ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гальонкіна С.А.,

суддів Карпушина Г.Л., Кузнєцової О.Ю.,

при секретарі Андрейко Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 14 лютого 2023 року (повний текст складено 24 лютого 2023 року)

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Позов обґрунтовано тим, що 24 червня 2006 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, який рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 25 лютого 2021 року розірвано. За час спільного проживання у шлюбі 30 червня 2011 року сторонами придбано квартиру АДРЕСА_1 .

Просила визнати за нею право власності на частину зазначеної квартири у порядку поділу спільної сумісної власності подружжя.

31 січня 2022 року ОСОБА_1 подав зустрічний позов про розподіл майна подружжя, в якому просив поділити спільне майно подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності таким чином: визнати за ним право власності на частку квартири АДРЕСА_1 еквівалентну особистому внеску в розмірі 44 832,05 доларів США та виділити у порядку розподілу телевізор «Samsung», 2018 року.

Зазначив, що у період з 25 червня 2011 року по 30 червня 2011року його брат ОСОБА_3 з м. Газа, Держава Палестина, переслав 34 664,1 доларів США для придбання квартири, що становить 277316,00 грн. по курсу НБУ станом на 30 червня 2011 року. Вказані кошти були надані у дар його родиною. Спільно із дружиною у придбання квартири вклали 20335,9 доларів США, половина з яких належить йому. Тому особистий внесок у придбання оспорюваної квартири становить 44 832,05 доларів США (34664,1+10167,95), що становить гривневий еквівалент по курсу НБУ 358659,60 грн.

Вказує, що під час шлюбу ним придбано м`які меблі для спальні, м`який куточок у вітальню, меблі у передпокій, меблі для дитячої кімнати та телевізор, влаштував у ванній кімнаті скляні штори Liberty, а також придбав побутову техніку телевізор «Samsung», 2018 року, лазерний, телевізор «Samsung» Led цифровий, посудомийну машину, пральну машину з сушкою LG, морозильну камеру, мікрохвильову піч та мультиварку, духову шафу, газову плиту, соковижималку, блендер 4 шт., електро чайник 2 шт., електро мясорубку, йогуртницю, мороженицю, фритюрницю, пароварку та сушку для фруктів, швейну машину. З усіх цих речей просить виділити йому лише телевізор «Samsung», 2018 року, цифровий, оскільки всі інші речі він залишив дітям та колишній дружині (а.с.42-45).

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 25 травня 2022 року зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя прийнято до провадження суду та об`єднано з первісним позовом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 14 лютого 2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задоволено.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 у порядку поділу спільної сумісної власності подружжя.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 у порядку поділу спільної сумісної власності подружжя.

В іншій частині зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 2200,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

Не погодившись з зазначеним рішенням його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 . Просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи апеляційної скарги

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неправильне застосування норм матеріального права, не встановлення всіх обставин справи, не надання судом оцінки доказам наявним в матеріалах справи. Зазначає, що на придбання спірної квартири були витрачені його власні кошти, та його частка складає близько 80% вартості квартири.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Встановлені обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 24 червня 2006 року, який зареєстрований Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, який розірваний рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 25 лютого 2021 року (а.с. 10, 11).

30 червня 2011 року ОСОБА_1 уклав договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 35,9 кв.м, загальною площею 53,2 кв.м, який посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Огир Л.А. (а.с.4-5). Право власності на квартиру зареєстровано Полтавським бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» у реєстрову книгу № 114 за реєстровим № 15876 від 19 липня 2011 року (а.с.6).

До зустрічного позову ОСОБА_1 надав виписку з рахунку відповідно до якої Karam and Shebliid здійснив переказ на рахунок ОСОБА_1 у розмірі 199550 доларів США, які були зняті 29 червня 2011 року, ще 5200 доларів США були зняті 30 червня 2011 року. (а.с. 56, 57)

Позиція суду апеляційної інстанції

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до положень частини 1 статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із частинами 2 та 3 статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Зміст статті 60 СК України вказує на презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, а тому позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя.

Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Аналізуючи матеріали справи колегія суддів приймає до уваги те, що квартира придбана за час проживання сторін у шлюбі, 30 червня 2011 року подружжям сплачено в рахунок вартості квартири 44000 доларів США.

Відповідно до пунктів 1-3 частини 1 статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Згідно частини 1 статті 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частинами 1 та 2 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи матеріали справи колегія суддів звертає увагу, що будь-яких належних та допустимих доказів того, що саме кошти перераховані ОСОБА_4 внесені за придбання спірного майна, матеріали справи не містять. Також ОСОБА_1 не надав доказів придбання зазначених в позові побутових речей, їх наявність на момент розгляду справи.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_1 презумпцію спільності майна подружжя не спростував, тобто спірна квартира підлягає поділу між сторонами на рівні частки.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Рішення суду прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Зважаючи на наведене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 14 лютого 2023 року - залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 08 грудня 2023 року

Головуючий С.А. Гальонкін

Судді Г.Л. Карпушин

О.Ю. Кузнєцова