Єдиний унікальний номер 722/2247/23
Номер провадження 2/722/410/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

14 грудня 2023 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Суського О.І.

секретаря Сімак О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Сокиряни в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Коломієць Віталій Кирилович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним вище позовом. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказувала, що 17.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. на підставі заяви ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був вчинений виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №193905. У виконавчому написі зазначена пропозиція звернути стягнення з громадянки України ОСОБА_1 , невиплачені в строк грошові кошти на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі - ТзОВ "ФК "ЄАПБ", Відповідач, Стягувач), ідентифікаційний код 35625014, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вулиця Симона Петлюри, буд. 30, поштова адреса: 07499, м. Бровари, вул. Лісова,2, поверх 4, реквізити у форматі ІВАІ4: иА0127001 відкритий у АТ "ТАСкомбанк", якому ТзОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА", , на підставі договору факторингу №26032021 від 26.03.2021 року було відступлено право вимоги за кредитним договором №2834428 від 25.08.2020 року, укладеного між ТзОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ОСОБА_1 . Сума заборгованості за період з 26.03.2021 року по 31.05.2021 року за виконавчим написом становить 29570 грн., яка складається: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) у розмірі 9000 грн.; заборгованість за відсотками у розмірі 20520 грн.; плата за вчинення виконавчого напису у розмірі 50 грн.

Позивачка не погоджується з наявністю підстав для стягнення з неї на користь відповідача зазначеної заборгованості кредитним договір №2834428 від 25.08.2020 року. При цьому, у неї відсутній примірник даного договору та мені не надавався ТзОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" або ТзОВ "ФК "ЄАПБ" будь-який розрахунок заборгованості по ньому, а також її не було повідомлено будь-яким чином про укладення договору факторингу №26032021 від 26.03.2021 року, яким було відступлено право вимоги за кредитним договором №2834428 від 25.08.2020 року.

25.10.2021 року представником ТзОВ "ФК "ЄАПБ" Теплюк Л.В. була подана приватному виконавцю виконавчого округу Чернівецької області Коломієць В.К. заява про примусове виконання виконавчого напису за №193905, вчиненого 17.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ "ФК "ЄАПБ" боргу у розмірі 29570 грн.

25.10.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Коло- мієць В.К. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №67268358, а також винесені постанова про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 2957 грн та постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 208 грн.

Крім того, 25.10.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Коломієць В.К. по даному виконавчому провадженню була винесена постанова про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів у розмірі 32735 грн

02.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Коло- мієць В.К. по даному виконавчому провадженню була винесена постанова про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження у розмірі 292 грн., а також винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у розмірі 20% із доходів боржника до виплати загальної суми боргу у розмірі 33027 грн.

Вважає, що вчиняючи оспорюваний виконавчий напис нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив норми закону та її майнові права. Позивачка заперечує наявність достатніх підстав для нарахування мені заборгованості по кредитному договору №2834428 від 25.08.2020 року та її розмір, а також наявність законних підстав для її стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 17.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., який зареєстрований в реєстрі за №193905.

Враховуючи наявність виконавчого провадження №67268358 про стягнення з позивачки на користь ТзОВ "ФК" "ЄАПБ" спірної заборгованості та інших витрат, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 17.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., який зареєстрований в реєстрі за №193905, на підставі якого було звернено стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК "ЄАПБ"» у сумі 29570 грн, а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі в розмірі 5110 грн. 40 коп.

Позивачка ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти прийняття заочного рішення у справі.

Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Коломієць В.К. в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про проведення судового зсідання без його присутності.

В судове засідання відповідач та третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. не з`явилися, належним чином повідомлялись про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки суд не повідомляли. Будь- яких заяв чи клопотань не подавали, відповідач правом на подачу відзиву, а треті особи - письмових пояснень не скористалися.

Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи і від якого не надійшло ні відзиву на позов, ні клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності, про причини неявки суд не повідомлено, отримавши згоду позивача, суд відповідно до ст.ст.280-281 ЦПК України постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, судом встановлено 17.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. на підставі заяви ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був вчинений виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №193905. Згідно якого, запропоновано звернути стягнення з громадянки України ОСОБА_1 , невиплачені в строк грошові кошти на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі - ТзОВ "ФК "ЄАПБ", Відповідач, Стягувач), ідентифікаційний код 35625014, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вулиця Симона Петлюри, буд. 30, поштова адреса: 07499, м. Бровари, вул. Лісова,2, поверх 4, реквізити у форматі ІВАІ4: иА0127001 відкритий у АТ "ТАСкомбанк", якому ТзОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА", , на підставі договору факторингу №26032021 від 26.03.2021 року було відступлено право вимоги за кредитним договором №2834428 від 25.08.2020 року, укладеного між ТзОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ОСОБА_1 . Сума заборгованості за період з 26.03.2021 року по 31.05.2021 року за виконавчим написом становить 29570 грн., яка складається: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) у розмірі 9000 грн.; заборгованість за відсотками у розмірі 20520 грн.; плата за вчинення виконавчого напису у розмірі 50 грн.

Представником ТзОВ «ФК «ЄАПБ»» Теплюк Л.В. подано приватному виконавцю виконавчого округу Чернівецької області Коломієць В.К. заяву про відкриття виконавчого провадження, а саме виконавчого напису, вчиненого 17.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., який зареєстрований в реєстрі за №193905, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «ЄАПБ» боргу в сумі 29570 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Коломійцем В.К. від 25.10.2021 року, відкрито виконавче провадження №6726835 з примусового виконання виконавчого напису №193905, виданого 17.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТзОВ ««Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості на загальну суму 29570 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Коломійця В.К. від 25.10.2021 року, в рамках виконання виконавчого провадження №67268358, стягнено з боржника ОСОБА_1 основну винагороду у розмірі 2957 грн.

Крім того, приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Коломійцем В.К. винесено 25.10.2021 року постанову про арешт коштів боржника та 02.11.2021 року постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника по виконавчому провадженню №67268358.

Крім цього, приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Коломійцем В.К. 25.10.2021 року винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження від 02.11.2021 року по виконавчому провадженню №67268358.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до яких нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України.

Таким актом законодавства станом на час вчинення оскаржуваного виконавчого напису був, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, зареєстрований Міністерством юстиції України 22.02.2012р. за №282/20595 (надалі - Порядок).

Відповідно до п.2.1, 3.1, 3.5 Розділу 16 Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності, - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з врахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису так і необґрунтованість вимог до боржника.

Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду у подібних правовідносинах викладена у постановах від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 2 липня 2019 року у справі №916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18), від 15 січня 2020 року у справі №305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19), від 23 червня 2020 року у справі №645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19).

В постанові від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження №44380св18) Верховний Суд також зазначив, що неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Положеннями ст.13 ЦПК України закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно з яким суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених ним позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до положень частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідачем не надано суду жодного доказу того, що боржнику направлялася вимога про усунення порушень за кредитним договором, що об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

За таких обставин, суд вважає, що заявлена відповідачем заборгованість не являється безспірною.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Велика Палата Верховного суду в постанові №910/10374/17 провадження №12-5гс21 від 21.09.2021 року зазначала, що відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою №662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин.

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б)засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та не чинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін.

Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову №662 визнано незаконною та не чинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, вчиняючи оспорюваний виконавчий напис, нотаріус неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови №662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23.

Отже, наведені вище норми закону та правові висновки Верховного Суду дають підстави для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Постанови КМУ №1172.

За вказаних обставин, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Вирішуючи вимоги в частині стягнення судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Отже, з урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача підлягають судові витрати, що були понесені позивачем при зверненні до суду та становлять суму судового збору за подання позову в розмірі 1073,60 грн. та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 536,80 грн., а всього 1610,40 грн.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України вказано, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.

При цьому, згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час.

У п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу надану адвокатом Побережною О.Д. в розмірі 3500 грн., позивачем подано: копію договору №1-12 про надання правової допомоги від 31.05.2023 року; копію розрахунку суми послуг за надану правову допомогу та витрат, які клієнт поніс у зв`язку з розглядом справи, акт прийому передачі наданих послуг від 18.10.2023 року, копію квитанції №15 від 18.10.2023 року.

Враховуючи положення ст.ст.137, 141 ЦПК України та надані позивачем докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, суд приходить до висновку, що вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному об?ємі.

На підставі ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, зареєстрованого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. за № 282/20595, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172, керуючись ст.ст.2-4, 7-13, 17-19, 76-82, 89, 95, 128, 130, 133, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-275, 279-284, 288-289, 352, 354-355, п. 3 Прикінцевих положень, п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 17.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі №193905, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму в розмірі 29570 (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят) грн

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (м.Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати в розмірі 5110 (п`ять тисяч сто десять) грн. 40 коп., які складаються з: судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят) грн. 60 коп.; за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. та витрат на правничу допомогу в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: