УХВАЛА

18 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 521/14862/20

провадження № 61-17420ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15 червня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 25 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа - ОСОБА_5 , про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , звернулися до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа - ОСОБА_5 , про відшкодування шкоди, в якому, уточнивши позовні вимоги, просили суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 362 550 грн у відшкодування вартості відновлювального ремонту автомобіля, 50 000 грн у відшкодування завданої пошкодженням автомобіля моральної шкоди; на користь ОСОБА_2 - 50 000 грн у відшкодування завданої ушкодженням здоров`я моральної шкоди; на користь ОСОБА_3 , як представника малолітньої ОСОБА_4 , - 50 000 грн у відшкодування завданої ушкодженням здоров`я моральної шкоди.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 15 червня 2021 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , задоволено частково.

Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 362 550 грн у відшкодування вартості відновлюваного ремонту транспортного засобу Hyundai Grander, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5 000 грн, заподіяну внаслідок ушкодження при дорожньо-транспортній пригоді транспортного засобу Hyundai Grander, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Одеського апеляційного суду від 25 травня 2023 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задоволено частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15 червня 2021 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про відшкодування майнової шкоди та в частині відшкодування судових витрат змінено.

Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 у відшкодування майнової шкоди 97 480,50 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У грудні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Військової частини НОМЕР_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15 червня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 25 травня 2023 року, в якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Малозначна справа є такою з огляду на свої властивості, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, яка поширюється й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Верховним Судом враховано, що Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 у справі щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах: визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним) пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

При цьому згідно із частиною четвертою статті 274 ЦПК України справа не відноситься до тієї категорії справ, які не можуть бути розглянуті у порядку спрощеного позовного провадження.

Крім того, ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04 серпня 2023 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у цій справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову Одеського апеляційного суду від 25 травня 2023 року на підставі пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України та пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України (провадження № 61-11174ск23).

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Верховний Суд таких випадків також не встановив.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. При цьому право на суд не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, і такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 36 рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року та пункт 27 рішення у справі «Пелевін проти України» від 20 травня 2010 року).

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Ураховуючи наведене, оскільки Військова частина НОМЕР_1 подала касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15 червня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 25 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа - ОСОБА_5 , про відшкодування шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

Г. В. Коломієць

Д. Д. Луспеник