ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/10/23 Номер провадження 22-ц/814/3207/23Головуючий у 1-й інстанції Левицька Т.В. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Обідіної О. І., Прядкіної О. В.

за участю секретаря Ракович Д. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 22 лютого 2023 року у складі судді Левицької Т. В.

у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

в с т а н о в и в:

У січні 2023 року представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом та просив про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 як спадкоємців ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованості за кредитним договором № б/н від 24.05.2011, що утворилась станом на дату смерті позичальника у розмірі 18 900,55 грн та понесених по справі судових витрат.

Позов мотивовано тим, що 24.05.2011 між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № б/н, за яким остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом та кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте, своїх зобов`язань за кредитним договором позичальник належним чином не виконувала, внаслідок чого виникла вказана заборгованість.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла. Спадкоємцями першої черги за законом, які постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , тому вони вважаються такими, що прийняли спадщину, до складу якої входять і кредитні зобов`язання померлого позичальника.

На підтвердження вказаної обставини позивач посилався на реєстрацію місця проживання спадкодавця та відповідачів за однією адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями паспортів позичальника і відповідачів.

У відповідності до частини другої статті 1281 ЦК України банк пред`явив свої вимоги до спадкоємців боржника ОСОБА_5 , направивши 10.02.2022 претензію до Глобинської державної нотаріальної контори, якою 07.06.2022 повідомлено, що спадкоємці померлої ОСОБА_5 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк».

22 червня 2022 року банк направив відповідачам лист-претензію про погашення заборгованості, але ніяких дій зі сплати заборгованості ними вчинено не було.

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 22 лютого 2023 року у задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано недоведеністю позивачем підстав для стягнення з відповідачів боргу за кредитом спадкодавця.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, представник АТ КБ «Приватбанк» подав апеляційну скаргу та, посилаючись на прийняття судом рішення без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм матеріального і процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що відповідачі вважаються такими, що фактично прийняли спадщину, оскільки постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а матеріали справи не містять доказів того, що протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, вони подали заяви про відмову від спадщини.

Вказує, що позивачем надано копії паспортів відповідачів та позичальника, які містять одну й ту саму адресу реєстрації місця проживання, а тому відповідачі є фактичними спадкоємцями в силі статті 1268 ЦК України. Протилежної інформації, яка б спростовувала даний факт відповідачами надана не була.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Зазначає, що відсутність даних про наявність спадкового майна у спадковій справі не свідчить про те, що спадкове майно у боржника відсутнє, а відповідачі даної обставини не довели.

Також відповідачами не надано доказів, що розмір спадкового майна є меншим, ніж заборгованість спадкодавця за кредитом.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно пункту 2 частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення згідно пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України є невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

По справі встановлено, що 24.05.2011 між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_5 шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого останній було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Як вбачається з виписки за договором за період 25.05.2011-06.10.22, позичальник ОСОБА_5 користувалась кредитом, здійснюючи зняття готівки з кредитної картки та переказуючи кошти у повернення кредиту та відсотків за використання кредитного ліміту, комісії за обслуговування, що свідчить про визнання нею свого зобов`язання за кредитним договором.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 21.09.2021 Глобинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на підставі актового запису № 463.

Внаслідок смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до складу якої відповідно до статті 1218 ЦК України увійшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті.

08 лютого 2022 року АТ КБ «Приватбанк» направив претензію кредитора до Глобинської державної нотаріальної контори, на підставі якої державним нотаріусом заведено спадкову справу № 3/2022 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5

22 червня 2022 року позивач направив відповідачам листи-претензії № SAMDN9525 від 09.06.2022, у яких повідомив про борги позичальника на дату смерті в сумі 18 900,55 грн, яку вимагав сплатити.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк», суд першої інстанції визнав встановленим факт наявності заборгованості за кредитним договором на момент смерті позичальника ОСОБА_5 та належність відповідачів до спадкоємців першої черги за законом, які в установленому законом порядку прийняли спадщину і від спадщини не відмовлялись, але оскільки на момент розгляду справи вони не одержували у спадщину будь-яке майно, а матеріали справи не містять доказів наявності у ОСОБА_5 рухомого та нерухомого майна та його вартості, суд вважав вимоги банку передчасними.

Переглядаючи справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про скасування вказаного судового рішення та постановлення нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» з огляду на таке.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті та які не є нерозривно пов`язаними з особою спадкодавця (статті 1218, 1219 ЦК України).

Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

У разі смерті фізичної особи - боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.

При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях 12, 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц (провадження № 61-25487св18), від 29 січня 2020 року у справі № 496/4363/15-ц (провадження № 61-44960св18), від 19 лютого 2020 року у справі № 607/98/17 (провадження № 61-27515св18), від 04 березня 2020 року у справі № 2609/30529/12 (провадження № 61-11141св19), від 24 листопада 2021 року у справі № 615/473/20 (провадження № 61-9358св21), від 08 березня 2023 року у справі № 669/446/17 (провадження № 61-8415св21).

У цій справі, що переглядається, судом першої інстанції встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є спадкоємцями померлого боржника ОСОБА_5 , які прийняли спадщину в порядку, встановленому частиною другою статті 1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не заявили про відмову від неї.

Одержавши судове рішення з такими висновками суду, відповідачі його не оскаржили, фактично погодившись із встановленими судом обставинами.

При цьому, доказів щодо розміру та вартості успадкованого майна відповідачі суду не надали та заявлених до них вимог кредитора спадкодавця не спростували.

Встановивши наявність порушеного права позивача, як кредитора спадкодавця, якій у строк та в порядку, встановлені статтею 1281 ЦК України, пред`явив вимогу до спадкоємців померлого боржника, які прийняли спадщину після смерті позичальника ОСОБА_5 , суд відмовив у позові з мотивів недоведеності обсягу спадкового майна та його вартості, безпідставно поклавши обов`язок доказування таких обставин на позивача.

Суд не врахував принцип змагальності цивільного процесу та розподіл обов`язків сторін із доказування у спірних правовідносинах, на що неодноразово звертав увагу Верховний Суд, висновки якого відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України підлягають врахуванню судом при вирішенні справи у подібних правовідносинах.

За таких обставин оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового судового рішення про часткове задоволення позову АТ КБ «Приватбанк» у межах заборгованості позичальника ОСОБА_5 , що виникла на час відкриття спадщини, у сумі 17 283,47 грн - за виключенням списаних позивачем за межами дії кредитного договору відсотків за використання кредитного ліміту.

Оскільки відповідно до статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, доказів домовленості між відповідачами щодо зміни розміру частки у спадщині когось із них матеріали справи не містять, з кожного з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача 1/3 частка боргу спадкодавця, що становить 5 761,16 грн, а також понесені позивачем судові витрати по справі на підставі частини першої статті 141 ЦПК України.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити.

Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 22 лютого 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення.

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» по 5 761,16 грн з кожного заборгованості за кредитним договором від 24 травня 2011 року позичальника ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» по 2 067,50 грн з кожного у відшкодування сплаченого судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. І. Обідіна

О. В. Прядкіна