пр. № 2/336/2528/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боєва Є.С., за участю секретаря судового засідання Журавель Д.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (в особі представника адвоката Коноваленко Олександра Юрійовича) до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

Представник Позивача ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТДВ «Страхова компанія «Кредо», за яким просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 130 000 гривень матеріальної шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначає таке.

25.12.2020 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ВАЗ модель: 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням третьої особи ОСОБА_2 та транспортного засобу MERCEDES- BENZ модель: Е330, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням позивача ОСОБА_1 .

За наслідками ДТП було складено адміністративний протокол серії ОБ № 104448 від 26.12.2020 року відносно ОСОБА_2 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, 25.12.2020 року о 23 год. 20 хв. на 39 км. а/д Т-08-03-7-04-08, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху (повороту) не впевнився, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам руху, здійснив зіткнення з автомобілем MERCEDES-BENZ E350, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням Позивача, який рухався у попутному напрямку.

Постановою Оріхівського районного суду Запорізької області від 01.02.2021 року по справі № 323/3268/20 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в Відповідача ТДВ «СК «КРЕДО» згідно полісу № АР/4318186.

Страхова сума за полісом: 260 000,00 грн, за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, та 130 000,00 грн. за шкоду, заподіяну майну. Франшиза, частина збитку, що не відшкодовується страховиком, 0 грн.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність Позивача ОСОБА_1 була застрахована в ПАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» згідно з полісом № 201704241.

Страхова сума за полісом: 260 000,00 грн. за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, та 130 000,00 грн. за шкоду, заподіяну майну. Франшиза, частина збитку, що не відшкодовується страховиком, 0 грн. Після ДТП Позивач звернувся в порядку передбаченому Угодою про пряме врегулювання збитків до своєї страхової компанії ПАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» з якою укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 201704241, відповідно до якого було застраховано майнові інтереси, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу MERCEDES-BENZ модель: Е350, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Листом № 0049-21 від 14.01.2021 ПАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» повідомила, що на період розслідування справи та огляду пошкодженого автомобіля не проводити ніяких робіт щодо відновлення та зміни стану транспортного засобу.

В січні 2021 року для вартості матеріального збитку за місцезнаходженням (70561 Запорізька область, Оріхівський район, с Нестерянка, вул. С. Падалко, 9) пошкодженого транспортного засобу MERCEDES-BENZ модель: Е350, реєстраційний номер НОМЕР_2 приїздили працівники Третьої особи-1 ПАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» для огляду та фотографування пошкодженого транспортного засобу MERCEDES-BENZ модель Е350, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Жодної відповіді від ПАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» позивачу не надійшло. Сума оцінених збитків повідомлена позивачу не була.

16.02.2021 року Позивачем було укладено договір з ТОВ «Клевер Експерт» () щодо визначення оцінки вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу відносно транспортного засобу MERCEDES-BENZ модель 1350, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до Висновку експерта від 22.02.2021 року №№ 82/02-21, матеріального збитку пошкодженого транспортного засобу MERCEDES-BENZ E350, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 155 674,62 грн.

Після збору усіх необхідних документів для виплати страхового відшкодування Позивач звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування до ПАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ».

Листом № 9/к/у від 19.03.2021 ПАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» повідомило, що відповідно до п. 2.4 Положення «Про пряме врегулювання збитків», затвердженого Президією МТСБУ № 376/2016 від 10.03.2016 року, якщо відповідно до ознак наведених в п. 2.2, збиток не може бути врегульований шляхом прямого врегулювання, страховик потерпілого, до якого звернувся потерпілий, протягом 5 (п`яти) робочих днів після виявлення відповідної обставини, направляє потерпілому листа з інформацією про порядок врегулювання такого випадку та отримання потерпілим страхового відшкодування. При цьому такий страховик повертає потерпілому оригінали отриманих від нього документів із зазначенням дати їх первинного отримання.

Отже, ПАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» повідомив про неможливість врегулювання вище згаданої дорожньо-транспортної пригоди в рамках угоди про пряме врегулювання збитків та рекомендував позивачу звернутись до страхової компанії особи, визнаної винною в дорожньо-транспортній пригоді.

На момент ДТП ПАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та ТДВ СК «КРЕДО» були учасниками Угоди про пряме врегулювання збитків по обов`язковому страхуванню цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яка діє з 01.12.2016. Інформація про учасників угоди розміщена на сайті Моторного (транспортного) страхового бюро України на сайті http://www.mtsbu.ua.

На підставі викладеного ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до Приватного акціонерного «Страхова компанія АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» з метою отримання компенсації за заподіяну матеріальну шкоду.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2022 року по справі № 335/819/22 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 16.09.2022 року по справі № 335/819/22, рішення першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким у задоволені позовних вимог відмовлено.

Суд відмовляючи у задоволені позовних вимог зазначив: «... Відповідно до п.2.4 Положення «Про пряме врегулювання збитків», затвердженого протоколом Президії МТСБУ №376/2016 від 10.03.2016 у випадку, якщо відповідно до ознак, наведених у п.2.2., збиток не може бути врегульовано шляхом прямого врегулювання, страховик потерпілого, до якого звернувся потерпілий, протягом п`яти робочих днів після виявлення відповідної обставини, направляє потерпілому листа з інформацією про порядок врегулювання такого випадку та отримання потерпілим страхового відшкодування.

За обставинами справи, ПАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», у відповідності до п 2.4 Положення, повідомив потерпілого про неможливість прямого врегулювання та роз`яснив порядок отримання страхового відшкодування за рахунок ТДВ СК «КРЕДО» - страховика винуватця дорожньо-транспортної пригоди.

Зважаючи на те, що винуватцем ДТП є ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ТДВ СК «КРЕДО», на останню у відповідності до вищевказаних вимог закону і покладається обов`язок із виплати страхового відшкодування потерпілому за умови, що ДТП буде визнано страховим випадком...»

Також, 26.03.2021 року Позивач звернувся з заявою на виплату страхового відшкодування до Відповідача - ТДВ «СК «Кредо».

Листом від 30.06.2021 № 4085 ТДВ «СК «КРЕДО» повідомило, що не визнає вищезазначену подію страховим випадком, а відтак відсутні підстави для виплати страхового відшкодування та прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування.

Як зазначає Позивач, підставою для відмови в виплаті страхового відшкодування стала невідома йому експертиза, проведена без його участі, яка нібито встановила невідповідність пошкоджень автомобілів, які вони отримали при ДТП.

Таким чином, Відповідач ставить сумнівну експертизу вище судового рішення (Постанови Оріхівського районного суду Запорізької області від 01.02.2021 року), яким встановлено факт ДТП, та намагається уникнути виплати страхового відшкодування всупереч вимогам чинного законодавства.

Ухвалою від 11.07.2023 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, залучено до участі в справі ПрАТ «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 як третіх осіб.

07.08.2023 від Відповідача ТДВ СК «КРЕДО» надійшов відзив на позову заяву, в якому зазначалося, що майнові вимоги Позивача ОСОБА_1 (повіреної особи власника автомобіля MERCEDES-BENZ E350, реєстраційний номер НОМЕР_2 ) страховиком не визнаються. В обґрунтування цього Відповідач вказав на те, що на момент огляду 19.04.2021 року представником Страховика (незалежним оцінювачем Литвиненко Г.Г.) пошкоджений автомобіль MERCEDES-BENZ , реєстраційний номер НОМЕР_2 був відновлений. При проведенні розслідування ТДВ СК «КРЕДО» 25.05.2021 року звернулося до Судового експерта Драгана В.М. для проведення транспортно - трасологічного експертного дослідження з метою встановлення того, чи могли утворитися пошкодження на автомобілі MERCEDES-BENZ Е350 , реєстраційний номер НОМЕР_2 від зіткнення з автомобілем ВАЗ-21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 в ДТП, яка трапилася 25.12.2020 року на 39 км. а/ш Т-08-03- Т-04-08. У висновку експерта Драгана В.М. № 10.4/026-Д від 22.06.2021 року було вказано, зокрема, що «основні пошкодження автомобіля MERCEDES-BENZ E350, реєстраційний номер НОМЕР_2 (правої передньої з бічною частинами) не могли утворитись від зіткнення з переднім правим крилом та бампером автомобіля ВАЗ-21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 на 39 км. а/ш Т-08-03- Т-04-08. Тобто вони утворилися при інших обставинах, які не викладені в справі». На підставі цього висновку експерта та з урахуванням того, що Позивач всупереч листу ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» від 14.01.2021 року здійснив роботи щодо відновлення та зміни стану ТЗ, Відповідач ТДВ СК «КРЕДО» страховим актом № 2679/1 від 24.06.2021 року не визнало вищезазначену подію страховим випадком та прийняло рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. Відповідно до вищевикладеного ТДВ СК «КРЕДО» просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, а в разі задоволення позову зменшити витрати на правничу допомогу до 1000 грн. ( а.с. 43-50; додатки а.с. 51-231).

16.08.2023 року від представника Позивача адвоката Коноваленко О.Ю. надійшла відповідь на відзив. У відповіді на відзив зазначалося, що обставини ДТП встановлені постановою Оріхівського районного суду Запорізької області від 01.02.2021 р., яку, в разі непогодження із викладеними в неї обставинами, могло би оскаржити ТДВ «СК Кредо».

Вважає безпідставним посилання відповідача на те, що транспортний засіб, яким керував позивач, станом на 19.04.2021 був відновлений, адже відповідно до п. 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

Щодо висновку транспортно-трасологічного експертного дослідження від 21.06.2021 року, проведеного судовим експертом Драган В.М., зазначає, що вказаним судовим експертом не взято до уваги, що автомобіль MERCEDES-BENZ модель: E350, реєстраційний номер НОМЕР_2 , має пневматичну підвіску та може змінювати висоту кліренсу автомобіля, а отже й висоту самого автомобіля як на місці так і в русі. Більш того, пневматична підвіска дозволяє автомобілю мати різну висоту кліренсу автомобіля (висоту автомобіля) при русі в залежності від дорожнього покриття та нахилу автомобіля при маневрах (навіть незначних).

Експертом також взагалі не взято до уваги, що а/д Т-08-03-7-04-08 має нерівності як самого дорожнього полотна (виконана у вигляді хвиль) так із прилягаючими перехрестями. Представник позивача вважає за необхідне допитати судового експерта в судовому засіданні про особливості проведення ним вказаної експертизи фактично без вихідних даних, отриманих від учасників ДТП.

Також у відповіді на відзив представник Позивача просив задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з Відповідача 130 000 грн. матеріальної шкоди та стягнути з відповідача судові витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000 грн. (а.с. 232-249).

09.11.2023 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя здійснено перехід з розгляду даної цивільної справи без виклику (повідомлення сторін) до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 12.12.2023 року.

12.12.2023 року від представника Позивача адвоката Коноваленко О.Ю. надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій адвокат просив задовольнити позовні вимоги, в т.ч. щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, застосувавши положення ч. 6 ст. 95 КПК України щодо наданих відповідачем копій доказів.

12.12.2023 року від Відповідача надійшли пояснення по справі, в яких зазначалося, що ТДВ СК «КРЕДО» не може надати суду вказані як нечитабельні в ухвалі від 09.11.2023 року письмові докази (в зв`язку з тим, що з початку 2022 року Запорізька область була у списку областей, в яких йшли активні бойові дії, а тому більшість документів була вивезена за межі міста та країни, а 2/3 працівників ТДВ СК «КРЕДО» вимушено евакуйовані за межі України та/або у більш безпечні області України для збереження свого життя. Відповідач просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, в разі задоволення позовної заяви - зменшити витрати на правничу допомогу до 1000 грн.

Також Відповідач просив розглядати справу у порядку спрощеного провадження без участі представника Відповідача.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 80. Достатність доказів

Відповідно до положень статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Під час ухвалення рішення суд у відповідності до вимог статті 264 ЦПК України повинен вирішити чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 25.12.2020 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ВАЗ модель: 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням третьої особи ОСОБА_2 та транспортного засобу MERCEDES- BENZ модель: Е330, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням позивача ОСОБА_1 (який володіє та розпоряджається даним автомобілем на підставі нотаріально посвідченої довіреності, яка є генеральною відносно рухомого майна - транспортного засобу MERCEDES- BENZ модель: Е330, реєстраційний номер НОМЕР_2 ).

За наслідками ДТП було складено адміністративний протокол серії ОБ № 104448 від 26.12.2020 року відносно ОСОБА_2 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, 25.12.2020 року о 23 год. 20 хв. на 39 км. а/д Т-08-03-7-04-08, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху (повороту) не впевнився, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам руху, здійснив зіткнення з автомобілем MERCEDES-BENZ E350, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням Позивача, який рухався у попутному напрямку.

Постановою Оріхівського районного суду Запорізької області від 01.02.2021 року по справі № 323/3268/20 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу ( а.с. 10).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в Відповідача ТДВ «СК «КРЕДО» згідно полісу № АР/4318186. Страхова сума за полісом: 260 000,00 грн, за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, та 130 000,00 грн. за шкоду, заподіяну майну. Франшиза, частина збитку, що не відшкодовується страховиком, - 0 грн.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність Позивача ОСОБА_1 була застрахована в ПАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» згідно з полісом № 201704241.

Страхова сума за полісом: 260 000,00 грн. за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, та 130 000,00 грн. за шкоду, заподіяну майну. Франшиза, частина збитку, що не відшкодовується страховиком, 0 грн.

На момент ДТП ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТДВ СК «КРЕДО» були учасниками Угоди про пряме врегулювання збитків по обов`язковому страхуванню цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яка діє з 01.12.2016.

Після ДТП Позивач звернувся в порядку передбаченому Угодою про пряме врегулювання збитків до своєї страхової компанії ПАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» з якою укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 201704241, відповідно до якого було застраховано майнові інтереси, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу MERCEDES-BENZ модель: Е350, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до висновку № 82/02-21 від 22.02.2021 щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, складеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Клевер Експерт», вартість матеріального збитку пошкодженого транспортного засобу «Mercedes-Benz Е350», реєстраційний номер НОМЕР_2 155 674,62 грн., а вартість матеріального збитку без урахування ПДВ складає 135895, 24 грн. (а.с.23-27) .

Листом № 9/к/у від 19.03.2021 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» повідомило ОСОБА_1 про неможливість врегулювання дорожньо-транспортної пригоди на підставі Угоди про пряме врегулювання збитків та рекомендувало звернутись до страхової компанії особи, визнаної винною в дорожньо-транспортній пригоді, яка трапилась 26.12.2021, а саме: до ТДВ СК «Кредо» (а.с.28).

26.03.2021 ОСОБА_1 звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування до ТДВ СК «Кредо».

Листом від 30.06.2021 № 4085 ТДВ СК «Кредо» повідомило, що не визнає вищезазначену подію страховим випадком, а відтак відсутні підстави для виплати страхового відшкодування та прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. Як зазначено в листі, на момент огляду незалежним оцінювачем ТЗ «Mercedes-Benz Е350» автомобіль був відновлений, що унеможливило проведення огляду пошкодженого транспортного засобу, встановлення факту ДТП, причини та обставин її настання або розміру заподіяної шкоди. При проведенні розслідування справи ТДВ СК «Кредо» звернулося до судового експерта Драгана В.М. та отримало висновок №10.4/026-Д від 21.06.2021, згідно якого в ході транспортно-трасологічного дослідження із застосуванням комп`ютерного моделювання встановлено, що основні пошкодження «Mercedes-Benz Е350», реєстраційний номер НОМЕР_2 (правої передньої з бічною частинами) не могли утворитися від зіткнення з переднім правим крилом та бампером автомобіля ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 на 39 км автодороги Т-08-03-Т-04-08. Тобто вони утворились при інших обставинах які не викладені в матеріалах справи ( а.с. 29).

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», третя особа ТДВ «СК «КРЕДО» про стягнення матеріальної шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2022 року по справі № 335/819/22 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено ( а.с. 11-18).

Постановою Запорізького апеляційного суду від 16.09.2022 року по цій справі № 335/819/22 рішення першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким у задоволені позовних вимог відмовлено.

Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволені позовних вимог зазначив: «...Відповідно до п.2.4 Положення «Про пряме врегулювання збитків», затвердженого протоколом Президії МТСБУ №376/2016 від 10.03.2016 у випадку, якщо відповідно до ознак, наведених у п.2.2., збиток не може бути врегульовано шляхом прямого врегулювання, страховик потерпілого, до якого звернувся потерпілий, протягом п`яти робочих днів після виявлення відповідної обставини, направляє потерпілому листа з інформацією про порядок врегулювання такого випадку та отримання потерпілим страхового відшкодування.

За обставинами справи, ПАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», у відповідності до п 2.4 Положення, повідомив потерпілого про неможливість прямого врегулювання та роз`яснив порядок отримання страхового відшкодування за рахунок ТДВ СК «КРЕДО» - страховика винуватця дорожньо-транспортної пригоди.

Зважаючи на те, що винуватцем ДТП є ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ТДВ СК «КРЕДО», на останню у відповідності до вищевказаних вимог закону і покладається обов`язок із виплати страхового відшкодування потерпілому за умови, що ДТП буде визнано страховим випадком...» ( а.с. 19-22).

Тому Позивач був вимушений звернутися до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя суду з позовом про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом вказаної норми, за загальним правилом: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала, шкода підлягає відшкодуванню. Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).

Згідно зі статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Саме на забезпечення таких зобов`язань було ухвалено Закон № 1961-IV.

Законом № 1961-IV визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП відшкодування заподіяної шкоди. Згідно зі статтею 3 Закону №1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема,з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 5 вказаного Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV).

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 147/66/17).

Водночас в Законі № 1961-IV наголошено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто Закон спрямований насамперед на захист прав осіб потерпілих внаслідок ДТП, при цьому також забезпечує майнові інтереси винної особи, які полягають у відшкодуванні спричиненої шкоду не нею, а страховиком (страховою компанією) за певні страхові внески (стаття 3 Закону № 1961-IV).

Отже, положення цього Закону спрямовані як на захист прав потерпілої особи на відшкодування шкоди, так і на те, що винна особа має право розраховувати на відшкодування спричиненої нею шкоди страхувальником, у якого застрахована її відповідальність, а тому, розглядаючи такі спори, судам слід уважно дотримуватись балансу інтересів як потерпілої особи, так і особи, яка застрахувала свою відповідальність та переклала тягар відшкодування шкоди на страховика.

При цьому слід мати на увазі, що відповідно до положень статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою-п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. ЦК України також передбачає, що особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї, і особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частини друга та четверта статті 14 ЦК України).

Положення зазначених норм права свідчить про зобов`язання учасників цивільних правовідносин діяти в межах закону, не порушуючи права інших осіб, у спосіб, передбачений законом, добросовісно здійснюючи свої права та обов`язки.

Відповідно до п.2.4 Положення «Про пряме врегулювання збитків», затвердженого протоколом Президії МТСБУ №376/2016 від 10.03.2016 у випадку, якщо відповідно до ознак, наведених у п.2.2., збиток не може бути врегульовано шляхом прямого врегулювання, страховик потерпілого, до якого звернувся потерпілий, протягом п`яти робочих днів після виявлення відповідної обставини, направляє потерпілому листа з інформацією про порядок врегулювання такого випадку та отримання потерпілим страхового відшкодування.

За обставинами справи відповідач у відповідності до п.2.4 Положення повідомив потерпілого про неможливість прямого врегулювання та роз`яснив порядок отримання страхового відшкодування за рахунок ТДВ «СК «КРЕДО» - страховика винуватця дорожньо-транспортної пригоди.

Повідомлення потерпілого про необхідність звернення до належного страховика із вимогами про відшкодування шкоди відповідно до Закону не є відмовою у виплаті страхового відшкодування.

Зі змісту листа № 9/к/у від 19.03.2021 яким ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» повідомило ОСОБА_1 про неможливість врегулювання дорожньо-транспортної пригоди на підставі Угоди про пряме врегулювання збитків та рекомендувало звернутись до страхової компанії особи, визнаної винною в дорожньо-транспортній пригоді, яка трапилась 26.12.2021, а саме до ТДВ СК «Кредо», вбачається, що ця страхова компанія не заперечує, що дана ДТП є страховим випадком, страхова компанія не зазначає, що ОСОБА_1 порушено порядок звернення до страховика. Також у листі не вказано, що страхова компанія має якісь сумніви щодо змісту наданих їм заявником ОСОБА_1 висновків СОД ТОВ «Клевер Експерт» від 22.02.2021 року щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу у результаті ДТП, в якій винним визнано ОСОБА_2 водія автомобіля ВАЗ 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 ( а.с. 28).

Також слід врахувати, що сторонами, в тому числі Відповідачем ТДВ «СК «КРЕДО» не заперечуються обставини ДТП та винність у цьому ДТП саме ОСОБА_2 , що підтверджено постановою Оріхівського районного суду Запорізької області від 01.02.2021 року по справі № 323/3268/20, згідно з якюї ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу ( а.с. 10).

Відмовляючи ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування, ТДВ «СК «КРЕДО» у своєму листі від 30 06.2021 № 4085 зазначає, що не визнає вищезазначену подію страховим випадком, а відтак відсутні підстави для виплати страхового відшкодування та прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. Як зазначено в листі, на момент огляду незалежним оцінювачем ТЗ «Mercedes-Benz Е350» автомобіль був відновлений, що унеможливило проведення огляду пошкодженого транспортного засобу, встановлення факту ДТП, причини та обставин її настання або розміру заподіяної шкоди. При проведенні розслідування справи ТДВ СК «Кредо» звернулося до судового експерта Драгана В.М. та отримало висновок №10.4/026-Д від 21.06.2021, згідно якого в ході транспортно-трасологічного дослідження із застосуванням комп`ютерного моделювання встановлено, що основні пошкодження «Mercedes-Benz Е350», реєстраційний номер НОМЕР_2 (правої передньої з бічною частинами) не могли утворитися від зіткнення з переднім правим крилом та бампером автомобіля ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 на 39 км автодороги Т-08-03-Т-04-08. Тобто вони утворились при інших обставинах які не викладені в матеріалах справи ( а.с. 29).

Аналізуючи викладені в цьому листі доводи щодо відмови у виплаті страхового відшкодування, суд дійшов такого висновку.

По-перше, суд вважає безпідставним посилання ТДВ «СК «КРЕДО» на те, що однією з причин відмови у виплаті страхового відшкодування є та обставина, що станом на 19.04.2021 року (на час огляду оцінювачем ТЗ «Mercedes-Benz Е350») автомобіль всупереч листу ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» від 14.01.2021 року був відновлений. Згідно п. 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

Відповідач ТДВ «СК «КРЕДО» посилається на висновок судового експерта Драгана В.М. №10.4/026-Д від 21.06.2021 р. як на іншу підставу для невизнання даної ДТП страховою подією. Так, у висновку експерта Драгана В.М. №10.4/026-Д від 21.06.2021 зокрема вказано, що в ході транспортно-трасологічного дослідження із застосуванням комп`ютерного моделювання встановлено, що основні пошкодження «Mercedes-Benz Е350», реєстраційний номер НОМЕР_2 (правої передньої з бічною частинами) не могли утворитися від зіткнення з переднім правим крилом та бампером автомобіля ВАЗ 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 на 39 км автодороги Т-08-03-Т-04-08. Тобто вони утворились при інших обставинах, які не викладені в матеріалах справи (висновок а.с. 142).

Щодо вказаного експертного висновку, позивач просив допитати в судовому засіданні експерта, що відповідає положенню ч. 4. ст. 72 ЦПК України, за якою експерт зобов`язаний з`явитися до суду за його викликом та роз`яснити свій висновок і відповісти на питання суду та учасників справи.

Оскільки матеріали, що слугували вихідними даними для проведення експертизи, надані відповідачем у нечитабельній копії, суд ухвалою від 09.11.2023 здійснив перехід з розгляду цивільної справи без виклику (повідомлення сторін) до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін, зобов`язавши Відповідача надати на огляд суду оригінали доказів, якими обґрунтовується заперечення проти позову.

В судове засідання представник Відповідача не з`явився, надавши пояснення, що не може надати оригінали письмових доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 95 ЦПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Оскільки витребувані судом оригінали письмових доказів Відповідачем не надані, а Позивач ставить під сумнів відповідність копії оригіналу, про що зазначив в письмовій заяві, суд не може взяти до уваги докази, на які посилається Відповідач.

Додатково суд зазначає, що не може оцінити як достовірний висновок експерта, на який посилається представник ТДВ «СК «КРЕДО», адже внаслідок нечитабельних копій документів, які слугували вихідними даними для проведення експертизи, неможливо поставити експерту питання за проведеним ним висновком, на чому наполягав представник Позивача.

На підтвердження розміру матеріального збитку Позивачем надано висновок № 82/02-21 від 22.02.2021 щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, складеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Клевер Експерт», вартість матеріального збитку пошкодженого транспортного засобу «Mercedes-Benz Е350», реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 155 674,62 грн., а вартість матеріального збитку без урахування ПДВ складає 135 895,24 грн. (а.с.23-27).

Позивач ОСОБА_1 просив стягнути с ТДВ «СК «КРЕДО» матеріальну шкоду в меншому розмірі 130 000 грн., тобто в межах страхової суми за полісом № 20170241

За наведеного позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення на його користь судових витрат підлягають частковому задоволенню.

Щодо вимог про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, то слід врахувати таке.

Відповідно до частин 1-3 статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У відзиві на позовну заяву від 07.08.2023 року та у своїх письмових поясненнях від 12.12.2023 року представник Відповідача ТДВ СК «КРЕДО» зазначав, що в разі задоволення позову зменшити витрати на правничу допомогу до 1000 грн.

При вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу суд бере до уваги дане клопотання. Процесуальний закон визначає критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19) витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21).

На підтвердження виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) суду надано: Договір між ОСОБА_1 та адвокатом Коноваленко О.Ю. про надання правничої (правової) допомоги від 09 червня 2023 б/н (з Додатками 1, 2) та Додаткова угода від 19 червня 2023 року (останні два документи містять погодинну вартість послуг адвоката) та Додатком 1 Актом наданих послуг № 1 (від 19 червня 2021 року), в якому вказано: «Супроводження цивільної справи № 336/5746/23 в Шевченківському районному суді м. Запоріжжя» - вартість послуг складає 15 000 грн. ( а.с. 238-246).

Оскільки вказаний Акт наданих послуг, по-перше, не конкретизує вид послуг (консультація, складання позовної заяви, складання клопотань тощо) та не містить часу, витраченого на кожну послугу, по-друге, дата його виготовлення викликає сумнів (Акт від 19 червня 2021 року, тобто, за два роки до укладання наданих суду копій Договору та Додаткової угоди), по-третє, суду не надано доказів понесених позивачем витрат на правничу допомогу, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають стягненню з Відповідача на користь ОСОБА_1 до 5000 грн., що відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 980, 999, 1166, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 3, 5, 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 76, 78, 81, 263-265, 279, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» на користь ОСОБА_1 130 000 (сто тридцять тисяч) гривень.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1300 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Відомості, передбачені п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО», знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Моторобудівників, буд.34; .

Третя особа ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», знаходиться за адресою: м Київ, вул. Борщагівська, буд.154; .

Третя особа ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

Третя особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований у АДРЕСА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.С. Боєв 12.12.23