Справа № 523/8756/21
Провадження №2/523/2042/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"01" червня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі

головуючого судді - Аліна С.С.,

за уастю секретаря судового засідання Сервачук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,-

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 6 000 грн.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбу. За час перебування у шлюбі у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває на утриманні позивачки.

Позивака зазначає про те, що на момент пред`явлення позову, дитина не досягла одного року, тому шлюб між сторонами не розірвано, однак шлюбні відносини між сторонами припинені.

Позивачка вказує про те, що відповідач з моменту припинення шлюбних відносин та до теперішнього часу не надає постійної матеріальної допомоги як дружині, з якою проживає їх спільна дитина, у зв`язку з чим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання.

Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 17.05.2021 року відкрито загальне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 21.09.2021 року на 11год.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21.09.2021 року клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Шепітка Г.І. про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку задоволено частково.

Витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» відомості про банківські рахунки ОСОБА_2 та інформацію про рух коштів на вищезазначених рахунках за період з 28.09.2018 року по 21.09.2021 року.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 04.04.2022 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті на 03.08.2022 року на 11 год.

У судове засідання позивака ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, надала до суду письмову заяву, яка міститься в матеріалах справи, в якій позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку (т.2 арк.сп.34).

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, в матеріалах справи міститься письмова заява представника, в якій позовні вимоги визнав частково, також просила розгляд справи проводити за відсутності відповідача та його представника (т.2 арк.сп.25).

В матеріалах справи міститься письмовий відзив на позовну заяву, в якому відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково, а саме у розмірі 1 000 грн., також просить суд у задоволенні вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 15 000 грн. відмовити (т.1 арк.сп. 45-47).

У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-281 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є частково обґрунтованим, є частково доказаним, тому підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено про те, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб 21.02.2019 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №286 (т.1, арк.сп.13).

В період шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 , яке видано Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №3416 (т.1, арк.сп.14).

Станом на день подання позову до суду, а саме 14.05.2021 року дитина не досягла віку одного року, тому шлюб між сторонами не розірвано, однак шлюбні відносини фактично припинені, сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягненням дитиною трьох років.

Відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, необхідною умовою виникнення права на утримання жінки, яка перебуває у шлюбі з чоловіком, в разі проживання з нею їхньої дитини, є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

29.10.2021 року до суду, на виконання ухвали суду від 21.09.2021 року від АТ КБ «Приватбанк» надійшов лист №20.1.0.0.0/7-211022/9526 від 23.10.2021 року, з інформацією стосовно рахунків ОСОБА_2 у вигляді виписки по рахункам за період з 28.09.2018 року по 21.09.2021 року (т.1 арк.сп.71-243).

Судом встановлено, що позивачка не надала суду письмові докази (довідку про доходи) про дохід відповідача.

При таких обставинах, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини підлягають частковому задоволенню.

Щодо позовної вимоги позивачки про стягнення з відповідача судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 2. ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вищезазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом встановлено та із матеріалів справи вбачається про те, що на підтвердження розміру судових витрат позивачкою надано

Договір №22/21 про надання правової допомоги від 01.04.2021 року (арк.сп.17-21), та попередній (орієнтований) розрахуноксудових витрат, відповідно до якого попередні орієнтовані витрати позивачки складаються з суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.

Однак, доказів на підтвердження сплати суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн. позивачкою не надано.

Відповідно до змісту ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При таких обставинах, позовні вимоги позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають.

Згідно ч.ч.1,3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами першою другою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно зі ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Нормами ч.1 ст.430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином враховуючи вказану норму суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає також стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1 073 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 265, 280-281 ЦПК України, ст.ст. 180, 182 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) аліменти у розмірі 1000 гривень на утримання дружини, починаючи з 14.05.2021 року і до досягнення дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 включно.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1073 гривень 60 копійок.

Копію заочного рішення направити сторонам по справі.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено та підписано 12.06.2023 року.

Суддя: Аліна С.С.