Справа № 134/1951/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 грудня 2023 року смт. Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Кантонистої О.О.

за участю секретаря судового засідання Франко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області про визнання права власності на квартиру,

встановив:

30 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області про визнання права власності на квартиру.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що він з 25 вересня 1998 року і по даний час зареєстрований та постійно проживає в квартирі АДРЕСА_1 .

Згідно з технічним паспортом житлова площа квартири становить 37,1 кв. м, загальна площа 61,4 кв. м.

У вказану квартиру він вселився разом зі своєю сім`єю на підставі ордера, виданого відповідно до рішення виконкому Городківської сільської ради від 27 квітня 1996 року.

Так, рішенням виконкому Городківської сільської ради від 27 квітня 1996 року № 24 «Про розприділення квартир в будинках АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 » було затверджено рішення спільного засідання адміністрації і профкому Крижопільського цукрового заводу від 02.06.1995 року, 17.12.1995 року та 29.12.1995 року і вирішено розподілити квартири в зазначених будинках та видати ордери на отримані квартири.

Позивач вказує, що його сім`я отримала ордер на квартиру АДРЕСА_10 , однак у зв`язку з тим, що квартира не перебуває на балансі у відповідача, право комунальної власності на квартиру не зареєстроване, що підтверджується інформацією з державних реєстрів, приватизувати її немає можливості.

Разом з тим, з 1998 року і по даний час він відкрито, безперервно і добросовісно володіє вказаним нерухомим майном.

Враховуючи викладене, позивач просить визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 за набувальною давністю на підставі ст. 344 ЦК України.

Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 03 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

21 листопада 2023 року ухвалою Крижопільського районного суду закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача адвокат Глушков І.П. подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача. Позов підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 також направила до суду клопотання, в якому просить розглянути справу без участі представника Городківської сільської ради за наявними у справі документами.

Відповідно до частини 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Частиною 2 ст. 247 ЦПК України визначено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 25 вересня 1998 року і по теперішній час зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_11 , що підтверджується його паспортними даними та довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданою Городківською сільською радою від 03.12.2021 року № 388.

Рішенням виконкому Городківської сільської Ради народних депутатів Крижопільського району Вінницької області від 27 квітня 1996 року № 24 було «Про розприділення квартир в будинках АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 » було затверджено рішення спільного засідання адміністрації і профкому Крижопільського цукрового заводу від 02.06.1995 року, 17.12.1995 року та 29.12.1995 року «Про розприділення квартир в будинках АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 » і вирішено розподілити квартири в зазначених будинках та видати ордери на отримані квартири.

Як вбачається з повідомлення Городківської сільської ради від 06.12.2021 року № 02-19/1114, наданого на адвокатський запит, згідно Книги реєстрації видачі ордерів на квартири в с. Городківка ордер на квартиру АДРЕСА_10 був виданий сім`ї ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ) на підставі рішення виконкому Городківської сільської ради від 27 квітня 1996 року.

Згідно повідомлення Городківської сільської ради від 21.12.2021 року № 01-24/150, наданого на адвокатський запит, у додатку № 1 до рішення № 24 виконавчого комітету Городківської сільської Ради народних депутатів відсутні відомості про розприділення квартир в будинку АДРЕСА_7 (справа № 397, 10 лютого 12 грудня 1996 року).

Судом також встановлено, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 ні за ким не зареєстровано, власник майна відсутній, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 313468812 від 27.10.2022 року.

Згідно копії технічного паспорту, замовником якого є ОСОБА_1 , від 15 грудня 2021 року, загальна площа квартири АДРЕСА_1 складає 61,4 кв. м., житлова площа - 37,1 кв. м.

Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

За набувальною давністю право власності на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Разом із цим добросовісність свідчить про те, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Вказаний висновок зроблений судом з урахуванням правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 28.04.2020 року у справі № 552/1354/18.

Згідно з ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, позивач вселився до квартири АДРЕСА_1 на підставі ордеру на квартиру, виданого згідно рішення виконкому Городківської сільської ради від 27 квітня 1996 року. У вказаній квартирі позивач зареєстрований та постійно проживає з 25 вересня 1998 року.

Таким чином, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів чужим майном і з 1998 року, тобто понад 25 років, продовжує відкрито, безперервно користуватися квартирою АДРЕСА_1 , суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на вказану квартиру за набувальною давністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 61,4 кв. м., житловою площею 37,1 кв. м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_11 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Городківська сільська рада Тульчинського району Вінницької області, місцезнаходження: с. Городківка, вул. Благовіщенська, 51, Тульчинського району Вінницької області, .

Суддя: