Провадження № 22-ц/812/1428/23
У Х В А Л А

19 грудня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Царюк Л.М., Базовкіної Т.М., Яворська Ж.М, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 листопада 2023 року, постановлену за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 листопада 2023 року вищезазначену скаргу задоволено частково.

Частково не погодившись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 , оскаржив її в частині відмови у вимозі скарги, шляхом подачі апеляційної скарги.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 07 грудня 2023 року вищезазначена апеляційна скарга була залишена без руху та скаржнику надано строк на усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: необхідно було сплатити 536.80 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Копію зазначеної ухвали суду було направлено засобами поштового зв`язку на адресу ОСОБА_1 .

Відповідно до даних трекінгу «Укрпошта» копію ухвали отримано ОСОБА_1 15 грудня 2023 року.

18 грудня 2023 року засобами поштового зв`язку на адресу Миколаївського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява на виконання ухвали Миколаївського апеляційного суду від 07 грудня 2023 року.

Зі змісту зазначеної заяви вбачається, що заявник просить прийняти до розгляду його апеляційну скаргу без сплати судового збору, з огляду на те, що він є стягувачем у виконавчому провадженні.

Отже, у встановлений суддею строк, скаржник не надав до апеляційного суду квитанцію про сплату судового збору, а тому не усунув вказані в ухвалі Миколаївського апеляційного суду від 07 грудня 2023 року недоліки.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає доправосуддя, якщо заявники зацікавлені у розгляді їхньої справи.

Отже, ОСОБА_1 , звернувшись із апеляційною скаргою та отримавши ухвалу без руху, яку необхідно виконати, надавши докази сплати судового збору, не усунув недоліки апеляційної скарги, тобто не виявив належної зацікавленості у розгляді справи, що вказує на відсутність зацікавленості у вирішенні спору по суті.

Враховуючи викладене та відповідно до положень частини 6 статті 357 ЦПК зазначене є підставою для повернення апеляційної скарги.

Керуючись статтею 357 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 листопада 2023 року, постановлену за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в порядку та випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий: Л.М. Царюк

Судді: Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська