Житомирський апеляційний суд
Справа №2-297/12 Головуючий у 1-й інст. Воробйова Т.А.
Категорія 39 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Коломієць О.С., Талько О.Б.,

за участі секретаря судового засідання Бузган А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

справу №2-297/12 за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула Івана Івановича, за участю боржників: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

за апеляційними скаргами приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула Івана Івановича та ОСОБА_3

на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 20 грудня 2022 року, яка постановлена під головуванням судді Воробйової Т.А. у м.Житомирі,

в с т а н о в и в:

У вересні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра і гарантія» (далі ТзОВ «ФК «Довіра і гарантія») звернулося до суду зі скаргою в порядку розділу VII ЦПК України. Просило: визнати незаконною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула Івана Івановича щодо не видачі стягувачу - ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» постанови про передачу майна (трикімнатна квартира загальною площею 242,60 кв.м, житловою площею 138,40 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ) у рахунок погашення боргу та не видачі за фактом такої передачі акта відповідно до частини дев`ятої ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання виконавчого провадження №65935685 про стягнення заборгованості з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія»; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула І.І. видати стягувачу - ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» постанову про передачу майна (трикімнатна квартира загальною площею 242,60 кв.м, житловою площею 138,40 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ) у рахунок погашення боргу та за фактом такої передачі видати акт відповідно до частини дев`ятої ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання виконавчого провадження №65935685 про стягнення заборгованості з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Скарга обґрунтована тим, що у справі №2-297/12 за позовом ПАТ «Комерційний банк «НАДРА» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 11 вересня 2008 року №155/П/84/2008-980 Богунським районним судом м.Житомира 26 березня 2012 року ухвалено заочне рішення. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 16 квітня 2021 року замінено стягувача ПАТ «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія». У провадженні приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула І.І. знаходиться виконавче провадження №65935685 про стягнення заборгованості з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія». На електронному аукціоні СЕТАМ проводилися електронні торги за лотом №506516 із назвою лоту «Трикімнатна квартира загальною площею 242,60 кв.м, житловою площею 138,40 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ». За лотом №506516 у межах виконавчого провадження №65935685 за процедурою прилюдних торгів реалізовувалося майно боржника в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом №2-297/12 від 31 травня 2012 року, що виданий Богунським районним судом м.Житомира, але квартира не була продана на третіх прилюдних торгах за зниженою ціною. ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у виконавчому провадженні №65935685 отримало від приватного виконавця повідомлення про залишення за собою нереалізованого майна, з вимогою сплатити різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на користь стягувача в розмірі 693 941,32 грн. ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» 23 лютого 2022 року платіжним дорученням №1061 оплатило різницю в сумі 693 941,32 грн, тобто вчинило всі необхідні дії для отримання документів від приватного виконавця, щоб залишити за собою нереалізовану квартиру. Проте, всупереч положенням частини дев`ятої ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець виконавчого округу Київської області Крегул І.І. не виніс постанову про передачу ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія», як стягувачу, майна в рахунок погашення боргу та за фактом такої передачі не склав акт. У зв`язку з бездіяльністю приватного виконавця порушені права ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» як стягувача, адже без відповідної постанови та акта у подальшому не можна оформити права власності на вищевказане майно.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 20 грудня 2022 року скарга задоволена. Визнано незаконною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула І.І. щодо не видачі стягувачу ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» постанови про передачу майна (трикімнатна квартира загальною площею 242,60 кв.м, житловою площею 138,40 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ) в рахунок погашення боргу та не видачі за фактом такої передачі акта відповідно до частини дев`ятої ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання виконавчого провадження №65935685 про стягнення заборгованості з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія»; зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула І.І. видати стягувачу ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» постанову про передачу майна (трикімнатна квартира загальною площею 242,60 кв.м, житловою площею 138,40 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ) у рахунок погашення боргу та за фактом такої передачі видати акт відповідно до частини дев`ятої ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання виконавчого провадження №65935685 про стягнення заборгованості з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Крегул Іван Іванович та ОСОБА_3 подали апеляційні скарги. Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просять ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні скарги відмовити.

Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Крегул І.І. свою апеляційну скаргу аргументує тим, що у нього на виконанні перебуває зведене виконавче провадження, до складу якого входить виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-279/12 від 31 травня 2012 року, що видав Богунський районний суд м.Житомира, та виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №369/14944/19 від 19 лютого 2021 року, що видав Києво-Святошинський районний суд Київської області. Стягувачами у зведеному виконавчому провадженні є ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ОСОБА_3 . Після того, як торги з реалізації спірного нерухомого майна не відбулися, обидва стягувача звернулися до нього з заявами щодо залишення за собою нереалізованого майна боржника в рахунок погашення боргу. Відповідно до положень ст.46 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачі відносяться до п`ятої черги порядку задоволення їх вимог. Разом із тим, 18 грудня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лисенко С.О. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №60908505 та цього ж дня на підставі ухвали Києва-Святошинського районного суду Київської області накладений арешт на квартиру загальною площею 242,60 кв.м, житловою площею 138,40 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 . Відповідно до п.7 розділу Х Порядку реалізації арештованого майна, не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/надсилання акта про проведений електронний аукціон переможцю всі арешти та заборони, накладені органами державної виконавчої служби з такого майна знімаються виконавцем (крім арешту, накладеного на виконання рішення суду про вжиття заходів для забезпечення позову). У разі передачі майна стягувачу-ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» він, як приватний виконавець, не наділений повноваженнями щодо припинення обтяження №34715694, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Лисенком С.О. На користь стягувача - ОСОБА_3 вжито заходів щодо звернення стягнення на майно згідно з постановою про арешт майна боржника від 18 грудня 2019 року, що винесена у межах виконання ухвали в справі №369/14944/19, в той час коли звернення стягнення на нерухоме майно на користь ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» розпочато 30 червня 2021 року. Отже, суд не дослідив та не надав належну правову оцінку нормам Закону України «Про виконавче провадження», на підставі яких не була винесена постанова про передачу майна стягувачу та не видано акт на користь стягувача ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія», що є підставою для скасування незаконного та протиправного судового рішення.

ОСОБА_3 свою апеляційну скаргу аргументує тим, що у справі №369/14944/19 Києво-Святошинським районним судом Київської області ухвалено рішення від 18 листопада 2020 року, яким на його користь стягнуто з ОСОБА_1 борг за договором позики в розмірі 2 500 000 грн. На забезпечення позову ухвалою суду від 27 листопада 2019 року накладений арешт на квартиру загальною площею 242,60 кв.м, житловою площею 138,40 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 . На підставі частини восьмої ст.158 ЦПК України заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення, тобто до задоволення вимог конкретно стягувача, а саме, до задоволення його вимог. Будьякі вимоги інших стягувачів можуть бути задоволені за рахунок вказаної квартири лише після виконання судового рішення в справі №369/14944/19, а тому вважає, що він має першочергове право на отримання права власності на вказану квартиру, оскільки з метою виконання рішення суду в справі за його позовом вказана квартира була передана в забезпечення позову.

Стягувач ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у відзиві на апеляційні скарги приватного виконавця Крегула І.І. та ОСОБА_3 просить у їх задоволенні відмовити, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін. Наголошує на тому, що у ОСОБА_3 не виникало, не існувало на момент розгляду скарги судом першої інстанції та не існує наразі жодного права на отримання у власність нереалізованого майна боржника, а у приватного виконавця відсутні будь-які підстави для передачі нереалізованого майна боржника іншим суб`єктам ніж ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія», оскільки приписи ст.ст.46,61 Закону України «Про виконавче провадження» носять імперативний характер.

Представник ОСОБА_3 адвокат Москалюк Т.В. у відзиві на апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула І.І. просить її задовольнити, ухвалу скасувати та постановити нову про відмову в задоволенні скарги. Посилається на те, що станом на 28 квітня 2023 року заява стягувача ОСОБА_3 не задоволена, приватним виконавцем не видано постанову та акт про передачу майна ОСОБА_3 у рахунок погашення його боргу. 09 грудня 2022 року ОСОБА_3 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із скаргою на дії/бездіяльність приватного виконавця.

Відсутність відзиву на апеляційні скарги від інших учасників справи не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції, що передбачено змістом частини третьої ст.360 ЦПК України.

У судовому засіданні адвокат Москалюк Т.В. апеляційну скаргу ОСОБА_3 підтримала, просить її задовольнити, - ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у задоволенні скарги відмовити у повному обсязі. Апеляційну скаргу приватного виконавця Крегула І.І. визнала та просить її задовольнити.

Представник стягувача ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» адвокат Ващук Ю.С. просить у задоволенні апеляційних скарг приватного виконавця Крегула І.І. та ОСОБА_3 відмовити, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися. Приватний виконавець Крегул І.І. та боржники ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належний чином (а.с.1,74,245 т.4). За змістом положень частини другої ст.372 ЦПК України неявка учасників справи, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду. Крім того, за загальним правилом явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційні скарги не можуть бути задоволені з наступних підстав.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з частиною першою ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) визначає виконавче провадження як завершальну стадію судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб). Розуміє під цим сукупність дій, визначених у цьому Законі, органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (частина перша ст.74 Закону).

На підставі ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (частини друга та третя ст.451 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року в справі №342/158/17 виснувано, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій ст.56 цього Закону) здійснюється шляхом проведення електронних аукціонів або за фіксованою ціною (абзац перший частини першої).

У разі нереалізації майна на третьому електронному аукціоні виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду (частина шоста ст.61 Закону України «Про виконавче провадження»).

У разі, якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. За відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання. У разі, якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові (частини сьома та восьма ст.61 Закону України «Про виконавче провадження»).

Майно передається стягувачу за ціною третього електронного аукціону або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно (частина дев`ята ст.61 Закону України «Про виконавче провадження»).

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що у справі №2-297/12 заочним рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 26 березня 2012 року в солідарному порядку стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь Відкритого акціонерного товариства Комерційного банку «Надра» заборгованість за кредитним договором, яка станом на 20 вересня 2010 року становить 1 507 838,68 грн, із яких: заборгованість за кредитом - 999 477,99 грн, заборгованість за процентами - 412 187,78 грн, індексація за період прострочених платежів - 35 304,05 грн, пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що була нарахована за неналежне виконання зобов`язання, - 60 868,86 грн, а також понесені позивачем витрати зі сплати судового збору - 1 700 грн та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Рішення суду набрало законно сили 29 травня 2012 року.

Богунський районний суд м.Житомира 31 травня 2012 року видав виконавчий лист №2-297/12 на виконання рішення суду від 26 березня 2012 року (а.с.138 т.1). Боржник ОСОБА_1 , стягувач ПАТ КБ «Надра».

У справі №2-297/12 ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 16 квітня 2021 року замінено стягувача - ПАТ «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника - ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (а.с.6 т.1).

30 червня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Крегулом І.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65935685 на виконання виконавчого листа №2-297/12, виданого 31 травня 2012 року Богунським районним судом м.Житомира, про стягнення з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь позивача Відкритого акціонерного товариства Комерційного банку «Надра» в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором, яка станом на 20 вересня 2010 року становить 1 507 838,68 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 999 477,99 грн, заборгованість за процентами - 412 187,78 грн, індексація за період прострочених платежів - 35 304,05 грн, пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що була нарахована за неналежне виконання зобов`язання, - 60 868,86 грн, а також понесені позивачем витрати зі сплати судового збору в сумі 1 700 грн та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Боржником у вказаному виконавчому провадженні зазначено ОСОБА_1 , а стягувачем ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (а.с.144 т.1).

04 серпня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Крегулом І.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66385441 на виконання виконавчого листа №369/14944/19, виданого 19 лютого 2021 року Києво-Святошинським районним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу за договором позики від 25 червня 2008 року в розмірі 2 500 000 грн та судового збору в розмірі 9 605 грн. Боржник у вказаному виконавчому провадженні - ОСОБА_1 , а стягувач ОСОБА_3 (а.с.122,129 т.1).

Також, 04 серпня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Крегулом І.І. винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень №65935685 та №66385441 у зведене виконавче провадження №66824091 (а.с.154 т.1).

Разом із тим, у справі №369/4944/19 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 листопада 2019 року задоволена заява ОСОБА_3 про забезпечення позову та накладений арешт на квартиру загальною площею 242,60 кв.м, житловою площею 138,40 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с.41-42 т.2). Приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Лисенком С.О. постановою від 18 грудня 2019 року в рамках виконавчого провадження №60908505 накладений арешт на спірну квартиру, а обтяження зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.45-47 т.2).

Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Крегул І.І. 01 листопада 2021 року звернувся до ДП «Сетам» із заявою про реалізацію арештованого нерухомого майна у зведеному виконавчому провадженні №66824091, а саме: трикімнатної квартири загальною площею 242,60 кв.м, житловою площею 138,40 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.175-176 т.1).

Відповідно до протоколів проведення електронних торгів від 02 грудня 2021 року №561685, від 04 січня 2022 року №565139, від 04 лютого 2022 року №568235 торги з реалізації спірної квартири не відбулися на підставі відсутності допущених учасників торгів. Отже, треті торги з реалізації арештованого майна боржника за ціною 2 203 600 грн не відбулися (а.с.104-106 т.2).

Представник стягувача ОСОБА_3 ОСОБА_5 заявою від 04 лютого 2022 року звернулася до приватного виконавця Крегула І.І. з пропозицією передати спірну квартиру стягувачу за виконавчим провадженням №66385441 ОСОБА_3 , про що видати відповідні документи (а.с.38-39 т.2).

Приватний виконавець Крегул І.І. листом від 07 лютого 2022 року №5843 повідомив ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про те, що треті торги з реалізації арештованого майна боржника за ціною 2 203 600 грн не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників. Сума стягнення за виконавчим документом складає 1 509 658,68 грн. Із урахуванням вимог частини восьмої ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачу, якщо він виявить бажання залишити за собою нереалізоване майно, слід внести на рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, а саме: 693 941,32 грн (а.с.8-9 т.1).

ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» заявою від 10 лютого 2022 року звернулося до приватного виконавця Крегула І.І., в якій висловило бажання залишити за собою нереалізоване майно, а саме: трикімнатну квартиру загальною площею 242,60 кв.м, житловою площею 138,40 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та готове оплатити різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь (а.с.122 т.2).

Із копії платіжного доручення від 23 лютого 2022 року №1061 убачається, що ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» перерахувало на рахунок приватного виконавця Крегули І.І. (за виконавчим провадженням №65935685, виконавчий лист №2-297/12 від 31 травня 2012 року) кошти у сумі 693 941,32 грн (а.с.7 т.1).

Отже, стягувач ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» виявило бажання залишити за собою нереалізовану квартиру та на рахунок приватного виконавця сплатило у повному обсязі різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що приватний виконавець мав винести постанову про передачу майна стягувачу ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» в рахунок погашення боргу та за фактом такої передачі скласти акт. Проте, приватним виконавцем дій, передбачених частиною дев`ятою ст.61 Закону України «Про виконавче провадження», не вчинено.

Натомість листом від 02 листопада 2022 року №15844 приватний виконавець Крегул І.І. повідомив ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про те, що у зв`язку з запровадженням воєнного стану на всій території України ним не оформлено та не видано акт про проведення електронного аукціону, на що суд першої інстанції правильно зауважив, що хоча така обставина є форс-мажорною, але сама по собі не є підставою для невиконання обовязків, покладених на приватного виконавця, оскільки у листі не конкретизовано, яким чином запровадження воєнного стану перешкодило винести постанову та акт, передбачені частиною дев`ятою ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.53-56 т.1).

Посилання приватного виконавця Крегула І.І. у своїй апеляційній скарзі на положення пункту 7 розділу Х Порядку реалізації арештованого майна та перешкоди, у разі передачі майна стягувачу ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія», оскільки приватний виконавець не наділений повноваженнями щодо припинення обтяження, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 листопада 2019 року про забезпечення позову, не можуть слугувати підставою для не вчинення виконавцем дій, передбачених частиною дев`ятою ст.61 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки пунктом 7 розділу Х Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2831/5, врегульовані безпосередньо правовідносини у разі придбання майна на електронному аукціоні, коли виданий акт про проведений електронний аукціон та визначений переможець торгів. У даному випадку арештована квартира не була реалізована на третьому електронному аукціоні, переможця немає, а стягувач ТзОВ «ФК Довіра та Гарантія» виявив бажання залишити за собою непридбане на електронному аукціоні майно, тобто спірну квартиру, та у повному обсязі сплатив різницю між вартістю нереалізованої квартири та сумою коштів, що підлягають стягненню на користь ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Доводи апеляційної скарги приватного виконавця Крегула І.І. про те, що він не був повідомлений судом першої інстанції належним чином про час та місце розгляду справи спростовуються матеріалами справи, із яких слідує, що 02 грудня 2022 року приватний виконавець Крегул І.І. отримав судовому повістку на судове засідання, яке призначено на 20 грудня 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.80 т.1).

Аргументи апеляційної скарги ОСОБА_3 відносно того, що за ним першочергове право на набуття права власності на спірну квартиру, приймаючи до уваги, що з метою виконання рішення суду в справі за його позовом про стягнення заборгованості за договором позики на квартиру накладений арешт, а вимоги інших стягувачів можуть бути задоволені за рахунок вказаної квартири лише після виконання судового рішення в його справі №369/14944/19, спростовуються наступним.

Так, положення частини десятої ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, однозначно передбачають, що у разі наявності кількох стягувачів, які виявили бажання залишити за собою нереалізоване майно, воно передається в порядку черговості, визначеної ст.46 цього Закону (у разі наявності застави та/або іпотеки декількох стягувачів щодо такого майна - також з урахуванням відповідних норм Закону України «Про заставу» та/або Закону України «Про іпотеку»), а в межах однієї черги, визначеної ст.46 цього Закону, - у порядку надходження виконавчих документів на виконання.

Відповідно до ст.46 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачі ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ОСОБА_3 у зведеному виконавчому провадженні відносяться до п`ятої черги. Обоє виявили бажання залишити за собою нереалізоване майно, а тому в даному випадку діють приписи вищевказаного спеціального Закону, які віддають перевагу часу надходження виконавчих документів на примусове виконання. Так, виконавчий лист стягувача ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» надійшов на примусове виконання до приватного виконавця та відкрито виконавче провадження 30 червня 2021 року, а виконавчий лист стягувача ОСОБА_3 надійшов на примусове виконання до приватного виконавця та відкрито виконавче провадження 04 серпня 2021 року, тобто виконавчий лист ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» надійшов на виконання раніше за виконавчий лист ОСОБА_3 .

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 із посиланням на положення частини восьмої ст.158 ЦПК України про те, що заходи забезпечення позову (арешт, накладений на спірну квартиру) діють до повного виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 листопада 2020 року ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм процесуального права, які регулюють питання скасування заходів забезпечення позову, оскільки частина сьома ст.158 ЦПК України передбачає, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом 90 днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили та ця частина ст.158 ЦПК України кореспондується із нормою частини восьмої ст.158 ЦПК України, за якою, якщо протягом вищевказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У справі №369/14944/19 рішення Києво- Святошинського районного суду Київської області від 18 листопада 2020 року набрало законної сили 18 грудня 2020 року та заходи забезпечення позову в виді арешту на спірну квартиру діяли до 18 березня 2021 року, оскільки виконавче провадження, як зазначалося вище, відкрито 04 серпня 2021 року, тобто після, а не до 18 березня 2021 року.

Із огляду на вищевикладене, доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують про переважне право ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на отримання постанови приватного виконавця про передачу квартири в рахунок погашення боргу та за фактом такої передачі складення акта, що є підставою для подальшого оформлення права власності на спірну квартиру.

Отже, за положеннями частини першої ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула Івана Івановича та ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 20 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: