Провадження № 2-о/686/717/23
Рішення

Іменем України

18 грудня 2023 рік м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Колієва С.А.

при секретарі Кучерук Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із заявою, в якій просила видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , яким визначити наступні заходи тимчасового обмеження його прав, спрямованих на забезпечення її безпеки, а саме: заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці її проживання за адресою: АДРЕСА_1 та наближатися до місця її проживання на відстань ближче 500 метрів; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці,невідомому кривднику, переслідувати її та в інший спосіб спілкуватися з нею; заборонити вести листування, телефонні переговори з нею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що вона є матір`ю ОСОБА_2 . Вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 . ЇЇ син систематично вчиняє стосовно неї домашнє насильство, яке полягає у висловлюваннях на її адресу нецензурною лайкою, погрозах фізичним насильством. За вчинення домашнього насильства стосовно неї постановами Хмельницького міськрайонного суду від 17.10.2023 року, від 14.11.2023 року та від 20.11.2023 року ОСОБА_2 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП. Незважаючи на це ОСОБА_2 свою поведінку стосовно неї не змінив.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилася. Подала заяву, в якій просила розглянути заяву за її відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки суд не повідомив.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути подану заяву за відсутності сторін на підставі наявних матеріалах.

Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, одним із яких є заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою (частина друга статті 26 вказаного Закону).

Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до частини четвертої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

З урахуванням змісту вищевказаних норм, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків.

Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією із характеристик якого є повторюваність.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Як встановлено з матеріалів справи ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 є сином заявниці ОСОБА_1 .

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 17.10.2023 року (справа №686/26876/23) ОСОБА_2 був визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства, повторно протягом року) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 680,00 гривень. Згідно вказаної постанови ОСОБА_2 був визнаний винуватим у тому, що він, повторно, протягом року, 04.10.2023 року близько 22.00 год, перебуваючи за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї матері ОСОБА_1 домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 14.11.2023 року (справа №686/29600/23) ОСОБА_2 був визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства повторно протягом року) та накладено адміністративне стягнення у виді арешту строком на 5 діб. Згідно вказаної постанови ОСОБА_2 був визнаний винуватим у тому, що він, повторно, протягом року, 01.11.2023 року близько 21.05 год, перебуваючи за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї матері ОСОБА_1 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного та фізичного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, погрозах фізичному здоров`ю.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 20.11.2023 року (справа №686/30191/23 ОСОБА_2 був визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства повторно протягом року) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 340 грн. Згідно вказаної постанови ОСОБА_2 був визнаний винуватим у тому, що він 03.11.2023 року о 18.00 год., перебуваючи за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 повторно, протягом року, вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_1 , а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою.

Таким чином досліджені матеріали, на переконання суду, доводять факт систематичного вчинення ОСОБА_2 стосовно своєї матері заявника у справі ОСОБА_1 домашнього насильства. При цьому, будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства останній свою поведінку не змінює та продовжував вчиняти таке домашнє насильство.

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявника, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису щодо ОСОБА_2 шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п. 1 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3504-3506 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 на строк шість місяців, а саме:

- заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче 100 м до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб вести телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

- заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 350-6ЦПК України).

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Копію рішення про видачу обмежувального припису направити Хмельницькому районному відділенню поліції ГУНП в Хмельницькій області та Виконавчому комітету Хмельницької міської ради.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 18.12.2023 року.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя: