Справа №461/6178/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 грудня 2023 року Галицький районний суд м. Львова
в складі: головуючої судді Волоско І.Р.
секретар судового засідання Сливка І.П.
за участю: представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача Білецької О.
представника відповідача Ліпенцевої К.В.

ПрАТ «Львівобленерго» звернулось до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідачів вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил роздрібного ринку електричної енергії.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
Представники відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_8 дійсно був зареєстрований разом з своїм батьком ОСОБА_9 та тіткою ОСОБА_10 (сестрою батька) у квартирі АДРЕСА_3 . Однак, фактично, з 2000 року ОСОБА_3 постійно проживав окремо, а тому позивач ніяких послуг ОСОБА_3 не надавав, оскільки останній не користувався ні квартирою за адресою АДРЕСА_2 , ні електроенергією у вказаній квартирі, тобто не був «споживачем». Відтак, враховуючи те, що ОСОБА_3 не користувався електроенергією після самовільного підключення, до якого не мав жодного відношення, просили відмовити у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 .
Відповідачі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи, які не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду.
Водночас, суд врахував, що відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
Суду також не подано будь-яких інших доказів, які доводять об`єктивну неможливість відповідача прибути у судове засідання, прийняти участь у розгляді справи в режимі відеоконференцзв`язку, а також неможливість забезпечити участь у судовому засіданні уповноваженого представника.
Суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, а тому суд приходить до переконання про наявність законних підстав для вирішення спору по суті.
При цьому суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права.
Перевіривши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.
Власником особового рахунку № НОМЕР_1 , що значиться за адресою: АДРЕСА_2 , є відповідач ОСОБА_2 .
Акт складено у присутності свідка та підписано ним. Зауважень до складеного акту не надано. Другий примірник акту про порушення та запрошення на засідання комісії по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ було скеровано відповідачу ОСОБА_2 рекомендованим листом №203-07-18 від 20.03.2020 року.
Відповідач ОСОБА_2 не скористалася своїм правом бути присутньою на засіданні комісії ВРПС ЛМЕМ по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ, копія протоколу, розрахунок та рахунок для сплати вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ скеровувалися відповідачу рекомендованим листом №203-07-2422 від 30.06.2020 року.
Розрахунок суми збитків був проведений на підставі п.8.2.6, п.п.8.4.6 - 8.4.13 ПРРЕЕ за період з 27.06.2019 року по 13.03.2020 року.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про електроенергетику» енергія це електрична чи теплова енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу; споживачі енергії - це суб`єкти господарської діяльності та фізичної особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.
Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання) регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 14.03.2018 №312 (далі ПРРЕЕ).
Згідно ст.ст.1,26, 27 Закону України «Про електроенергетику», енергія - електрична чи теплова енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу. Безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України. Правопорушенням в електроенергетиці є порушення правил користування енергією.
Згідно п.2 Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 року «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.
Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Відповідно до п.48 Правил, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: порушення правил користування електричною енергією.
Згідно з п.53 Правил, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем.
Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника.
Відповідно до абз.1 п.8.2.6 ПРРЕЕ, на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.
У відповідності до ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» та п. 5.5.5. ПРРЕЕ, споживачі зобов`язані дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; споживач зобов`язаний не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення без облікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.
Згідно ст.77 Закону України «Про ринок електричної енергії», правопорушеннями на ринку електричної енергії є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку, а також недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.
Відповідно до п.37 Правил користування електричною енергією для населення, енергопостачальник має право: перевіряти справність засобів обліку, знімати покази відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок побутових споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами обліку.
Згідно п.53 Правил користування електричною енергією для населення, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника.
Пунктом 15 Правил користування електричною енергією для населення, передбачено, що пошкоджені засоби обліку, а також засоби обліку із зірваними або пошкодженими пломбами підлягають експертизі, що проводиться комісією у складі представників енергопостачальника та територіальних органів Держспоживстандарту або спеціалізованими організаціями (підприємствами), які мають право на проведення відповідної перевірки, із залученням представників Держспоживстандарту.
Відповідно до п.17 Правил користування електричною енергією для населення, у разі встановлення експертизою у порядку, визначеному законодавством, факту пошкодження або неправильної роботи засобу обліку, які сталися з вини побутового споживача або організації, яка відповідає за його збереження, відшкодування вартості повірки, обслуговування, ремонту та монтажу електророзподільному підприємству здійснює побутовий споживач або організація, яка відповідає за його збереження.
У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У відповідності до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Частиною 1 ст.1166 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода завдана юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
При цьому, відповідно до п. 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 (із змінами), споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно- правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача тощо. Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби.
Укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за встановленою формою.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. Встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи».
Під час розгляду справи встановлено, що власником особового рахунку № НОМЕР_1 , що значиться за адресою: АДРЕСА_2 , є відповідач ОСОБА_2 .
Крім цього, суд встановив, що в даній квартирі зареєстрований та проживає ОСОБА_4 .
ОСОБА_3 був зареєстрований разом з своїм батьком ОСОБА_9 та тіткою ОСОБА_10 (сестрою батька) у квартирі АДРЕСА_3 .
При цьому, встановлено, що ОСОБА_3 з 2000 року постійно проживав окремо від батька, разом з матір`ю - ОСОБА_12 .
Так, з 2015 року ОСОБА_3 переїхав в м.Миколаїв, працював в Білорусії, в Польщі, в м.Миколаєві влаштувався на роботу, отримав в Миколаївській ДПА ідентифікаційний код, уклав декларацію з сімейним лікарем КЗММР ЦПМСД № 6 в м.Миколаєві, одружився, в нього в м.Миколаєві народилась дитина, а на даний час він зареєстрований за місцем постійного проживання в останні 8 років - АДРЕСА_4 , що підтверджується копіями паспорта, декларації про вибір лікаря, акту про постійне проживання та витягом з реєстру територіальної громади.
Як вбачається з матеріалів справи, розрахунок обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем, позивачем складено на підставі наявних в матеріалах справи протоколу та акту про виявлені порушення тільки відносно ОСОБА_13 .
В той же час, у всіх наведених документах відсутні згадки про існування в квартирі ОСОБА_3 , а також відсутні дані, що він був фактичним споживачем послуг з постачання електричної енергії або має відношення до самовільного підключення.
Позивачем не надано інших актів, протоколів про допущення будь-яких порушень ОСОБА_14 , як і не надано доказів про укладення ним договору з позивачем та заяви -приєднання до публічного договору.
Крім цього, як вбачається матеріалів справи, лише одному відповідачу - ОСОБА_2 було направлено лист з вимогою сплати вартості необлікованої електричної енергії.
Відповідачу ОСОБА_15 , як особі, про яку не згадувалось ні в акті, ні в протоколі, жодних повідомлень з приводу незаконного підключення не направлялось.
Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 06.06.2011 року №6-4 цс 11 складений працівниками Акт про порушення є лише фіксацією порушення, яке було виявлено під час проведення постачальником енергії перевірки дотримання Правил.
Такий акт є лише доказом, який у разі виникнення спору повинен оцінюватися судом відповідно до вимог ЦПК України.
Підставою для солідарного стягнення, позивач зазначає статтю 1166 ЦК України.
Однак, суб`єктом деліктної відповідальності є особа, яка завдала шкоду.
Верховний Суд роз`яснив, що у разі самовільного підключення до електромережі факт заподіяння шкоди постачальнику і вина споживача доведенню не потребують. Визначальним є встановлення «споживача», власника приміщення (справа № 461/698/16-ц).
Наведені вище обставини та норми права спростовують наявність правових підстав вважати ОСОБА_3 належним суб`єктом деліктної відповідальності, що підтверджується відсутністю складених актів та протоколів відносно допущених конкретно ОСОБА_3 порушень.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
В ході розгляду справи здобуто докази, які надають суду підстави зобов`язати відповідачів ОСОБА_10 та ОСОБА_16 , як споживачів послуг, відшкодувати вартість необлікованої електричної енергії, оскільки доведеним є порушення споживачами правил користування електричною енергією.
При цьому, наявними у матеріалах справи доказами не підтверджено факту безоблікового споживання електричної енергії, а також причетність відповідача ОСОБА_3 до нанесення збитків у вигляді вартості необлікованої електричної енергії.
У даній справі суд встановив, що в квартирі зареєстровані та проживають ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , в той час як ОСОБА_3 не лише не є власником чи співвласником житла, до якого відбулось самовільне підключення, тобто «споживачем» згідно позиції Верховного Суду, а й він фізично протягом більше 8 років проживає в іншій області, що підтверджується належними та допустимими доказами.
В даному випадку, позивач ніяких послуг відповідач ОСОБА_3 не надавав, оскільки він не користувався ні квартирою за адресою АДРЕСА_2 , ні електроенергією у вказаній квартирі, тобто не був «споживачем».
Відтак, ОСОБА_17 не користувався електроенергією після самовільного підключення, до якого не мав жодного відношення.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та їх зміст, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для часткового задоволення позову.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 2270,00 гривень.
Керуючись ст.4,5,76,77,79,141,259,263-265,268,273, 274-284,354 ЦПК України, статтями 525,526,625 ЦК України, суд,-
позов задовольнити частково.
У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 19.12.2023.

Суддя І.Р.Волоско