Справа № 333/7904/21
Провадження № 6/333/66/23
У Х В А Л А

Іменем України

20 червня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Варнавської Ю.Л.

за участю секретаря: Махінько М.М.

представника заявника Уткіна О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду у м. Запоріжжя, заявупредставника АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Уткіна Олександра Євгеновича про поворот виконання рішення суду у справі № 333/7904/21, -

В С Т А Н О В И В:

Представник АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Уткін О.Є. звернувся до суду із заявою про поворот виконання рішення суду у справі № 333/7904/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця», третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Первинна профспілкова організація в апараті відокремленого структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» державного підприємства «Придніпровська залізниця» про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, відповідно до якої останній просить суд в порядку повороту виконання стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» 28914 грн. з яких 27160 грн. безпідставно стягнутих на користь ОСОБА_1 скасованим рішенням середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, 112 грн. 3% річних за період з 01.12.2022 р. по 20.01.2023 р., 1642,25 грн. пеня з 01.12.2022 р. по 20.01.2023 р.

Вимоги заяви обґрунтовує тим, рішенням суду від 01.08.2022 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця», третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Первинна профспілкова організація в апараті відокремленого структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» державного підприємства «Придніпровська залізниця» про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди - задоволено.

Представник АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» зазначив, що суд першої інстанції, керуючись ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення від 01.08.2022р. в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника комерційного відділу структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» рф «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» та стягнення середнього заробітку за один місяць (1358 грн.*20 робочих днів) у сумі 27160 грн., - допустив до негайного виконання. Наказом ОСОБА_2 - директора регіональної філії "Придніпровська залізниця" від 01.08.2022р., №НОК-827/ос, - ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника комерційного відділу структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» філії "Придніпровська залізниця" АТ «Українська залізниця» та виплачено середній заробіток за один місяць (1358 грн. * 20 робочих днів) у сумі, 27160 гривен, що підтверджується платіжним дорученням.

У подальшому Постановою Запорізького апеляційного суду від 30.11.2022 року апеляційну скаргу АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» задоволено, Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 серпня 2022 року та Додаткове рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 серпня 2022 у цій справі скасовані. В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Постанова набрала законної сили з дня її прийняття. Повний текст постанови складений 12 грудня 2022 року.

Посилаючись на правовий висновок ВСУ від 11.11.2015 року у справі №6-2159цс15, вимоги ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 1212, ст. 1215 ЦК України, вимоги ст. 4, ч. 1 ст. 117 КЗпП України, ЗУ «Про оплату праці» представник заявника зазначає, що суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні, не належать до фонду оплати праці, тобто - не є заробітною платою та платежем, які прирівнюються до неї. Суми на відшкодування моральної шкоди, також не є заробітною платою та платежами, які прирівнюються до неї. Таким чином, стягнута та виплачена позивачу сума середнього заробітку за один місяць (1358гр.*20 робочих днів) у сумі 27160 гривен підлягає поверненню на користь АТ ^Українська залізниця» у розмірі 27160 гривен.

ОСОБА_1 , залишено без уваги (без задоволення) пропозиції АТ «Укрзалізниці» про добровільне повернення безпідставно отриманих коштів. У зв`язку з чим просять суд при вирішенні питання про поворот виконання - стягнути з ОСОБА_1 гривен з застосуванням положень ст. 625 ЦКУ, з яких: 27160 гривен - безпідставно стягнутих на користь Позивача за скасованим рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.08.2022 року «Про задоволення позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця», третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Первинна профспілкова організація в апараті відокремленого структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» державного підприємства «Придніпровська залізниця» про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди»; 112 гривен - 3 % річних з 01.12.2022 по 20.01.2023; 1642 грн. 25 коп. - пеня з 01.12.2022 по 20.01.2023.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 заяву підтримав з підстав викладених в ній, просив суд задовольнити вимоги.

В судове засідання ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 не з?явились.

Відповідно до ч. 10 ст. 444 ЦПК України, заява про поворот виконання рішення розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Неявка учасників судового процесу не перешкоджає розгляду даної заяви, у відповідності до вимог ч. 10 ст. 444 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та заяву про поворот виконання судового рішення, суд приходить до висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Комунарського районного суду м.Запоріжжя перебувала цивільна справа № 333/7904/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця», третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Первинна профспілкова організація в апараті відокремленого структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» державного підприємства «Придніпровська залізниця» про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Рішенням суду від 01.08.2022 року позов задоволено. Скасовано наказ (розпорядження) філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» №НОК-1684/ОС від 13.10.2021 року про припинення трудового договору з ОСОБА_1 з 18.10.2021 року згідно пункту 1 статті 40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника комерційного відділу структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця».

Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 19.10.2021 року по 01 серпня 2022 року в сумі 275674 (двісті сімдесят п`ять тисяч шістсот сімдесят чотири) грн. без виключення сум на податки, збори та обов`язкові платежі та моральну шкоду в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору 1816 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 7000 (сім тисяч) грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь держави судовий збір в сумі 908 грн.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника комерційного відділу структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» та стягнення середньомісячної заробітної плати за один місяць в сумі 27160 (двадцять сім тисяч сто шістдесят) грн. без виключення сум на податки, збори та обов`язкові платежі підлягає негайному виконанню.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 30.11.2022 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» задоволено. Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 серпня 2022 року та додаткове рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 серпня 2022 у цій справі скасовано. В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відповідно до ст.444 ЦПК України визначено, що якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.05.2023 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 залишено без задоволення. Постанову Запорізького апеляційного суду від 30 листопада 2022 року залишено без змін. Постанова суду касаційної інстанції набрала законної сили 22.05.2023 року.

Судом апеляційної та касаційної інстанції питання про поворот виконання рішення не було вирішено.

06.02.2023 року Представник АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Уткін О.Є. звернувся до суду із заявою про поворот виконання рішення суду у справі № 333/7904/21.

Поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть - у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

Поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Отже, інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Частиною 2 ст. 445 ЦПК України передбачено, що у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

У вказаних випадках поворот виконання допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтоване на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду в даній справі є скасування наказу (розпорядження) про припинення трудового договору, поновлення на посаді, стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Поворот виконання рішення у вказаній справі стосується, зокрема, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, а тому має здійснюватися з урахуванням особливостей встановлених положеннями ст.445 ЦПК України.

Процесуальним законодавством визначено необхідність встановлення обов`язкових умов, за яких можливо допустити поворот виконання судового рішення про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а саме: повідомлення позивачем завідомо неправдивих відомостей або подання ним підроблених документів.

Передумовою для задоволення заяви про поворот виконання судового рішення у такій справі є встановлення, що судове рішення, яке скасовано, було обґрунтовано на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

Таким чином, самої лише обставини щодо скасування судового рішення щодо, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди є недостатньо.

Рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 01.08.2022 р. у справі № 333/7904/21 не ґрунтувалось на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

В свою чергу, вказане рішення суду скасоване судом апеляційної інстанції та залишене касаційною інстанцією без змін, не з підстав повідомлення позивачем завідомо неправдивих відомостей або подання ним підроблених документів, а з причин неправильного застосування судом при прийнятті рішень норм матеріального права.

Заява відповідача про поворот виконання рішення та матеріали справи також не містять будь-яких доказів чи відомостей, які подавались позивачем і в подальшому були визнані завідомо неправдивими чи підробленими.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в ході виконання Рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 01.08.2022 року, поворот якого просить допустити заявник, отримано кошти у сумі 27160 коп. середньомісячна заробітна плата за один місяць.

Стосовно посилання представника заявника що нараховані суми за час затримки розрахунку при звільненні, не належать до фонду оплати праці, тобто не є заробітною платою та платежем, які прирівнюються до неї, суд зазначає наступне.

Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 08.02.2022р. у справі № 755/12623/19, середній заробіток за час вимушеного прогулу за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин. Такий висновок підтверджується також змістом ч.2 ст.235 КЗпП України, якою визначено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи.

Тобто, в разі визнання звільнення незаконним та поновлення працівника на роботі держава гарантує отримання працівником середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки такий працівник був незаконно позбавлений роботодавцем можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин та отримувати заробітну плату.

Правова природа середнього заробітку за час вимушеного прогулу відрізняється від правової природи середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Середній заробіток за час вимушеного прогулу - це заробітна плата, а середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні таким не є. Заробітна плата не може сплачуватися особі, яка не перебуває в трудових відносинах з роботодавцем, який проводить виплату. При виплаті середнього заробітку за час вимушеного прогулу особа поновлюється на роботі з дня звільнення, тобто вважається такою, що весь цей час перебувала в трудових відносинах.

Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу входить до структури заробітної плати, оскільки фактично є заробітною платою.

Судом встановлено, що стягнуті кошти в ході виконання рішення суду від 01.08.2022 р. на користь ОСОБА_1 , а саме: середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу - є складовою частиною виконання даного рішення суду, яке ухвалено за результатами розгляду трудових правовідносин, яке мале місце між ОСОБА_1 та АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця», а тому виплачена ОСОБА_1 сума середньомісячної заробітної плати за один місяць не може бути повернута у порядку повороту виконання рішення суду.

Так, відповідно до статті 239 КЗпП України, яка регламентує обмеження повороту виконання рішень по трудових спорах, у разі скасування виконаних судових рішень про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання допускається лише тоді, коли скасоване рішення ґрунтувалося на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

Крім цього, статтею 445 ЦПК України визначені особливості повороту виконання в окремих категоріях справ.

Таким чином, сам по собі факт скасування рішення суду у вказаній справі, яким стягнуті спірні кошти у вигляді середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, не є підставою для прийняття рішення про поворот виконання рішення суду в частині середньомісячної заробітної плати за один місяць, що випливає саме з трудових правовідносин.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви представника АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» про поворот виконання рішення суду у справі № 333/7904/21.

Керуючись ст. 445 ЦПК України , суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Уткіна Олександра Євгеновича про поворот виконання рішення суду у справі № 333/7904/21 відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції може бути подано до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська