Справа № 496/3721/23
Провадження № 2/496/1508/23
10 жовтня 2023 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Пендюри Л.О.
за участю секретаря Дягилева В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом виконувача обов`язків керівника Біляївської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої незаконним виловом риби,
Прокурор Іщук А.О. в судове засідання не з`явилась, але подала до суду заяву, в якій вказала, що на задоволенні позовних вимог наполягає, просить справу розглянути в порядку, передбаченому главою 11 розділу ІІІ ЦПК України, та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.
Представник Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової повістки.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової повістки, відзив на позов не подав, а тому суд, приймаючи до уваги заяву прокурора, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.
Зважаючи на те, що позов у даній справі подано виконувачем обов`язків керівника Біляївської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль), судом враховано таке.
Положеннями чч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Відповідно до пп. 3, 4 ст. 23 Закон України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.
Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.
Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.
Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.
Згідно з ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.
Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 26.05.2020 року (справа №912/2385/18, провадження №12-194гс19), прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.
Таким чином прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
У відповідь на вказаний лист Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) листом №1-6-9/914-23 від 18.04.2023 року повідомило Біляївську окружну прокуратуру про те, що ОСОБА_1 відмовився добровільно відшкодувати заподіяну шкоду та у зв`язку з неналежним фінансуванням попросило здійснити представництво у суді в інтересах держави щодо відшкодування заподіяної шкоди (а.с.27).
Приймаючи до уваги вищевказані обставини, суд дійшов висновку, що підстави для процесуального представництва прокуратури є підтвердженими.
Оскільки прокурор звернувся до суду із позовом про захист порушених інтересів держави, що на думку останнього, полягають в неотриманні коштів в державний бюджет, наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави у даній справі обґрунтовано.
Приймаючи до уваги заяву прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що постановою Біляївського районного суду Одеської області від 15.07.2022 року по справі №496/2398/22 відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн з конфіскацією знарядь вчинення адміністративного правопорушення, які є приватною власністю порушника (а.с.20). Зазначена постанова в апеляційному порядку не оскаржувалась і набрала законної сили 26.07.2022 року.
Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а частиною 6 вказаної статті встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Розмір шкоди розраховано службовими особами Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) у відповідній довідці від 14.06.2022 року (а.с.19).
На вказаний лист 10.02.2023 року на адресу Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) від відповідача надійшов лист від 26.01.2023 року, в якому він повідомив про те, що до сітки не має жодного відношення, оскільки здійснював вилов риби виключно на законне знаряддя лову (вудка та блешня), однак, незважаючи на це, штраф ним було сплачено у повному обсязі, відповідно до рішення Біляївського районного суду Одеської області по справі №496/2398/22 його діями будь-якої шкоди не завдано, і у зв`язку із втратою роботи та відсутністю постійного прибутку через війну у нього немає можливості сплатити вищезазначений штраф як добровільно, так і примусово (а.с.31).
Стаття 13 Конституції України, статті 3-5 Закону України «Про тваринний світ», стаття 39 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» зазначають, що об`єкти тваринного світу (у тому числі риби, членистоногі, молюски та інші) знаходяться під охороною держави та належать до природних ресурсів загальнодержавного значення.
Частиною 2 ст. 10 та ч. 2 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» встановлено, що громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством.
Згідно з чч. 2, 4 ст. 68, ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, зокрема, у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.
За таких обставин, приймаючи до уваги те, що відповідач ОСОБА_1 до теперішнього часу заподіяну шкоду добровільно не відшкодував, суд вважає позовні вимоги виконувача обов`язків керівника Біляївської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої незаконним виловом риби, є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до приписів ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища, у тому числі, за рахунок грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, утворюються Державний та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища.
Місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі бюджету відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди.
Згідно з вимогами п. 7 ч. 3 ст. 29, п. 4 ч. 1 ст. 691 Бюджетного кодексу України грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, належать до надходжень Державного та місцевих бюджетів і сплачуються на рахунки спеціальних фондів Державного, обласних та місцевих бюджетів у розмірах 30, 20 та 50 відсотків, відповідно.
Отже завдані природним ресурсам збитки сплачуються на єдиний розподільчий казначейський рахунок, із якого органом Державної казначейської служби у подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вищевказаному співвідношенні.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 13, 1311 Конституції України, ст. 1166 Цивільного кодексу України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. ст. 26, 27, 34, 63 Закону України «Про тваринний світ», ст. ст. 5, 15, 47, 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 4, 9, 10, 12, 13, 56, 81, 82, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позовну заяву виконувача обов`язків керівника Біляївської окружної прокуратури Романа Тактарова в інтересах держави в особі Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої незаконним виловом риби задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 10.10.2023 року.
Суддя Л.О. Пендюра