Справа № 522/9398/19
Провадження № 2/522/1028/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання Кріцької Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми, на відшкодування збитків, завданих невиконанням договору,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми, на відшкодування збитків, завданих невиконанням договору.

В обґрунтування позову вказує, що 09.03.2019 року між сторонами було укладено Договір про надання послуг (покупцю).

09.03.2019 року сторонами було складено Акт прийому-передачі наданих послуг. Таким чином, позивач повністю виконав свої обов`язки за договором про надання послуг.

Послуги були надані позивачем в повному обсязі. Протягом виконання позивачем даного договору відповідачем було укладено договір купівлі-продажу зазначеної квартири.

Однак, відповідач сплатила послуги за вказаним договору не в повному обсязі.

Розмір заборгованості відповідача за вказаним договором складає грошову суму в розмірі гривневого еквіваленту 500 доларів США, за формулою: 2125 (ціна договору) - 300 (аванс) - 1325 (сплачено пізніше).

Відповідно до повідомлення з офіційного сайту ПАТ «МТБ БАНК», вартість продажу долару США на день подання позову складає 26.90 гривень за 1 долар США.

Таким чином, розмір заборгованості складає 13450,00 грн.

Ухвалою суду від 03 липня 2019 року (суддя Єршова Л.С.) провадження у справі відкрито.

02 грудня 2019 року від відповідача подано зустрічну позовну заяву.

Протокольною ухвалою від 02 грудня 2019 року відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви.

26 грудня 2019 року від відповідача по справі до суду надійшов відзив на позовну заяву.

Відповідно до наданого відзиву відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, вказала, що позивач не виконував роботу передбачену договором належним чином.

Ухвалою суду від 23 січня 2020 року вирішено провадження у справі № 522/9398/19 за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, зупинити до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі № 522/21072/19 за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання недійсним договору про надання послуг (покупцю).

Рішенням суду від 04.03.2020 року по справі № 522/21072/19 вирішено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про визнання недійсним договору про надання послуг (покупцю) та стягнення сплачених коштів відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 25.08.2021 року вирішено відновити провадження по справі.

26.08.2022 року від представника позивача до суду надійшла уточнена позовна заява.

11.10.2022 року від відповідач до суду надійшли письмові пояснення

Ухвалою суду від 31 жовтня 2022 року у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Гузя Григорія Васильовича про відвід головуючому по справі судді відмовлено. Заяву судді Приморського районного суду міста Одеси Єршової Л.С. про самовідвід у справі №522/9398/19 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми, на відшкодування збитків, завданих невиконанням договору задоволено.

Ухвалою суду від 07 листопада 2022 року справу прийнято до провадження головуючого судді Абухіна Р.Д.

26.12.2022 року від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю.

Під час судового засідання призначеного 01 березня 2023 року суд протокольною ухвалою згідно ст. 49 ЦПК України відмовити у прийнятті до провадження заяви про збільшення позовних вимог .

У судове засідання призначене на 14 червня 2023 року з`явився представник відповідача ОСОБА_3 . Представник відповідача заперечував проти задоволення позову.

Суд заслухавши думку представника, дослідивши матеріали справи прийшов до наступних висновків.

09 березня 2019 року між ОСОБА_2 (замовник) та ФОП ОСОБА_1 (виконавець) був укладений договір про надання послуг (покупцю).

Згідно п. 1.1 зазначеного договору виконавець зобов`язується за плату, за дорученням замовника надати послугу, а саме консультування замовника, організація перегляду, а також допомогу в організації укладення замовником договору купівлі-продажу нерухомого майна квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 1.4 договору про надання послуг (покупцю) метою цього договору є пошук виконавцем обєкта нерухомості , що задовольняє вимогою замовника та забезпечення Замовнику можливості укласти договір купівлі-продажу даного Замовника обєкта.

Згідно п 1.4. Договору про надання послуг, в рамках вказаного договору Виконавець (тобто ФОП ОСОБА_1 ) надає замовнику послуги з: - організацій візуального огляду об`єктів нерухомості, тотожних об`єкту договору (тобто фактично купленої позивачкою в подальшому квартири) та самого Об`єкту; проведення правової експертизи правовстановлювальних документів та технічної документації на Об`єкт; організації та проведення переговорів із третіми особами (продавцями/продавцем, їх представниками) стосовно умов надбання Об`єкту; організації зустрічі Замовника із третіми особами (продавцями/продавцем, їх представниками) на предмет умов надбання Об`єкту.

Відповідно до п. 2.1.2 зазначеного договору виконавець має право відмовитися від подальшого надання послуг замовнику протягом всього строку дії цього Договору.

Згідно п. 3.1. вказаного договору вартість послуг за Договором складає 2125,00 дол. США.

Згідно п. 3.3. вказаного договору підтвердженням надання виконавцем послуг замовникові сторони визнають підписаний акт приймання-передачі надання послуг, або факт придбання замовником права власності на об`єкт.

Пунктом 5.2 договору одностороння відмова від цього договору не допускається, крім випадків, встановлених в цьому Договорі.

Відповідно до 6.2. Договору всі правовідносини виникають з цього договору або пов`язані з ним в тому числі пов`язані з дійсністю, укладенням, виконанням, зміною та припиненням цього Договору, тлумаченням його умов, визначенням наслідків недійсності або порушення Договору, регламентується цим Договором та відповідними нормами чинного в Україні законодавства, а також застосовними до таких правовідносин звичаями ділового обороту на підставі принципів добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно п. 6.7. вказаного договору підписанням цього договору сторони свідчать, що вони досягли згоди з усіх істотних умов договору, всі умови, відповідальність, права та обов`язки, закріплені в цьому договорі сторонам зрозумілі, зрозумілі, і вони обв`язуються їх бездоганно дотримуватися.

Судом встановлено, що 09 березня 2019 року між ОСОБА_2 (замовник) та ФОП ОСОБА_1 (виконавець) був підписаний Акт прийому передачі надання послуг, в якому зазначено, що виконавцем дійсно були надані замовнику посередницькі, інформаційні, консультаційні послуги щодо Об`єкту, який представляє собою квартиру розташованою за адресою АДРЕСА_2

Також судом встановлено, що 08.05.2019 року позивач ОСОБА_2 уклала договір купівлі-продажу з ОСОБА_4 , згідно якого продавець ОСОБА_4 передав у власність (продав), а покупець ОСОБА_2 отримав у власність (купив) квартиру АДРЕСА_3 . і сплатив за нього грошову суму у повному обсязі.

Відповідно до п. 4 Акту прийому передачі, під час укладання Договору про надання послуг замовник сплатила виконавцю 300 дол. США.

Відповідно до положень п. 5 вказаного Акту, відповідач зобов`язалася сплатити позивачу залишок розміру наданих послуг в гривнях в розмірі 1825 доларів США згідно курсу продажу на день укладення основного договору на об`єкт та його нотаріального посвідчення.

Пізніше, в рамках вказаного Договору та на виконання його умов, відповідач також передала працівнику позивача грошову суму в розмірі гривневого еквіваленту грошової суми в розмірі 1325 доларів США, що підтверджується Розпискою від 08.05.2019 року.

Таким чином, у відповідача залишилась несплаченою сума у розмірі 500 дол. США.

Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача, що в розписці від 08.05.2019 року зазначено про остатоточний розрахунок відповідача з позивачем, т.я. в розписці не зазначено номер квартири за який розраховано, та в матеріалах справивідсутнє підтвердження сплати заборгованоості в розмірі 500 доларів США.

Відповідно до положень п. 3.1. вказаного Договору, сторони встановили та погодили, що загальна вартість послуг визначається та встановлюється сторонами в гривнях України згідно курсу продажу доларів США до гривні за даними ПАТ «Марфін банк» (код банку 328168).

Відповідно до повідомлення з офіційного сайту ПАТ «МТБ БАНК», вартість продажу долару США на день подання позову складає 26.90 гривень за 1 долар США.

Таким чином, розмір заборгованості відповідач за договором складає 13450 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

В силу частин 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд звертає увагу на те, що виходячи із правил доказування в цивільному процесі чітко не виділяються «стандарти доказування», що більш характерним є для англосаксонської правової системи, проте суд знаходить, що він є наближеним до стандарту «балансу ймовірностей» (balance of probabilities), при якому тягар доведення факту вважається виконаним, якщо на підставі поданих доказів можна зробити висновок, що факт швидше мав місце, ніж не мав, що відповідає характеру даних правовідносин.

Виклад обставин запропонований відповідачем на заперечення позовних вимог, відповідно до яких позивач не виконував вимоги договору, використовував шахрайські методи для укладання договору не підтверджені належними та допустимими доказами. Суд сприймає такий варіант подій, однак в матеріалах справи наявні докази що свідчать про виконання відповідачем ФОП ОСОБА_1 своїх обов`язків за договором про надання послуг у повному обсязі. Крім того, підтверджений факт часткового виконання сплати відповідачем послуг по вказаному договору.

Частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про задоволення вимог про стягнення грошових коштів у сумі 13450,00 грн.

Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та у зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, понесені позивачами судові витрати покладає на відповідача.

Суд зазначає, що компенсація витрат з надання правничої допомоги адвоката здійснюється у порядку, передбаченому ст. 137 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині 4 ст. 137 ЦПК України, тобто розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Приписами ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ч. ч. 2, 3 ст.30 вищевказаного Закону).

Аналіз вищевикладених норм дає підстави вважати, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд має виходити з критерію обґрунтованих дій учасника процесу, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Але, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо однак, вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права, однак відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Частинами 5-6 статті 137 ЦПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З поданих до суду документів вбачається, що представництво позивача в цій справі здійснювалось адвокатом Сіржант Ю.В.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 («East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання зокрема як розподілити між сторонами судові витрати.

Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з вищевикладеного, оцінивши складність справи, процесуальну поведінку сторін, ціну позову, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу частково у розмірі 3000,00 грн.

Враховуючи, відстрочення сплати судового збору, суд вбачає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 263 - 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми, на відшкодування збитків, завданих невиконанням договору задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 13450 гривень на відшкодування збитків, завданих невиконанням договору про надання послуг (покупцю) від 09.03.2019 року та акту прийому-передання надання послуг.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768,40 гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 3000 гривень.

У задоволені решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 19.06.2023 року.

Суддя Р.Д. Абухін

14.06.23