Справа № 185/7166/23
Провадження № 2-н/185/1402/23
У Х В А Л А

19 червня 2023 року м.Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Головін В.О., розглянувши заяву Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство ««Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про солідарне стягнення заборгованості за послуги теплопостачання з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Відповідно до положень ч. 1 ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно частин 1, 4 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Частинами 1,2 ст. 544 ЦК України встановлено, що боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов`язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці.

Виходячи з аналізу наведених норм, враховуючи неподільність предмета зобов`язання при солідарному стягненні, право регресної вимоги у солідарних боржників, суд вважає, що у випадку наявності підстав для відмови у видачі судового наказу відносно одного з солідарних боржників, відсутні підстави для видачі наказу відносно другого боржника, оскільки таким шляхом суд змінює порядок стягнення, визначений заявником при подачі заяви, що є недопустимим в наказному провадженні.

В порядку ч. 5 ст. 165 ЦПК України суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Як вбачається з відомостей відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 16.09.2019 р. по теперішній час.

Як вбачається з відомостей відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 15.07ю.2014 р. по теперішній час.

Згідно заяви про видачу судового наказу заявником зазначено повне ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) боржника « ОСОБА_4 ».

Відповідно до ч.3 ст.19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Як вбачається з п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи те, що у заяві про видачу судового наказу прізвище боржниці зазначене як « ОСОБА_5 », а згідно відповіді про місце реєстрації прізвище боржниці зазначене як « ОСОБА_6 », вбачаються розбіжності у написанні прізвища боржниці, при цьому докази зміни прізвища боржника до заяви про видачу судового наказу не долучена.

Відповідно ч.2 ст.165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Матеріалами справи встановлено, що отримана судом інформація, що стосується прізвища боржника, не відповідає даним, зазначеним у заяві про видачу судового наказу, а тому у видачі судового наказу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 161, 165-167, 260 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити Комунальному підприємству «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з такої підстави не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Ухвала знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: В. О. Головін