Справа №297/3350/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ФЕЙІРА О. О., при секретарі судового засідання Іванчовій І.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадженняу відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в Берегівський районний суд Закарпатської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3 500 грн. щомісяця, починаючи від дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення ним повноліття.

Заочним рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 06 грудня 2022 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини задоволено (а.с. 20-22).

08 травня 2023 року, адвокат Мензак Ю.Ю. в інтересах ОСОБА_2 , будучи незгідним із вищевказаним заочним рішенням, подав до суду заяву про його перегляд (а.с. 26-28).

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 12 жовтня 2023 року, заочне рішення Берегівського районного суду Закарпатської області №297/3350/22 від 06 грудня 2022 року, скасовано, призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 57-59).

Позов позивачкою мотивований тим, що за час шлюбу з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народився син ОСОБА_3 , який проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні.

Рішенням Берегівського районного суду від 02 листопада 2016 року в цивільній справі № 297/2191/16-ц стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення останнім повноліття. Однак, цих коштів не вистачає на утримання малолітнього сина, в тому числі і на придбання необхідних речей та продуктів харчування. Крім того, відповідач навіть у такому розмірі не сплачує аліменти своєчасно.

Позивачка ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, однак згідно прохальної частини позовної заяви, просила справу розглянути за її відсутності (а.с. 5, 67, 68).

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_4 , які про день, час та місце судового розгляду справи були належним чином повідомлені, в судове засідання не з"явилися, однак останній подав до суду заяву від 06.11.2023, згідно якої просив справу розглянути без його участі та участі відповідача, в задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві на позов, з урахуванням приєднаних доказів (а.с. 71).

Разом з тим, представник відповідача ОСОБА_4 подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просив в задоволенні позову відмовити, враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 є особою з інвалідністю, отримує соціальну допомогу як особа з інваліднісю, і інших доходів не має. Розмір його допомоги становить близько 2 500 грн. на місяць. Відповідно до форми ОК-5 з ПФУ, розмір нарахованого доходу ОСОБА_2 для обчисленя пенсії становить 5000 грн. на даний момент, але фактично отримує він значно менше. А тому, розмір аліментів, що визначений рішенням Берегівського районного суду від 02 листопада 2016 року у цивільній справі №297/2191/16-ц у розмірі 1/3 його доходів слід залишити попереднім. За таких обставин, будуть максимально забезпечені інтереси як стягувача, так і платника аліментів, адже у разі збільшення доходів платника аліментів такі будуть з нього стягуватись у більшому розмірі. Однак, на даний момент він має змоги платити аліменти тільки у мінімальному розмірі, визначеному законом (а.с. 64-65).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини на які сторони посилалися як на підставі своїх вимог та заеречень, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, за час шлюбу в сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 22 грудня 2006 року (а.с. 6).

Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області №297/2191/16-ц від 02 листопада 2016 року, ухвалено стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідого віку, починаючи з 06 вересня 2016 року і до досягнення останнім повноліття (а.с. 8-10).

Як стверджує позивачка, згідно позовної заяви, неповнолітній син проживає разом з нею, коштів встановлених вищевказаним рішенням суду не вистачає на утримання дитини, в тому числі і на придбання необхідних речей та продуктів харчування. Крім того, відповідач навіть у такому розмірі не сплачує аліменти своєчасно.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану погіршення або поліпшення здоров`я когось і них.

Так, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Так, згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 2833 гривень, тобто мінімальний розмір аліментів, встановлений ч. 2 ст. 182 СК України, а саме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років становить 1416,50 гривень.

При вирішенні даного спору суд враховує те, що із часу постановлення судового рішення Берегівським районним судом від 02 листопада 2016 року про стягнення з відповідача аліментів, збільшився законодавчо встановлений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який на даний момент не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, збільшився вік дитини, у зв`язку із чим збільшилися й витрати на її утримання, а тому розмір призначених до сплати відповідачем аліментів, суд вважає таким, що не може забезпечити достатнє матеріальне утримання, повноцінний розвиток та навчання дитини. Отже, з метою якнайкращого забезпечення рівня проживання та розвитку дитини, наявні всі підстави для збільшення розміру аліментів.

Визначаючи розмір аліментів, що слід стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання їх неповнолітнього сина, суд враховує також те, що утримувати неповнолітніх дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька дитини.

Разом з тим, як встановлено з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 є особою з інвалідністю та знаходиться на обліку в Головному управлінні ПФУ в Закарпатській області та отримує пенсію по інвалідності (а.с. 65).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім того, позивачкою не надано доказів на ствердження щомісячного доходу відповідача та його достатності заробітку для слати аліментів в розмірі 3 500 грн..

Натомість, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги, що відповідач є особою з інвалідністю та знаходиться на обліку в Головному управлінні ПФУ в Закарпатській області та отримує пенсію по інвалідності (а.с. 65).

Враховуючи вищевикладене, а також обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України, те, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька дитини, встановлений мінімальний розмір аліментів на дитину часто не є достатнім для належного забезпечення дитини всім необхідним, однак враховуючи, що відповідач є особою з інвалідністю, суд вважає за необхідне позов задоволити часткового та збільшити розмір сплачуваних відповідачем аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісяця, і до досягнення дитиною повноліття, а тому позовні вимоги позивачки суд вважає задоволити частково.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст. ст. 180-182, 184, 192 СК України, ст. ст. 206, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини суд,-

рішив:

Позов задоволити частково.

Збільшити розмір аліментів, встановлених рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області №297/2191/16-ц від 02 листопада 2016 року та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісяця, починаючи із дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Берегівського районного суду Закарпатської області №297/3350/22 від 06 грудня 2022 року про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 вересня 20116 року і до досягнення останнім повноліття, - відкликати.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Олександр ФЕЙІР