Справа № 167/1180/23
Номер провадження 2/167/369/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2023 року місто Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Н.В. Шептицької,

з участю:

секретаря судового засідання О.В. Давидюк,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

02.11.2023 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вона і відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.10.2007 року по 20.06.2018 року, і від спільного подружнього життя ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 , яка постійно проживає з позивачем, перебуває на її вихованні та утриманні, а відповідач, згідно рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 06.10.2017 року, сплачує аліменти в твердій грошовій сумі 2 000, 00 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06.10.2017 року, з врахуванням індексації стягуваних сум відповідно до статті 2 Закону України « Про індексацію грошових доходів населення». На даний час, на виконанні у Рожищенському районному відділі державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження АСВП № 55443533 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 167/1288/17. Сума заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на 23.10.2023 року становить 15 123 гривні. Відповідач періодично сплачує аліменти з перервами від 2 до 8 місяців.

Відповідач ніякої участі у вихованні та забезпеченні їх дитини не бере, її життям не цікавиться, ніде офіційно не працює, проте систематично протягом 2018-2023 років на довгий період часу виїжджає за межі України, що дає підстави позивачу вважати, що ОСОБА_2 офіційно працює в Республіці Польща та свої доходи приховує.

На утримання дитини потрібні чималі кошти, оскільки з 2022 року дочка навчається у Луцькому правознавчому ліцеї № 28 і видатки зросли, а саме на: проїзд, харчування, форму, однак позивач, окрім своєї заробітної плати, інших джерел доходу немає.

У серпні-вересні 2023 року поставили дочці брекети, на що витратили чималі кошти.

Позивач самостійно не може повністю забезпечити повноцінне навчання та утримання дочки, а також необхідні витрати для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Враховуючи вищенаведене, просить збільшити розмір аліментів з 2 000, 00 грн до 5 000, 00 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням зміни прожиткового мінімуму та індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2023 року, справа передана на розгляд головуючому судді Н.В. Шептицькій ( ас 29).

03.11.2023 року на запит судді надійшла відповідь з ЄДДР про місце реєстрації відповідача ( ас 30), оскільки це має значення для вірного визначення територіальної підсудності даної категорії справ, згідно частини 1 статті 27 ЦПК України.

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 03.11.2023 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 24.11.2023 року ( ас 31-32), яке було відкладено на 18.12.2023 року ( ас 40-41).

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у заяві, просила позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був вчасно і належним повідомлений про день, час і місце розгляду справи.

15.12.2023 року засобами електронного зв`язку відповідач подав суду письмову заяву, в якій фактично позовні вимоги визнає частково і згідний сплачувати аліменти в сумі 2 500 грн, оскільки у нього нестабільні заробітки і він має ще одну малолітню дитину ( ас 49).

Суд, заслухавши думку позивача, ухвалив розгляд справи проводити у відсутності відповідача, згідно частини 1 статті 279, частини 1 статті 223 ЦПК України.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд встановив наступне.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.10.2007 року по 20.06.2018 року, і від спільного подружнього життя ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 , яка постійно проживає з позивачем, перебуває на її вихованні та утриманні, а відповідач сплачує аліменти в твердій грошовій сумі 2 000, 00 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06.10.2017 року, з врахуванням індексації стягуваних сум, відповідно до статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Дані обставини підтверджуються: копією свідоцтва про народження від 21.02.2008 року ( ас 16), копією паспорта № НОМЕР_1 ( ас 17), копією паспорта серії НОМЕР_2 ( ас 14-15), рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 20.06.2018 року ( ас 20), копією виконавчого листа від 07.12.2017 року ( ас 21), копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.12.2018 року ( ас 17), розрахунком заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 ( ас 11-13), довідкою з Доросинівської сільської ради Луцького району Волинської області про склад сім`ї та проживання № 847 від 25.10.2023 року ( ас 27), витягами з Реєстру Рожищенської територіальної громади від 02.11.2023 року № 2023/008929947 та від 26.09.2023 року №2023/007748071 ( ас 25, 26).

У судовому засіданні встановлено, що позивач працює на посаді спеціаліста по соцзахисту у Доросинівській сільській раді Луцького району Волинської області та її заробітна плата становить за період з січня 2023 року по червень 2023 року становить 63 381,66 грн, без урахуванням стягнень ПДФО і ВС.

Неповнолітня дитина сторін навчається у Луцькому правознавчому ліцеї № 28 Луцької міської ради.

Встановлено, що відповідач офіційно ніде не працює і з 15.01.2018 року по 23.02.2022 року систематично перетинав державний кордон України. Також з пояснень позивача вбачається, що станом на день розгляду справи відповідач проживає в Республіці Польща .

Також дані обставини підтверджуються: відповіддю на запит № 176694376 від 03.10.2023 року Рожищенського районного відділу ДВС ( ас 6-10), довідкою з КЗ ЗСО Луцькому правознавчому ліцеї №28 Луцької міської ради № 1-31/284 від 23.10.2023 року ( ас 18), характеристикою з КЗ ЗСО Луцькому правознавчому ліцеї №28 Луцької міської ради відносно ОСОБА_3 ( ас 19), довідкою про доходи ОСОБА_1 № 843 від 24.10.2023 року (ас 22).

У судовому засіданні з пояснень позивача встановлено, що відповідач з часу розлучення зовсім не цікавиться дитиною, не займається її вихованням, не приймає участі у додаткових витратах на утримання дитини, не відвідує навчального закладу, де навчається дочка, не вітає її з днями народження та святами, не бачиться з дочкою.

Таким чином, відповідач фактично самоусунувся від участі у долі власної дитини і лише сплачує примусово аліменти на її утримання, періодично допускаючи заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах ( ас 11-13).

У судовому засіданні встановлено, що дитині ОСОБА_4 в період з серпня-вересня 2023 року встановлено металеву брекет-систему, вартість якої, згідно акту надання послуг № 2 від 21.09.2023 року, становить 12 500 ( дванадцять тисяч п`ятсот) гривень ( ас 23) та, згідно акту надання послуг № 3 від 26.08.2023 року, становить 12 500 ( дванадцять тисяч п`ятсот) гривень ( ас 24).

Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно статтями 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною другою статті 182 СК України у редакції Закону України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з частини 1 статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Згідно статті141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який становить для: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2 833 гривні.

Положеннями статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

При вирішенні справи суд враховує, що після ухвалення в 2017 році судом рішення про стягнення аліментів змінились обставини, з яких виходив суд при встановлені розміру аліментів. Суд враховує, що відбулись зміни у житті дитини, яка підросла, є особою шкільного віку, в зв`язку з чим закономірно, збільшилися витрати на її утримання, а саме на: придбання одягу, харчування, з`явилися кишенькові витрати, виникла необхідність оплати проїзду, придбання навчальних матеріалів тощо.

Позивач, з урахуванням періодичної несплати щомісячно аліментів відповідачем, несе значні для неї однієї витрати, що пов`язані з підготовкою дитини до навчального закладу: купівля шкільної форми, зошитів, підручників, канцелярського приладдя, спортивної форми, взуття тощо.

При цьому, суд також виходить з того, що з моменту постановлення судом рішення про стягнення аліментів з відповідача, розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку збільшився, а визначений судом розмір аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 залишився без змін.

Суд вважає доведеним, що матеріальний стан позивача не дає їй можливості самостійно забезпечити належне матеріальне утримання неповнолітньої дочки, а отримувані нею аліменти є недостатніми для гармонійного фізичного, психологічного, духовного тощо розвитку дитину у сучасних економічних умовах і не відповідають звичайним потребам неповнолітньої дитини.

Судом береться до уваги, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей.

З досліджених у судовому засіданні письмових доказів суд позбавлений можливості перевірити матеріальне становище відповідача, оскільки він не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву та не долучив докази на підтвердження свого матеріального стану, документально не підтвердив види та розміри своїх доходів.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд доходить висновку, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи виключно з інтересів дитини, розмір аліментів необхідно збільшити із твердої грошової суми в розмірі 2 000, 00 грн на тверду грошову суму в розмірі 3 500 грн щомісячно.

Аналізу наведених вище норм права та рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України» дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

На думку суду, розмір аліментів у сумі 3 500, 00 грн буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, її фізичного розвитку, підтримки життєдіяльності на достатньому рівні. Розмір аліментів, визначений судом, не є надмірним та не є обтяжливим для відповідача і є достатнім для забезпечення розумних потреб неповнолітньої дитини.

При визначенні даного розміру аліментів, суд також ураховує: наявність у відповідача ще однієї малолітньої дитини; обов`язок позивача нести витрати на утримання неповнолітьної дитини в не меншому розмірі, ніж відповідач; прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який становить для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2023 року 2 833 гривні.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що у разі понесення позивачем додаткових витрат на дитину, зокрема встановлення брекет-системи, то вона може звернутися в суд з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на дитину, згідно ст. 185 СК України.

При визначенні розміру аліментів суд також ураховує ту обставину, що жодних належних і допустимих доказів того, що відповідач протягом 2018-2023 року працює ( офіційно та/або неофіційно) в Республіці Польща і, що його щомісяний заробітток становить не менше 30 000 грн, суду не надано, а суд не може обгрунтовувати свої висновки на припущеннях.

Також позивач не надала жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що рівень життя відповідача, у порівнянні з 2017 роком, покращився на стільки, що дає йому можливість щомісячно сплачувати аліменти в розмірі 5 000, 00 гривень.

Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України « Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 1 073, 60 грн слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись статтями 4, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 77-81, 83, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274-279 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлений рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 20 листопада 2017 року у справі № 167/1288/17,з 2 000 ( двох тисяч) гривень 00 копійок до 3 500 ( три тисячі п`ятсот ) гривень 00 копійок щомісячно.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3 500 ( три тисячі п`ятсот ) гривень 00 копійок щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1 073 ( одну тисячу сімдесят три) гривні 60 ( шістдесят) копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Дата складення повного тексту рішення суду: 18.12.2023 року.

Головуючий суддя Н.В. Шептицька