ПОСТАНОВА

Іменем України

15 червня 2023 року м. Кропивницький

справа № 404/7650/20

провадження № 22-ц/4809/558/23

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 лютого 2023 року у складі судді Павелко І.Л.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування вимог позову зазначав, що 11.06.1999 Первомайською сільською радою Кіровського району АР Крим зареєстровано шлюб між ним та відповідачем, у відповідності до актового запису №7.

Посилаючись на те, що шлюб носить формальний характер, спільне господарство, побут та бюджет не ведуться, і подальше збереження сім`ї є неможливим, просив розірвати шлюб укладений між ним та ОСОБА_2 .

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 лютого 2023 року позов задоволено.

Шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Первомайською сільською радою Кіровського району АР Крим, актовий запис №7 - розірвано. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову, у зв`язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги представник відповідача зазначає, що судом не перевірено існування обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Зокрема, суд невірно встановив, що сторони не підтримують подружніх стосунків.

Вважає висновки суду першої інстанції у цій справі про те, що сторони припинили подружні стосунки та не ведуть спільного господарства не ґрунтуються на доказах та є припущенням суду.

Вказувала, що відповідач вважає рішення позивача про розірвання шлюбу передчасним та неосмисленим.

Крім того, посилаючись на порушення судом норм процесуального права зазначала, що 02.02.2023 справу було розглянуто судом за відсутності відповідача, без належного повідомлення її про час та місце судового засідання, а тому вона була позбавлена права своєчасно надати свої заперечення.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

Позивач не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направив.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому Первомайською сільською радою Кіровського району АР Крим шлюбі з 01.06.1999, актовий запис №7, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.3). Сторони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть. Позивач не бажає надалі перебувати у цьому шлюбі, його намір розірвати шлюб з відповідачем є остаточним. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Майнового спору сторонами не заявлено.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до положень п. 1 ч.4 ст.274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи у спорах про розірвання шлюбу.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно ухвали Кіровського районного суду м.Кіровограда від 23 грудня 2020 року розгляд справи проведено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідно до положень частин 1 та 2 ст.211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні, про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Згідно частин 6 і 7 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

За приписами п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у разі неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Колегією суддів встановлено, що справа розглянута судом першої інстанції у відсутність відповідачки ОСОБА_2 , яка не була належним чином повідомлена про дату і час розгляду справи 02.02.2023, що свідчить про порушення судом норм процесуального права.

Згідно положень ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є в тому числі порушення норм процесуального права.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обгрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Окрім того, колегія суддів враховує, що належне повідомлення сторони про розгляд справи є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій принципу рівності сторін, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і про що неодноразово вказував у своїх рішенням Європейський суд з прав людини. Зокрема у справі «Лопушанський проти України» у зв`язку із розглядом справи у відсутність відповідача, який не був належно повідомлений, суд констатував, що не було дотримано принципу рівності сторін, гарантованого п.1 ст.6 Конвенції.

Розглянувши справу у відсутність відповідачки, яка не була повідомлена про розгляд даної справи, суд допустив порушення процесуального принципу рівності сторін, що позбавило відповідачку висунути свої заперечення і доводи по суті позову.

З огляду на приписи п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України колегія суддів приходить до висновку про наявність, передбачених законом, обов`язкових підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, оскільки суд допустив порушення норм процесуального права, розглянувши справу у відсутність відповідачки, яка не повідомлена про дату, час і місце засідання суду і яка обгрунтовує свою апеляційну скаргу такими обставинами.

Судом встановлено, що 11.06.1999 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований Первомайською сільською радою Кіровського району АР Крим, про що складено актовий запис №7.

Згідно з ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України).

Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Відповідно до ч. 3, 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Ухвалою суду від 07.10.2021 сторонам було надано строк на примирення, однак позивач від позову не відмовився.

В даному випадку, позивачем у позовній заяві та заяві про розгляд справи без його участі (а.с.35) висловлено свою позицію, що подальше збереження шлюбу є неможливим, буде суперечити його інтересам та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц (провадження № 61-33349св18) зроблено висновок по застосуванню статті 111 СК України та вказано, що «примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.

Колегія суддів вважає, що примирення і подальше подружнє життя сторін є неможливим, оскільки сім`я фактично розпалася і подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, який не бажає перебувати в шлюбі з відповідачем, тобто на даний час не існує його вільної згоди на шлюб, а відтак, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про розірвання шлюбу між сторонами.

Доводи представника відповідача про те, що судом не перевірено існування обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є необґрунтованим і зводяться виключно до незгоди з рішенням суду.

Як в суді першої інстанції, так і на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції позивач не заявляв клопотань про відмову від позову, що свідчить про його небажання перебувати в шлюбі з відповідачем. Відмова у розірванні шлюбу буде примушенням позивача до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Положеннями ст. 376 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат

Згідно ч.13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. В силу частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд не задовольняє вимоги особи, яка подала апеляційну скаргу та ухвалює нове рішення про задоволення позову, відсутні підстави для розподілу судових витрат, а тому їх слід залишити по фактично понесеним.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 лютого 2023 року скасувати. Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Первомайською сільською радою Кіровського району АР Крим, актовий запис №7 - розірвати.

Судовий збір залишити по фактично понесеному.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий судя О.Л. Головань

Судді О.Л. Дуковський

Л.М. Дьомич