Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/1560/23
Провадження № 2/689/319/23
УХВАЛА

21 червня 2023 року смт. Ярмолинці

Суддя Ярмолинецького районного суду Хмельницької області Соловйов А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

До Ярмолинецького районного суду Хмельницької області надійшла позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Розглянувши матеріали позовної заяви при вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі, суддя прийшов до висновку, що позовна заява подана із порушенням вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно правил частини 1 статті 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Позовна вимога про визнання права власності на майно в порядку спадкування має вартісну оцінку, носить майновий характер, і розмір ставок судового збору за її подання визначається, виходячи з розміру вартості майна, про визнання права власності на яке позивач ставить вимогу. Однак, всупереч вимогам пункту 3 частини 3 статті 175 ЦПК України та пункту 2 частини 1 статті 176 ЦПК України, позивачі не визначили вартості майна та не зазначили в позовній заяві ціну позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на момент подачі позову), за подання до суду позовної заяви майнового характеру встановлено ставку судового збору у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

До позовної заяви додано квитанцію №100655310 від 20.06.2023 року, що підтверджує сплату позивачем ОСОБА_1 судового збору у розмірі 1073,60 грн.. Однак, до матеріалів позовної заяви не долучено квитанції про сплату судового збору другим позивачем ОСОБА_2 , відсутні також документи, які б підтверджували підстави звільнення його від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст.177 ЦПК, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Згідно із ч. ч. 2, 4 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Однак, в порушення вимог ст.177 ЦПК України та вимог ч. 2 та ч. 4 ст. 95 ЦПК України, яка з нею кореспондується, до позовної заяви додано копії документів, які не засвідчені в порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно із п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Звертаючись із позовом про визнання права власності позивачі не визначили, у якій частці і за ким вони просять визнати право власності на відповідне майно.

Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити не тільки виклад обставин, а й зазначення доказів, які б підтверджували ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину у судовому розглядові не підлягають. Лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися за правилами позовного провадження. Таким чином, особа має право звернутися до суду тільки після отримання у нотаріуса відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Отже, одним із доказів, який слід було зазначити у позовній заяві, є відповідна постанова нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне майно. Однак, позивачі про такий доказ не зазначають у позовній заяві та не долучили його до позовних матеріалів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 177, 185, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - залишити без руху.

Надати позивачу на усунення недоліків, вказаних в ухвалі, п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

У випадку не усунення недоліків у вказаний строк, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Соловйов А.В.