ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Гуля В.В.,

за участі секретаря Медведчук Д.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 01 березня 2023 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про виселення,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» звернулося до суду з вказаним позовом який обґрунтовувало тим, що б08 липня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 0.

Згідно з п. 1.1, 1.2.2., 1.3.1., 1.4. кредитного договору позичальнику було надано кредит у сумі 71 300 Доларів США зі сплатою 15% річних за його користування строком до 09 липня 2018 року; цільове використання кредиту - Кредит на споживчі потреби.

Для забезпечення зобов`язань за Кредитним договором 08 липня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений Договір іпотеки № 89748, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Степаненко Д.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1423 предметом якого є передача Іпотекодавцем Банку в іпотеку однокімнатної квартири, загальною площею 34,40 кв.м., жилою площею 16,00 кв.м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

30 січня 2009 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 08.07.2008 року (щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації), згідно з п. 1., 3.2. якої сторонами погоджено, що для ідентифікації Договору можуть застосовуватись як номер Договору, зазначений при його укладення, а саме № НОМЕР_1 так і реєстраційний номер Договору в системі обліку Банку, а саме № 1; кінцевий термін повернення кредиту продовжено до 09.07.2028 року.

08 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. за реєстровим № 2949, згідно якого права вимоги за Договором про надання споживчого кредиту № 0 1) від 08 липня 2008 року та за Договором іпотеки № 89748 від 08 липня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Степаненко Д.В., зареєстрованим за № 1423, що укладені між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 перейшли до ПАТ «Дельта Банк».

28 квітня 2014 року Святошинським районним судом міста Києва ухвалено рішення по цивільній справі № 759/17581/13-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , Державної реєстраційної служби України про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково, в рахунок виконання основного зобов`язання щодо оплати заборгованості у розмірі 116 098,13 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 927 972,35 грн. за договором про надання споживчого кредиту № 1 від 30.01.2009 року, укладеного між АКБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , постановлено звернути стягнення на предмет іпотеки, квартиру загальною площею 34,4 кв.м., житловою площею 16,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом набуття ПАТ «Дельта Банк» права власності на предмет іпотеки на підставі договору іпотеки № 89748 від 08.07.2008 року, укладеного між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 .

Рішення суду набрало законної сили 27.05.2014 року.

05 лютого 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 2151/К, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. за реєстровим № 218, у відповідності до умов якого права вимоги за Договором про надання споживчого кредиту № 0 1) від 08 липня 2008 року, з усіма додатками та додатковими угодами та за Договором іпотеки № 89748 від 08 липня 2008 року, з усіма додатками та додатковими угодами, перейшли до ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції».

14 травня 2020 року Святошинським районним судом міста Києва постановлено ухвалу по цивільній справі № 759/17581/13-ц замінено стягувача по виконанню рішення Святошинського районного суду міста Києва від 28.04.2014 року по справі № 759/17581/13-ц на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції». Ухвала суду набрала законної сили 01.06.2020 року.

18.10.2021 року за ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» на підставі Договору іпотеки № 89748 від 08 липня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Степаненко Д.В., зареєстрованим за реєстровим № 1423, рішення Святошинського районного суду міста Києва від 28.04.2014 року по цивільній справі № 759/17581/13-ц, ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 14.05.2020 року по цивільній справі № 759/17581/13-ц було зареєстровано право власності на однокімнатну квартиру, загальною площею 34,4 кв.м., житловою площею 16,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності № 280399806 від 21.10.2021 року.

Позивач наголошує, що у набутому ним у власність житловому приміщенні зареєстрований попередній власник - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та члени його сім`ї - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дана інформація підтверджується витягом з реєстру територіальної громади м. Києва.

Разом з тим, 03.04.2021 року ОСОБА_2 надсилалася вимога-повідомлення від 26.03.2021 року про усунення порушення зобов`язань та виселення всіх мешканців, яка отримана ним 07.04.2021 року. Проте, вказана вимого була проігнорована відповідачами чим порушено права позивача, як іпотекодержателя та в подальшому законного власника квартири.

Відповідачі й надалі зареєстровані та проживають у вказаній квартирі, звільнити добровільно її не збираються.

Посилаючись на викладені обставини справи, позивач просив суд: виселити всіх мешканців, з квартири АДРЕСА_2 , яка складається з житлового приміщення - однокімнатної квартири, загальною площею 34,4 кв.м., житловою площею 16,0 кв.м., з наданням їм іншого постійного жилого приміщення, а саме двокімнатної квартири, загальною площею 42,4 кв.м., житловою площею 27,3 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , що належить на праві власності ТОВ « ФК « Приватні інвестиції».

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 01 березня 2023 року позов задоволено, виселено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з квартири за адресою: АДРЕСА_1 з наданням їм іншого жилого приміщення, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Приватні Інвестиції".

Не погоджуючись із вказаним рішенням, 25 липня 2023 року ОСОБА_1 , особа, що не брала участь у розгляді справи в суді першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволення позову в частині надання відповідачам іншого приміщення.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що оскаржуваним рішенням порушено її права, оскільки відповідачів виселено з наданням їм іншого житла, а саме квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , однак вказана квартира належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 11.01.2023, який укладено між нею та ОСОБА_5 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. та зареєстровано в реєстрі за №4.

З вказаного договору вбачається, що квартира належить на праві власності продавцю ОСОБА_5 на підставі договору купівлі продажу від 08.09.2022 року, а відтак з 08.09.2022 року позивач не є власником даної квартири та не мав права надавати дане житлове приміщення для вселення відповідачів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено наявність правових підстав для виселення відповідачів з іпотечної квартири, на підставі ст. 109 ЖК УРСР, з наданням іншого житла.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Київського апеляційного суду від 06 червня 2023 року апеляційну скаргу законного представника малолітньої ОСОБА_4 - ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 01 березня 2023 року в частині вирішення позовних вимог про виселення ОСОБА_4 змінено, викладено його мотивувальну частину у редакції цієї постанови. В іншій частині рішення - залишено без змін. Зупинено виконання рішення в частині виселення ОСОБА_4 на період дії в Україні воєнного стану та на тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

Відповідно до положень ст. 370 ЦПК України, якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави.

За результатами розгляду апеляційної скарги суд приймає постанову відповідно до статті 382 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано раніше прийняту постанову суду апеляційної інстанції.

Таким чином, суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Подана після закінчення апеляційного розгляду справи апеляційна скарга ОСОБА_1 , яка не приймала участі у розгляді справи та не була присутня під час апеляційного розгляду, містить відмінні від попередньо поданої апеляційної скарги доводи про те, що квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 11.01.2023, а відтак оскаржуване рішення порушує її право власності.

При перевірці рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , апеляційний суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 липня 2008 року Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 уклали Договір про надання споживчого кредиту № 0.

Згідно п.п. 1.1., 1.4. Кредитного договору - Банк надав кредит на споживчі потреби у сумі 71 300,00 доларів США.

Крім того, 08 липня 2008 року, ОСОБА_2 , який далі іменується Іпотекодавцем, з однієї сторони, і Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк», з другої сторони, уклали договір іпотеки № 89748, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Степаненко Д.В, зареєстрований за реєстровим № 1423, предметом якого є передача Іпотекодавцем Банку в іпотеку однокімнатної квартири, загальною площею 34,40 кв. м., жилою площею 16,00 кв.м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

30 січня 2009 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 08.07.2008 року (щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації), згідно з п. 1., 3.2. якої сторонами було погоджено, що для ідентифікації Договору можуть застосовуватись як номер Договору, зазначений при його укладення, а саме № НОМЕР_1 так і реєстраційний номер Договору в системі обліку Банку, а саме № 1; кінцевий термін повернення кредиту продовжено до 09.07.2028 року.

08 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. за реєстровим № 2949, згідно якого права вимоги за Договором про надання споживчого кредиту № 0 1) від 08 липня 2008 року та за Договором іпотеки № 89748 від 08 липня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Степаненко Д.В., зареєстрованим за № 1423, що укладені між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 перейшли до нового кредитора, а саме: ПАТ «Дельта Банк».

28 квітня 2014 року Святошинським районним судом міста Києва ухвалено рішення по цивільній справі № 759/17581/13-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , Державної реєстраційної служби України про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково, в рахунок виконання основного зобов`язання щодо оплати заборгованості у розмірі 116 098,13 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 927 972,35 грн. за договором про надання споживчого кредиту № 1 від 30.01.2009 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , постановлено звернути стягнення на предмет іпотеки, квартиру загальною площею 34,4 кв.м., житловою площею 16,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом набуття ПАТ «Дельта Банк» (, місце знаходження м. Київ, вул. Щорса, 36, корп. Б) права власності на предмет іпотеки на підставі договору іпотеки № 89748 від 08.07.2008 року, укладеного між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 . Рішення суду набрало законної сили 27.05.2014 року.

05 лютого 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 2151/К, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. за реєстровим № 218, у відповідності до умов якого права вимоги за Договором про надання споживчого кредиту № 0 1) від 08 липня 2008 року, з усіма додатками та додатковими угодами та за Договором іпотеки № 89748 від 08 липня 2008 року, з усіма додатками та додатковими угодами, перейшли до нового кредитора, а саме: ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції», код за .

Станом на дату укладання договору про відступлення прав вимоги 2151/К від 05 лютого 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. за реєстровим № 218 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» за вищевказаним кредитним договором сума заборгованості складала 198 354,39 дол. США, що в гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ становило 3 216 965,32 грн.

14 травня 2020 року Святошинським районним судом міста Києва постановлено ухвалу по цивільній справі № 759/17581/13-ц (провадження № 6/759/332/20) з розгляду заяви ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» про заміну стягувача по виконанню рішення, якою зазначено: «Замінити стягувача по виконанню рішення Святошинського районного суду міста Києва від 28.04.2014 року по справі № 759/17581/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , Державної реєстраційної служби України про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким в рахунок виконання основного зобов`язання щодо оплати заборгованості у розмірі 116098,13 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 927972,35 грн. за договором про надання споживчого кредиту № 1 від 30.01.2009 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , звернути стягнення на предмет іпотеки, квартиру загальною площею 34,4 кв. м., житловою площею 16,0 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом набуття ПАТ «Дельта Банк» (, місце знаходження: м. Київ, вул. Щорса, 36, корп. Б) права власності на предмет іпотеки на підставі договору іпотеки № 89748 від 08.07.2008 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул.Щорса,36, ) на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» (04112, м. Київ, вул. Жамбила Жабаєва,7, )». Ухвала суду набрала законної сили 01.06.2020 року.

18.10.2021 року за ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» на підставі Договору іпотеки № 89748 від 08 липня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Степаненко Д.В., зареєстрованим за реєстровим № 1423, рішення Святошинського районного суду міста Києва від 28.04.2014 року по цивільній справі № 759/17581/13-ц, ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 14.05.2020 року по цивільній справі № 759/17581/13-ц було зареєстровано право власності на однокімнатну квартиру, загальною площею 34,4 кв.м., житловою площею 16,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності № 280399806 від 21.10.2021 року.

У набутому позивачем у власність житловому приміщенні зареєстровані Відповідачі - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дана інформація підтверджується витягом з реєстру територіальної громади м. Києва.

У матеріалах справи наявна вимога-повідомлення від 26.03.2021 року про усунення порушення зобов`язань та виселення (в порядку ст. ст. 35, 40 Закону України «Про іпотеку») з доказами її направлення позивачем 03.04.2021 року цінним листом з описом вкладень та доказами її отримання ОСОБА_2 07.04.2021 року, якою зокрема: 1) вимагалось виконати порушене основне зобов`язання, а саме сплатити заборгованість за кредитним договором на користь нового кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції»; 2) попереджено, що у разі невиконання даної вимоги та несплати заборгованості протягом 30 днів з моменту отримання вимоги, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» як іпотекодержателем за Договором іпотеки буде звернуто стягнення на предмет іпотеки; 3) вимагалося добровільно звільнити однокімнатну квартиру, загальною площею 34,40 кв.м., жил. площею 16,00 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , всім мешканцям протягом одного місяця з дня отримання вимоги-повідомлення та передати всі приналежності до квартири іпотекодержателю.

Згідно ст.ст. 321, 328 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно ст.ст. 386, 391 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом виселення, однак, виселення є категорією житлового законодавства, а тому при розгляді справи предметом доказування є втрата житлового права або взагалі його відсутність.

За змістом ч.1 ст.575 ЦК України та ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов`язання, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до ст.589 ЦК України, ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене у ст.590 ЦК України і передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачено Законом України «Про іпотеку».

Згідно ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється відповідно до ст.39 Закону України «Про іпотеку».

Згідно із частин 1 і 2 статті 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

За змістом ч. 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ч. 3 ст. 109 ЖК УРСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений, або інший погоджений сторонами строк, добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Частиною 2 ст. 109 ЖК УРСР встановлено, що громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просив суд виселити всіх мешканців, з квартири АДРЕСА_2 , з наданням їм іншого постійного жилого приміщення, а саме двокімнатної квартири, загальною площею 42,4 кв.м., житловою площею 27,3 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , яка, як зазначав позивач, належить на праві власності ТОВ « ФК « Приватні інвестиції».

Проте, власником квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 на час ухвалення оскаржуваного рішення є ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 11 січня 2023 року, який укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. та зареєстровано в реєстрі за №4.

Таким чином, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову, оскільки на момент ухвалення рішення позивач не був власником квартири у яку просив виселити відповідачів, при цьому, місцевим судом не було залучено до участі в справі нового власника квартири ОСОБА_1 , а тому, судом першої інстанції не в повній мірі досліджено усі обставини справи, неправильно застосовані норми матеріального права, та прийнято судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки особи, що не була залучена до участі у справі.

Пунктом 4 частини 3 ст. 376 ЦПК України визначено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Враховуючи наведене, колегія суддів доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення та постанови Київського апеляційного суду від 06 червня 2023 року, з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 374, 376 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 01 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 червня 2023 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення, яким у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: