Справа № 367/8548/23
Провадження №2-о/367/445/2023
УХВАЛА

Іменем України

07 грудня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючої судді Третяк Я.М.

за участю секретаря судового засідання Люліної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження прав останнього, а саме: заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання ОСОБА_1 і малолітнього ОСОБА_3 та в дитячому садочку «Світ дитинства»; заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 і малолітнім ОСОБА_3 ; обмежити спілкування ОСОБА_2 з малолітнім ОСОБА_3 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 26.10.2023 зазначену цивільну справу передано в провадження судді Ірпінського міського суду Київської області Третяк Я.М.

Ухвалою судді від 27.10.2023 заяву залишено без руху та заявнику надано строк для усунення її недоліків.

31.10.2023 заявником виявлені недоліки було усунуто, у зв`язку з чим ухвалою судді від 01.11.2023 за заявою про видачу обмежувального припису було відкрито окреме провадження в цивільній справі на 02.11.2023.

02.22.2023 на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення судового засідання в зв`язку з проходженням лікування, доказів поважності причини неприбуття до суду заявник не надала. Разом з тим, просила суд розглядати справу за її присутності, оскільки бажала надати особисті пояснення та викликати свідків, перелік яких не зазначила.

02.11.2023 від заінтересованої особи надійшли заперечення проти заяви, разом з тим за клопотанням заявника судове засідання було відкладено до 07.11.2023.

06.11.2023 на адресу суду надійшло клопотання заявника про відкладення судового засідання, у зв`язку з тим, що у призначений час вона буде перебувати у лікаря, доказів поважності свого неприбуття суду не надала. Разом з тим, просила суд розглядати справу за її присутності. Наступною дату судового засідання було визначено 28.11.2023.

Разом з тим, у призначений день судове засідання знову було відкладено за клопотанням представника заявника адвоката Мендрина А.В., яке надійшло до суду 27.11.2023. У вказаному клопотанні представник заявника просив суд відкласти судове засідання у зв`язку з тим, що у призначений час він мав брати участь у запланованих слідчих діях. При цьому доказів поважності свого неприбуття до суду представником заявника надано не було.

У свою чергу заявник до суду не прибула, причини неявки суду не повідомила, доказів поважності свого неприбуття до суду в раніше визначені дні судового засідання суду не надала.

07.12.2023 заявник та її представник у судове засідання знову не прибули. Заявник подала до суду клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з її хворобою, разом з тим на підтвердження поважності причин свого неприбуття до суду доказів не надала. Представник заявника суду причини своєї неявки не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про доцільність залишення заяви без розгляду з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 та ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.ч. 3-4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

За правилами ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

З поданої заяви та наданих заявником матеріалів судом не встановлено обставин, що могли б свідчити про те, що участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для неї.

При цьому, судом ураховуються, що саме заявник наполягає на своїй особистій участі в розгляді цієї справи. Але кожного разу, посилаючись на відповідні причини свого неприбуття до суду, не надає відповідних доказів поважності причин свого неприбуття. Аналогічно й представник заявника, не прибуваючи до суду, доказів поважності такого неприбуття суду не надає.

Згідно з позицією викладеною в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 вересня 2020 року постановленої в межах розгляду справи №658/1141/18, відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі "Осман проти Сполученого королівства" та від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Частинами першою, другою, п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Встановлено, що загалом заявник та її представник не прибували в судове засідання жодного разу, про розгляд справи з урахуванням скороченого строку розгляду такої категорії справ повідомлялися шляхом надіслання судових повісток на зазначені ними засоби зв`язку.

Таким чином, суд виконав обов`язок щодо повідомлення сторони позивача про дату, час та місце розгляду справи.

Крім того, інформацію про розгляд зазначеної цивільної справи завчасно було опубліковано на сайті «Судова влада».

Однак, заявник та представник заявника, будучи належним чином повідомлені про розгляд справи, правом участі в судових засіданнях не скористалися, не з`являючись до суду та не проявляючи зацікавленості до розгляду справи.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З огляду на зазначені обставини, та з урахуванням того, що заявник та її представник, будучи належним чином повідомленими про день та час судового засідання, без поважних причин двічі поспіль не з`явилися в судове засідання, клопотання про розгляд справи за відсутності заявника матеріали справи також не містять, розгляд справи без участі заявника не є можливим, суд вважає, що з підстав п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 131, 257-261, 350-1-350-5, 353-355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Я. М. Третяк