Справа №198/391/23
Провадження № 2-др/198/3/23
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2023 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Білинського М.В., за участю секретаря судового засідання Літвіченко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Юр`ївка Дніпропетровської області заяву адвоката Ільченко Ірини Валентинівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ТОВ «Профіт Файненс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
06 грудня 2023 року адвокат Ільченко Ірина Валентинівна звернулась до суду із заявою, поданою в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ТОВ «Профіт Файненс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обгрунтування вказаної заяви зазначила, що рішенням Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2023 року у задоволенні позову відмовлено, тому з позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, які понесла відповідачка, у розмірі 8000,00 грн. До вказаної заяви представник відповідача додала докази витрат на правничу допомогу.
Ухвалою суду від 06 грудня 2023 року питання про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором призначено до судового розгляду в судовому засіданні з викликом сторін на 13 грудня 2023 року об 11.45 годині.
11 грудня 2023 року представник позивача надав до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в обгрунтування якого зазначив, що відповідачем до матеріалів справи не було долучено належних документів, які б підтверджували оплату вартості наданих адвокатом послуг. Доданий до Заяви корінець квитанції №20 від 04.12.2023 не відповідає вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні». Із зазначених в акті виконаних робіт від 04.12.2023 не можливо достеменно з`ясувати та встановити, яка саме кількість документів була надана для ознайомлення при підготовці матеріалів до справи, що саме було рекомендовано Відповідачу здійснити для збору необхідних доказів. В матеріалах справи та описі відсутні письмові консультації, а також акт приймання-передачі наданих послуг. З огляду на те, що адвокат має достатній правовий досвід, то аналізуючи відзив на позовну заяву, яка містить перелік статей Цивільного кодексів України, справа не є складною. Позивач вважає, що обсяг робіт, є явно неспівмірними із складністю виконаних адвокатом робіт. Відзив на позовну заяву поданий представником Відповідача не містить грунтовного аналізу норм матеріального та процесуального права, значною мірою (текстуально й по суті) відтворює доводи інших, схожих заперечень, тому його виготовлення не вимагало значного обсягу технічних робіт, що підтверджується судовими справами з таким самим предметом. Позивач вважає, що заявлені витрати на загальну суму 8 000 грн. не є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому підлягають зменшенню судом. Позивач, оцінюючи обгрунтованість відзиву Відповідача, в контексті положення статті 137 ЦПК України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, вважає, що заявлена відповідачем сума є необгрунтованою. Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також Документ сформований в системі «Електронний суд» 11.12.2023 10 критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, моніторинг даних суду та хід справи та інформування Позивача, критерію необхідності подання відповіді на відзив та значимості таких дій у справі, можна дійти висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з Позивача на користь Відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 500,00 грн.
Ухвалою суду від 13 грудня 2023 року розгляд справи відкладено на 19.12.2023 року.
18 грудня 2023 року представник позивача подала заперечення на клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомогу, зазначивши про необгрунтованість доводів представника позивача.
Дослідивши матеріали справи та доводи учасників справи, суд виходить із наступного.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
За приписами пунктом 12 частини 3 статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалено судове рішення.
Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (частини 1-3 статті 134 ЦПК України).
Відповідно до частин 2-3 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5,6 статті 137 ЦПК України).
Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.
Відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких, відповідно до положень статті 133 ЦПК України належать і витрати на професійну правничу допомогу, покладаються, у разі відмови у позові на позивача.
При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату обгрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 року у справі № 815/4300/17, від 11.04.2018 року у справі № 814/698/16, від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16.
Відповідно до частини 8 статті 141 розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
З урахуванням вищезазначених вимог закону, при визначені розміру правничої допомоги Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обгрунтованою.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 27.01.2022 у справі № 910/6360/20, від 17.01.2023 у справі № 911/1388/16).
Судом встановлено, що 04 грудня 2023 року у зазначеній справі ухвалено рішення, яким у позові відмовлено в повному обсязі.
Відповідачем у відзиві на позов зазначений орієнтовний розмір судових витрат, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу, які очікує понести сторона, що складає 9000,00 грн. При цьому, зазначено, що докази таких витрат будуть надані відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
06 грудня 2023 року представником відповідача подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу. До вказаної заяви додано акт виконаних робіт та квитанцію про оплату послуг адвоката.
Отже, відповідачем дотримано строки подання відповідних доказів на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, визначених частиною 8 статті 141 ЦПК України.
04 жовтня 2023 року між адвокатом Ільченко Іриною Валентинівною (адвокат) та Кобцевою Т.В. (клієнт) укладено договір про надання правової допомоги № 37 (а.с.110).
Згідно п. 1.1 договору адвокат зобов`язується надавати клієнту необхідну правову допомогу: представництво інтересів Клієнта у справі № 198/391/23 в судах усіх інстанцій, а Клієнт зобов`язується виплатити Адвокату гонорар за надання правової допомоги та компенсувати фактичні витрати, пов`язані з виконанням Договору, у порядку, встановленому Договором.
Правова допомога з питань, вказаних у п. 1 Договору, включає в себе:
1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з питань, вказаних у п. 1 Договору;
2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
3) представництво інтересів Клієнта у судах всіх юрисдикцій та інстанцій під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед фізичними та юридичними особами незалежно від форми власності;
4) інші види правової допомоги, необхідні для виконання доручення Клієнта.
Відповідно до п. 3.2. гонорар складає 8000,00 грн.
Договір підписаний сторонами без зауважень та заперечень до нього.
04.12.2023 сторонами складений та підписаний Акт здавання-приймання виконаних робіт (надання послуг), згідно яких адвокатом надано Клієнту такі послуги: вивчення документів та консультація з питання надання правової допомоги у справі № 198/391/23; складення та подання до Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області відзиву у справі № 198/391/23; підготовка клопотання про витребування доказів; копіювання та роздрукування документів; участь представника у судовому засіданні 04.12.2023 (а.с.84).
Адвокатом Ільченко І.В. надані докази оплати відповідачем послуг, наданих у межах договору, а саме квитанцію про оплату послуг від 04.12.2023 на суму 8000,00 грн. (а.с.84 зворот)
Вирішуючи питання чи є розмір витрат відповідача на правничу допомогу обгрунтованим та пропорційним до предмета спору у цій справі, з урахуванням принципу співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, обсягом та змістом наданих адвокатських послуг і виконаних робіт, а також відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, суд зазначає, що розмір витрат на правничу допомогу є обгрунтованим і розумним, документально доведеним, співмірним із ціною позову, яка складає 31 330,03 грн., часом, витраченим адвокатом на надання правничої допомоги, з урахуванням тривалості розгляду справи (два місяці) та значенням досягнутого результату для відповідача. Відтак, заявлена сума витрат на правничу допомогу має бути покладена на позивача у повному обсязі у розмірі 8000,00 грн.
Щодо тверджень позивача про неналежність як доказу квитанції про оплату витрат на правову допомогу суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 16.04.2020 у справі № 727/4597/19 вказав, що аналіз спеціального законодавства, щодо діяльності адвоката, дає право зробити висновок, про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа, у зв`язку з чим дійшов висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.
Висловлюючись щодо порядку обчислення гонорару, ВП ВС у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 вказала, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому в ст. 627 ЦК України.
Гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Ці форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту; і навпаки підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин, помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката залежно від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого в самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
ВП ВС зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи, чи були вони фактично понесені, та оцінювати їх необхідність.
Щодо змісту детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, Велика Палата ВС виснувала, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.
Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у разі домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).
Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обгрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися із суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.
Велика Палата ВС дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
Відповідно до статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд
Заяву представника відповідача (адвоката Ільченко І.В.) про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №198/391/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Відповідач ОСОБА_1 , місцепроживання якої зареєстроване за адресою - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повне додаткове рішення складено 19.12.2023 року.
Суддя Михайло БІЛИНСЬКИЙ