Справа № 277/1313/23
Номер рядка звіту 45
РІШЕННЯ

іменем України

"18" грудня 2023 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Греська В.А.

при секретарі с/з Сорока М.М.

розглянувши в смт Ємільчине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах недієздатного сина ОСОБА_2 , до ПП «Рім-Богдан», третя особа - ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом внаслідок ДТП, -

в с т а н о в и в:

25.09.2023 року позивачка звернулася до Ємільчинського районного суду з позовом до ПП «Рім-Богдан», в якому просила стягнути з відповідача на свою користь, в інтересах недієздатного сина ОСОБА_2 , 122646,60 грн. різниці між фактичним розміром витрат на лікування потерпілого і страховою виплатою, 1000000 грн. моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди; та на її користь 1000000 грн. моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із заподіянням шкоди здоров`ю її синові.

Вимоги мотивує тим, що 28.07.2021 року близько 02 години 10 хвилин ОСОБА_3 в смт Ємільчине, керуючи автобусом «SHAOLIN SLG 6860 CFR», р. н. НОМЕР_1 , по автодорозі сполученням смт Ємільчине - с. Підлуби в напрямку с. Підлуби, здійснив наїзд на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який отримав тілесні ушкодження та був доставлений до відділення Ємільчинської ЦРЛ, де його було госпіталізовано.

В цей же день 28.07.2021 року ОСОБА_2 переведено до відділення інтенсивної терапії для післяопераційних хворих №1 КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради з діагнозом: «Т06.0 Травми головного мозку і черепно-мозкових нервів в комбінації з травмами спинного мозку та інших нервів на шийному рівні. Т06.8 Інші уточнені травми із залученням декількох ділянок талі». За час лікування ОСОБА_2 були проведені різного роду клінічні обстеження; 28.07.2021 року DF5 03 Пункція верхньощелепної пазухи обидві сторони; 30.07.2021 року проведено хірургічну операцію BG7 04 Трахеотомія.

30.08.2021 року ОСОБА_2 поступив на стаціонарне лікування в ТОВ «Реабілітаційний центр Чайка» з діагнозом: «Поєднана травма (27.07.21 р.): Важка ЗЧМТ. Забій головного мозку важкого ступеня по діенцефально-мезенцефальному типу, спастичний тетрапарез, персистуючий вегетативний стан, відновний період, Rancho. 2. ЗТГК. Забій легень». За час лікування ОСОБА_2 було виконано: курс нейрореабілітації: реабілітаційні практики, фізично терапевтичні, ерготерапевтичні, логопедичні, масаж; на фоні проведеного лікування та реабілітації стан пацієнта залишається без змін. Пацієнт може сидіти у пасивному візку без погіршення самопочуття протягом тривалого часу з фіксацією. АТ в межах 120/80 мм рт. ст. Функціональна незалежність - 0 балів за шкалою Бартел. Rancho 2.

09.11.2021 року ОСОБА_2 виписаний для продовження лікування по місцю проживання.

За вказаним фактом ДТП ВП №1 Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області до ЄРДР 28.07.2021 року за №0000082 було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

На даний час розслідування даного кримінального провадження триває та здійснюється СУ ГУНП в Житомирській області.

Позивачка зазначила, що ОСОБА_2 згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААВ №589181 встановлено першу А групу інвалідності загального захворювання з 10.12.2021 року. Інвалідність встановлена до 01.03.2025 року. Рішенням Ємільчинського районного суду від 10.11.2022 року ОСОБА_2 визнано недієздатним, а її призначено його опікуном.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

В результаті вищевказаного ДТП та наслідків від нього позивачам було завдано шкоди, у зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок відповідача.

Рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 25.05.2023 року було частково задоволено заяву ОСОБА_1 , яка діяла в інтересах недієздатного сина ОСОБА_2 , та стягнуто з АТ «Страхова компанія «КРАЇНА» на її користь в інтересах недієздатного сина ОСОБА_2 страхове відшкодування в сумі 260000 (двісті шістдесят тисяч) грн., яке складається з: 216000 грн. - страхового відшкодування за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності; 20574,20 грн. - страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності; 23425,80 грн. - страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з лікуванням позивача та 10000 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу, а всього кошти в сумі 270000 грн.

Страховиком виплачено позивачці належне їй страхове відшкодування.

Крім цього, водій ОСОБА_3 відшкодував позивачці 110000 грн. в рахунок відшкодування витрат на лікування ОСОБА_2 .

Пред`являючи вимогу до ПП «Рім-Богдан» позивачка посилається на ст.1172 ЦК України, якою передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків, а також замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

ДТП, внаслідок якої позивачу завдано шкоди, сталася за участю автомобіля «Shaolin SLG6860 CFR», р/н НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ПП «Рім-Богдан», під керуванням водія ОСОБА_3 , який на момент цієї пригоди перебував у трудових чи цивільно-правових відносинах з ПП «Рім-Богдан» та керував транспортним засобом, належним цьому суб`єкту підприємницької діяльності.

Позивачка провела розрахунок матеріальної шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого, зазначивши, що загальна сума такої шкоди становить 256072,40 грн. Від даної суми віднімається 23425,80 грн. - страхове відшкодування за шкоду, пов`язану з лікуванням позивача, стягнуті за рішенням суду із страхової компанії, та 110000 грн. відшкодованих ОСОБА_3 . Таким чином сума до стягнення становить 122646,60 грн.

Крім того, позивачка зазначила, що їй та її сину заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює по 1000000 грн. кожному. Визначаючи такий розмір моральної шкоди, позивачка посилається на те, що після ДТП ОСОБА_2 став інвалідом, потребує постійного лікування та догляду, пересувається виключно на милицях зі сторонньою допомогою. Позивачці, як матері, це завдає душевних страждань, оскільки сім`я втратила можливість проводити своє дозвілля.

В позовній заяві позивачка зазначила, що попередній (орієнтовний) розмір суми судових витрат, а саме на професійну правничу допомогу, становить до 50000 грн.

26.09.2023 року по даній справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та справу було призначено до підготовчого судового засідання.

Представник відповідача ПП «Рім-Богдан» - адвокат Перегуда А.П. надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє у своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 , до ПП «Рім-Богдан» визнав частково, а саме про стягнення з ПП «Рім-Богдан» на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 100000 грн. моральної шкоди, визнавши, що ОСОБА_3 на час вчинення ДТП перебував у трудових чи цивільно-правових відносинах з відповідачем. В задоволенні решти позовних вимог просив відмовити, зазначивши, що відповідача чи третю особу - ОСОБА_3 не було визнано винним у ДТП, яка відбулася 28.07.2021 року. Кримінальне провадження №0000082 від 28.07.2021 року було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, на підтвердження чого додав копію постанови ст. слідчого СВ ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області від 30.06.2023 року. Під час досудового розслідування було встановлено, що пішоходи порушили вимоги ПДР України, що зазвичай тягне за собою зменшення розміру моральної шкоди. В матеріалах справи немає жодних доказів, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зазнали моральної шкоди, саме в такому розмірі як зазначили у позовній заяві.

Крім того, представник відповідача зазначив, що матеріальна шкода не підтверджена документально, а належні докази про понесення таких витрат та про наявність причинного зв`язку з ДТП суду не надано. До позовної заяви додано копії фіскальних чеків, більшість з яких є нечитабельними та не містять призначення лікарів, зокрема продукти харчування , корвалмент, бинт марлевий, вата, покриття операційне, чохол для апаратури, пакети Санітас майка, серветки вологі, рушники паперові, рукавички латексні, комплект одягу для відвідувачів, накидки для відвідувачів, бахіли, пакети для сміття та ін. Долучені копії чеків від 01.09.2021 року проїзду Житомир-Олевськ, купівлі прокладок, не мають жодного відношення до ДТП, внаслідок якої отримав тілесні ушкодження ОСОБА_2 . Копії чеків, долучені до позовної заяви, не містять відомостей, що їх придбання було здійснено для лікування саме позивача, що викликає обґрунтований сумнів в їх справжності, походженні та робить їх не належними доказами витрат на лікування. До позовної заяви безпідставно долучено чеки щодо сплати благодійний внесків.

Щодо розміру судових витрат представник відповідача вважає, що представником позивача при визначенні розміру витрат на оплату послуг адвоката порушено критерій їх співмірності із ціною позову, значно завищені, а тому мають бути зменшені судом.

Від третьої особи - ОСОБА_3 до суду надійшла заява, в якій він заперечив проти задоволення позовних вимог, оскільки вони є необґрунтованими та кримінальне провадження №0000082 за фактом ДТП закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Просив проводити розгляд справи без його участі.

16.11.2023 року ухвалою Ємільчинського районного суду було закрито підготовче провадження по даній справі та справу призначено до розгляду по суті.

Позивачка, представник позивачки в судове засідання не з`явилися, представник позивачки надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути у його та позивачки відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності.

Третя особа - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 28.07.2021 року біля 02 години 00 хвилин ОСОБА_3 , керуючи автобусом марки «SHAOLIN» моделі «SLG6860 CFR», р. н. НОМЕР_1 , по автодорозі сполученням смт Ємільчине - с. Підлуби Новоград-Волинського району в напрямку с. Підлуби, здійснив наїзд на ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , які рухалися з правого краю автодороги з велосипедом, внаслідок чого останні отримали тілесні ушкодження та були доставлені до відділення Ємільчинської ЦРЛ.

За фактом вказаної події СУ ГУНП в Житомирській області 28.07.2021 року до ЄРДР було зареєстровано кримінальне провадження за №0000082 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України (т.1 а. с. 34-35).

Згідно висновку судово-медичної експертизи №2124 від 19.12.2022 року у ОСОБА_2 виявлено закриту черепно-мозкову травму у вигляді геморагічного забою головного мозку, із дифузно-аксональним ушкодженням структур головного мозку, що призвело до розвитку післятравматичної енцефалопатії з енцефаломаляцією головного мозку, розладів циркуляції із контрактурою кінцівок. Вищевказана черепно-мозкова травма могла бути спричинена в термін та при обставинах вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя (т.1 а. с. 36-38).

Відповідно до рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 10.11.2022 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недієздатним та призначено над ним опікуна ОСОБА_1 (т.1 а. с. 168-170).

Постановою ст. слідчого СВ ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області від 30.06.2023 року кримінальне провадження №0000082 від 28.07.2021 року закрито , у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України (т. 2 а. с. 17-20).

Вказана вище постанова ухвалою слідчого судді Ємільчинського районного суду Житомирської області від 14.08.2023 року була скасована за скаргою ОСОБА_1 , яка діяла в інтересах недієздатного сина ОСОБА_2 . Копію даної ухвали направлено прокурору Звягельської окружної прокуратури для організації досудового розслідування кримінального провадження №0000082 від 28.07.2021 року (т. 2 а. с. 31-32).

Ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Таким чином, законом встановлено вичерпний перелік випадків, коли не настає цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу як джерела підвищеної небезпеки - це якщо шкода була завдана внаслідок непереборної сили або мав місце умисел потерпілого.

При завданні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на особу, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, не може бути покладено обов`язок з її відшкодування, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України). Під непереборною силою слід розуміти, зокрема, надзвичайні або невідворотні за даних умов події (пункт 1 частини першої статті 263 ЦК України), тобто ті, які мають зовнішній характер. Під умислом потерпілого слід розуміти, зокрема, таку його протиправну поведінку, коли потерпілий не лише передбачає, але і бажає або свідомо допускає настання шкідливого результату (наприклад, суїцид).

Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом (частина друга статті 1193 ЦК України).

Згідно з частиною четвертою статті 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

Положення статті 1193 ЦК України про зменшення розміру відшкодування з урахуванням ступеня вини потерпілого застосовуються і в інших випадках завдання шкоди майну, а також фізичній особі, однак у кожному разі підставою для цього може бути груба необережність потерпілого (перебування у нетверезому стані, нехтування правилами безпеки руху тощо), а не проста необачність.

Питання про те, чи є допущена потерпілим необережність грубою (частина друга статті 1193 ЦК України), у кожному конкретному випадку має вирішуватись з урахуванням фактичних обставин справи (характеру дії, обставин завдання шкоди, індивідуальних особливостей потерпілого, його стану тощо).

Судом встановлено, що по факту причинення ОСОБА_2 тяжких тілесних ушкоджень внаслідок ДТП проводиться досудове розслідування, на час розгляду даної цивільної справи вина водія ОСОБА_3 не встановлена.

Однак, відповідач ПП "Рім-Богдан", у трудових чи цивільно-правових відносинах з яким перебував ОСОБА_3 , який керував джерелом підвищеної небезпеки, повинен нести відповідальність за матеріальну та моральну шкоду, завдану таким джерелом, незалежно від наявності його вини.

Відповідно до вимог частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

У відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ч.1 ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

При визначенні розміру моральної шкоди, завданої позивачам, суд бере до уваги обставини вчинення ДТП, відсутність встановленої вини ОСОБА_3 на час розгляду справи, глибину фізичних та душевних страждань, яких ОСОБА_2 зазнав у зв`язку з каліцтвом, ОСОБА_1 - у зв`язку з каліцтвом сина, враховуючи стан здоров`я потерпілого, вимушені зміни в його життєвих стосунках, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди по 125000 грн. кожному.

З довідки №499, виданої 26.08.2021 року КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради, слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на стаціонарному лікуванні у відділенні інтенсивної терапії для післяопераційних хворих №1 з 28.07.2021 року по даний час (т. 1 а. с. 78).

Відповідно до епікризу з медичної карти стаціонарного хворого №10373 ОСОБА_2 поступив до відділення інтенсивної терапії для післяопераційних хворих №1 28.07.2021 року та переведений в реабілітаційний центр для подальшого лікування 30.08.2021 року. Лікуючий лікар ОСОБА_5 (т.1 а. с. 41-42).

З копій листків основних показників стану хворого ОСОБА_2 вбачається, що йому лікарем в період з 28.07.2021 року по 15.08.2021 року та з 17.08.2021 року по 30.08.2021 року призначалося лікування із зазначенням необхідних препаратів (т.1 а. с. 43-77).

30.08.2021 року між ТОВ «Реабілітаційний центр Чайка» та ОСОБА_2 , представником якого є ОСОБА_1 , укладено договір про надання платних медичних послуг, згідно умов якого заклад охорони здоров`я в порядку та на умовах визначених цим договором зобов`язується надати пацієнту медичні послуги, передбачені прейскурантом медичних послуг, на підставі усного або письмового звернення пацієнта, а пацієнт зобов`язується прийняти та оплатити надані медичні послуги.

Ціна договору визначається, як сума наданих закладом охорони здоров`я та прийнятих пацієнтом медичних послуг, згідно прейскуранту (т.1 а. с. 92 - 95).

Згідно листа ТОВ «Реабілітаційний центр Чайка» №55 від 09.05.2023 року, виписного епікризу №276 від 09.11.2021 року стаціонарної картки пацієнта №564 ОСОБА_2 перебував на лікуванні і реабілітації в ТОВ «Реабілітаційний центр Чайка» в період з 30.08.2021 року по 09.11.2021 року (т.1 а. с. 79, 80-82).

З листів лікарських призначень, історії хвороби №564, слідує, що ОСОБА_2 в період з 30.08.2021 року по 10.11.2021 року призначалося лікування (т.1 а. с. 83-89).

05.05.2023 року за підписом лікуючого лікаря, директора ТОВ «Реабілітаційний центр Чайка» видано перелік медикаментів, які були використані на лікування та реабілітацію пацієнта ОСОБА_2 , 2003 р. н., в період з 30.08.2021 року по 09.11.2021 року, що долучений до матеріалів справи (т.1 а. с. 90-91).

З акту приймання передачі наданих медичних послуг №410 (акт виконаних робіт) до Договору про надання медичних послуг від 12.11.2022 року слідує, що ТОВ «Реабілітаційний центр Чайка» (заклад охорони здоров`я) та пацієнт ОСОБА_2 , представником якого є мама ОСОБА_1 , склали цей акт приймання-передачі (акт виконаних робіт) надання медичних послуг, який підтверджує належне надання закладом охорони здоров`я відповідно до договору про надання медичних послуг нижченаведених медичних послуг: курс реабілітації, вартість медичної послуги 148060 грн. Суд вважає, що в даному акті допущено описку в даті його складання та періоді надання послуг, оскільки матеріалами справи встановлено, що договір про надання медичних послуг укладено 30.08.2021 року та курс реабілітації ОСОБА_2 проходив у період з 30.08.2021 року по 09.11.2021 року (т.1 а.с.98).

До позовної заяви представником позивачки на підтвердження витрат, пов`язаних з лікуванням потерпілого ОСОБА_2 в КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради в період з 28.07.2021 року по 30.08.2021 року, а також пов`язаних з реабілітацією потерпілого ОСОБА_2 в ТОВ «Реабілітаційний центр Чайка» Житомирської обласної ради в період з 30.08.2021 року по 09.11.2021 року, додано копії фіскальних чеків, квитанцій.

Ухвалою Ємільчинського районного суду Житомирської області від 16.11.2023 року було задоволено клопотання представника відповідача - адвоката Перегуди А.П. та витребувано з Ємільчинського районного суду Житомирської області цивільну справу №277/357/23.

Дослідивши оригінали чеків у цивільній справі №277/357/23 на аркушах справи 151-194, суд встановив, що для придбання ліків позивачка понесла витрати в сумі 84268,30 грн., на придбання технічних засобів реабілітації, гігієни, а саме придбання пелюшок, рушників, підгузників, марлі, серветок, бальзаму, медичних рукавичок - кошти в сумі 8961,97 грн., на придбання інших предметів, а саме води, господарських пакетів, продуктів, бахіл, комплектів одягу для відвідувачів, пакетів для сміття, накидок для відвідувачів, масок, льодяників, термометра, пульсометра - кошти в сумі 2637,93 грн., на благодійні внески, банківські послуги - 2363,60 грн., на оплату послуг в реабілітаційному центрі - кошти в сумі 148260 грн.

На аркушах 164, 166, 186 справи №277/357/23 наявні оригінали трьох чеків на суму 779,70 грн., які не читаються і суд не бере їх до уваги.

Суд також не зараховує до витрат на лікування потерпілого кошти в сумі 2637,93 грн. витрачені на придбання води, господарських пакетів, продуктів, бахіл, комплектів одягу для відвідувачів, пакетів для сміття, накидок для відвідувачів, масок, льодяників, термометра, пульсометра та кошти в сумі 2363,60 грн. сплачені на благодійні внески, банківські послуги.

В абзаці 2 п.95.1 Постанови від 29 червня 2022 року по справі №477/874/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що кошти на придбання засобів гігієни входять до витрат на лікування, на відшкодування яких позивачка має право.

Враховуючи зазначену вище Постанову Великої Палати Верховного Суду, суд вважає, що кошти в сумі 84268,30 грн. на придбання ліків, кошти в сумі 8961,97 грн. на придбання технічних засобів реабілітації, гігієни, а саме придбання пелюшок, рушників, підгузників, марлі, серветок, бальзаму, медичних рукавичок, кошти в сумі 148260 грн. на оплату послуг в реабілітаційному центрі підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Таким чином судом встановлено, що загальна сума витрат на лікування потерпілого становить 241490,27 грн.

Рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 25.05.2023 року, яке набрало законної сили 14.09.2023 року, було частково задоволено позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах недієздатного сина ОСОБА_2 , до АТ «Страхова компанія «Країна» про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом внаслідок ДТП, стягнуто з АТ «Страхова компанія «КРАЇНА» на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах недієздатного сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страхове відшкодування в сумі 260000 (двісті шістдесят тисяч) грн., яке складається з: 216000 грн. - страхового відшкодування за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності; 20574,20 грн. - страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності; 23425,80 грн. - страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з лікуванням позивача та 10000 (десять тисяч) грн. судових витрат на професійну правничу допомогу, а всього кошти в сумі 270000 (двісті сімдесят тисяч) грн.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За таких обставин, суд визначає розмір шкоди, пов`язаної з лікуванням ОСОБА_2 , як різницю витрат на лікування потерпілого, встановлених судом, та страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з лікуванням ОСОБА_2 , коштів сплачених ОСОБА_6 , що становить 108064,47 грн.: (148260+84268,30+8961,97) - (110000+23425,80) = 108064,47.

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин суд вважає, що позивачкою, представником позивачки не доведено витрати на лікування ОСОБА_2 в сумі 14582,13 грн., та приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення з ПП «Рім-Богдан» на користь ОСОБА_1 , яка діє в своїх та інтересах недієздатного сина ОСОБА_2 , моральної шкоди в розмірі по 125000 грн. кожному та 108064,47 грн. витрат на лікування ОСОБА_2 .

Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.2 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», а тому з відповідача в прибуток держави підлягає стягненню судовий збір відповідно до пп.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до ч.3 ст.6 ЗУ "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно ч. 7 ст. 6 ЗУ "Про судовий збір" у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Ст.4 ЗУ "Про судовий збір" передбачено, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню в прибуток держави судовий збір в сумі 6448,64 грн. за подання до суду двома позивачами позовної заяви про відшкодування моральної шкоди та позовної майнового характеру.

Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

В матеріалах справи наявні ксерокопія ордеру на надання правничої (правової) допомоги (т.1 а. с. 20), ксерокопія договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №ЗД 539 від 29.10.2021 року (т. 1 а. с. 221-224), додаток до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №ЗД 539 від 29.10.2021 року (т.1 а. с. 225-226), ксерокопія довіреності (т.1 а. с. 227-228), витяг з Єдиного реєстру адвокатів України серії АІ №007281 (т.1 а. с. 231-232), ксерокопія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №7311/10.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовні вимоги визнав частково про стягнення з відповідача на користь позивачів моральної шкоди у розмірі по 100000 грн. кожному, в решті позовних вимог просив відмовити, тобто не визнавав вимогу і про стягнення витрат на правову допомогу, зазначивши, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Витрати на правничу допомогу адвоката можуть бути відшкодовані лише ті, які пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З додатку до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №ЗД 539 від 29.10.2021 року слідує, що вартість правничої допомоги адвокатського об`єднання, вказаної у п.1 цього замовлення (консультація, підготовчі дії, спрямовані на подання позовної заяви в суд, підготовка та подання позовної заяви в суд), визначається шляхом множення кількості затрачених адвокатським об`єднанням годин на вартість однієї нормо-години, яка становить 3000 грн.

Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В позовній заяві позивачка вказала, що очікує понести судові витрати на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді першої інстанції в розмірі до 50000 грн., однак вимогу про стягнення судових витрат не пред`явила та не надала доказів про виконані адвокатом роботи (послуги) та розмір їх вартості.

Зважаючи на обставини викладені вище, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення з відповідача на її користь витрат на правничу допомогу адвоката до суду не пред`явлена.

На підставі викладеного, ст.ст. 23, 1166, 1167, 1168, 1172, 1187, 1191, 1192 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 4, 5 ЗУ «Про судовий збір», суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах недієздатного сина ОСОБА_2 , до ПП «Рім-Богдан», третя особа - ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом внаслідок ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з ПП «Рім-Богдан», , юридична адреса: 10001, м. Житомир, вул. Транспортна, 8, на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах недієздатного сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на лікування потерпілого в сумі 108064 (сто вісім тисяч шістдесят чотири) грн. 47 коп. та на користь ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах недієздатного сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , моральну шкоду в розмірі по 125000 (сто двадцять п`ять тисяч) грн. кожному, а всього кошти в сумі 358064 (триста п`ятдесят вісім тисяч шістдесят чотири) грн. 47 коп.

Стягнути з ПП «Рім-Богдан», , юридична адреса: 10001, м. Житомир, вул. Транспортна, 8, в прибуток держави судовий збір у розмірі 6448 (шість тисяч чотириста сорок вісім) грн. 64 коп.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В. А. Гресько