Справа № 529/1458/22
Провадження № 2-о/529/84/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Петренко Л.Є.

при секретарі Звягольській В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Диканська державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , про встановлення факту прийняття спадщини, -

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті матері останньої ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви заявник вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , яка є його матір`ю та матір`ю заінтересованої особи ОСОБА_2 . Після смерті матері відкрилась спадщина на нерухоме майно у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , земельних ділянок для обслуговування житлового будинку площею 0,24 та ведення особистого підсобного господарства площею 0,13 га, які розташовані по АДРЕСА_2 . Вказане спадкове майно належало бабі заявника ОСОБА_4 , матері ОСОБА_3 , що підтверджується Державним актом на право власності на землю серії І-ПЛ №034062 виданого Диканською селищною радою 14.08.1995 року, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18.05.1973 року та свідоцтвом №30 на право особистої власності на жилий будинок від 23.10.1992. Заявник зазначає, що за життя його бабуся ОСОБА_4 склала заповіт від 18.05.1973, відповідно до якого все своє майно заповіла своїй доньці матері заявника ОСОБА_3 . З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері, заявник звернувся з відповідною заявою до нотаріуса. Проте державний нотаріус Диканської державної нотаріальної контори відмовила позивачу у видачі свідоцтва, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт прийняття спадщини його матір`ю ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 .. Встановлення вказаного факту, необхідно для подальшого оформлення заявником спадщини після смерті його матері ОСОБА_3 ..

Вказані обставини і слугували підставою для звернення заявника з відповідною заявою до суду.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву про встановлення факту підтримує повністю та просить її задовольнити.

Представник Диканської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якості заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, однак до суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явився, але подав до суду заяву про відсутність заперечень щодо вимог заявника, який є його братом. При цьому, у заяві вказав, що ніякого спору щодо спадкового майна між ними не має.

Враховуючи надані учасниками справи заяв, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що передбачено ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Диканька Полтавської області, померла мати заявника ОСОБА_3 що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 20 лютого 2020 року Диканським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) (а.с. 26).

Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої зокрема входить житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_2 , 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 та земельні ділянки для обслуговування житлового будинку площею 0,24 та для ведення особистого підсобного господарства площею 0.13 га, які розташовані по АДРЕСА_2 . Але, вказане нерухоме майно належало на праві приватної власності бабусі заявника ОСОБА_4 , яка ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 86 років померла в смт Диканька Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 13).

Єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 була її донька ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_4 її донька ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину, оскільки вона вступила в управління або володіння спадковим майном, однак саму спадщину офіційно не оформила та до нотаріуса у визначений законом строк з заявою про прийняття не звернулася.

В свою чергу, при зверненні заявника ОСОБА_1 до Диканської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_3 йому було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, де роз`яснено, що оформити спадщину не можливо та було запропоновано звернутись до суду з питаннями встановлення факту прийняття спадщини його матір`ю ОСОБА_3 після смерті її матері ОСОБА_4 (а.с. 33).

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Факт прийняття спадщини матір`ю заявника ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що відкрилася після смерті її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 повністю підтверджується письмовими доказами, а саме: запитом державного нотаріуса Хіцан Т.В. від 10.09.2003 року за вихідним №274 на адресу Полтавського БТІ, довідкою від 04.06.2003 виданої Диканським райвідділом земельних ресурсів про грошову оцінку земельної ділянки 0,37 га, довідкою Диканської дільниці АТ Полтаваобленерго від 05.12.2022 за вихідним №14.4.2/1868 виданої саме на ім`я ОСОБА_3 , як споживачу електроенергії за адресою АДРЕСА_2 та відкритим особовим рахунком № НОМЕР_3 на її ім`я, наявними оригіналами ощадних книжок Диканського відділення Ощадбанку №3188 з рахунками 4966 та НОМЕР_4 , які відкриті на ім`я ОСОБА_4 , що перебували у фактичному володінні ОСОБА_3 та абонентської книжки щодо сплати за комунальні послуги Диканському ККП за водопостачання, які видані на ім`я ОСОБА_3 , за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.2 ст.293, ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до рекомендацій листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Пунктом 5 ч. 1 ст.555 ЦК УРСР було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину. ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом. Отже, норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статтей 529-531 ЦК УРСР.

Згідно з пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до пункту 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (в редакції 1994 р.) Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Згідно з положеннями ст.548 ЦК УРСР від 1963 р., які були чинні на час відкриття спадщини, визнається, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК УРСР від 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення заява про встановлення факту прийняття спадщини може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

При вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини суд має виходити з положень ст.549 ЦК УРСР (1963 р.), за якою діями, що свідчать про прийняття спадщини є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини.

Як встановлено при розгляді справи, після смерті ОСОБА_4 її донька ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину, оскільки доглядала за належними померлій житловим будинком, земельними ділянками, розпоряджалася на власний розсуд її речами, утримувала у себе та зберігала правовстановлюючі документи на майно, тобто вчинила всі дії, що свідчать про прийняття спадщини.

Згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік вказаних фактів не є вичерпним, що зазначено в ч. 2 ст. 315 ЦПК України. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд встановлює, за наявності підстав, і інші факти, що мають юридичне значення.

Таким чином, факт прийняття спадщини матір`ю заявника ОСОБА_3 після смерті матері останньої ОСОБА_4 підтверджується наданими та дослідженими судом доказами.

Будь-які докази, які свідчать про протилежне, у суду відсутні. Іншого способу захистити свої права у заявника не має.

Встановлення факту прийняття спадщини необхідно заявнику для вчинення подальших дій для прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_3 .

Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 263-265, 317ЦПК України, суд

вирішив :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Диканська державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , про встановлення факту прийняття спадщини - задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що відкрилася після смерті її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в смт. Диканька Полтавської області.

Вказаний факт встановлюється для вирішення заявником питання щодо прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 .

Заінтересовані особи:

Диканська державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місце знаходження: вул. Пушкіна, 6, смт. Диканька Полтавської області, код ЄДРПОУ 028999.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса проживання: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 .

Суддя Л.Є Петренко