживає разом з матір`ю - ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Слід зазначити, що згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч.1 ст. 160 , ч.1 ст. 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Згідно із п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959р., зокрема у принципі 6, проголошено, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Статтею 9 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано постановою ВР за № 789-XII від 27 лютого 1991р., визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно із статтями 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Малолітня дитина не повинна, крім виняткових обставин, відокремлюватися від матері. Суспільство і органи влади повинні забезпечити необхідний догляд за дітьми, які залишилися без піклування сім`ї або без адекватних засобів підтримки.

Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

В даному випадку суд прийшов до висновку, що у спірних правовідносинах найкращим інтересам малолітньої дитини відповідатиме проживання разом із матір`ю, за місцем проживання якої створено всі умови для гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до висновку Виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області про визначення місця проживання малолітньої

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю,

ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено, що ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 04 вересня 2015 року. Від цього шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 29.07.2022 року шлюб між ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_2 розірвано. 19 листопада 2022 року гр. ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище на « ОСОБА_7 ». На даний час родина проживає за адресом: АДРЕСА_2 , проживають: гр. ОСОБА_1 , її чоловік ОСОБА_6 , мати чоловіка ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , малолітня дитина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , малолітня дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітня дитина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 . Малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в 2-А класі ОЗО БАЛ імені Є. Коновальця. У характеристиці, складеній класним керівником, зазначено, що гр. ОСОБА_1 приділяє належну увагу вихованню доньки та регулярно спілкується з класним керівником та вчителями, приймає активну участь у позаурочному житті класу. Піклується про емоційний та психологічний стан доньки. Дитина завжди охайно вдягнена, з гарною зачіскою маючи відповідний вигляд для відвідування школи. Батько дитини проживає в с. Забір`я, Фастівського р-ну, Київської обл. Є інвалідом 3 групи після отриманих травм. Без офіційного працевлаштування. Отримує пенсію по інвалідності. Донька, ОСОБА_3 , зареєстрована за адресом батька в АДРЕСА_1 . Батько не заперечує проти проживання доньки з матір`ю. Мама дитини ОСОБА_1 на даний час перебуває в декретній відпустці по догляду за молодшою дитиною. За період роботи з 10.10.2018 року по 03.05.2022 року в ТОВ «Київська харчова фабрика», на посаді пакувальниці, зарекомендувала себе як старанний працівник. Дорікань та дисциплінарних, стягнень не було. Службою у справах дітей Боярської міської ради проведено обстеження умов проживання за адресом: АДРЕСА_2 . З акту обстеження умов проживання, складеним головним спеціалістом Служби у справах дітей Боярської міської ради від 02.03.2023 року зазначено, що за даним адресом проживає шестеро чоловік. В ході обстеження встановлено, що будинок загальною площею 76 м2 містить три окремі жилі кімнати, туалет, ванну, кухню. В будинку чисто та охайно. Створена окрема кімната, в якій проживає братик з сестричкою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_11 облаштована двох`ярусним ліжком, мебльована, є необхідні речі для навчання та відпочинку. Для дитини створено відповідні умови для повноцінного та гармонійного розвитку. Враховуючи викладене, захищаючи інтереси неповнолітньої, керуючись ст.7, 19, 141, 155, 160, 161, Сімейного кодексу України, ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», п.72 постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008р. №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», беручи до уваги думку членів комісії по захисту прав дитини, Служба у справах дітей Боярської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що судом встановлено визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 24, 56, 110, 112, 141, 160, 161 СК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 12, 13, 81, 89, 141, 206, 258, 265, 280, 281, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Боярської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини,- задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 .

Служба у справах дітей Боярської міської ради: Київська область, м.Боярка, вул.М.Грушевського, 39, .

СУДДЯ Л.М.КОВАЛЬЧУК