Справа № 175/2405/23
Провадження № 2/172/390/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.12.2023 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Лук`яненко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обгрунтування позовних вимог вказує, що 01 січня 2021 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 00-2281553.

Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на мобільний номер телефону відповідача.

22.12.2022 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений Договір факторингу № 22122022/2, відповідно до умов якого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 22.12.2022 року до Договору факторингу

№ 22122022 від 22.12.2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22592,00 грн., з яких: 8000,00 грн. - заборгованість за основним боргом; 14592,00 грн. - заборгованість за відсотками.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме: з 22.12.2022 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

У зв`язку з вищевикладеним, просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором № 00-2281553 від 01 січня 2021 року в сумі 22592,00 грн. та судові витрати по справі.

Ухвалою судді від 12.09.2023 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача Грибанов Д.В. у своїй позовній заяві просив здійснювати розгляд даної справи за відсутністю представника, не заперечував проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 надав відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в повному обсязі. Вказує, що матеріали справи не містять належного та допустимого доказу, який б підтверджував виконання кредитодавцем п. 2.2. договору тобто факт перерахування коштів на карту позичальника, відповідач не був повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, оскільки про укладання договору факторингу відповідачу стало відомо коли отримав документи з суду, від позивача жодного документа про заміну кредитора у зобов`язанні не отримував, а також позивач належних та допустимих доказів направлення відповідачу таких документів до суду не надав. Також відповідач зазначає, що позивачем не надано до суду жодного детального та обґрунтованого розрахунку боргу позивач не надав. Матеріали справи містять лише розрахунок заборгованості, який починається з 22 грудня 2022 року, зоча договір датується 01 січня 2021 року та в самому розрахунку зазначено, що він за період з 27.09.2021 по 30.04.2023 р.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

01.01.2021 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 00-2281553, відповідно до якого розмір кредиту становить 8000,00 грн. з терміном дії 30 днів, тобто до 31.01.2021 року з процентною ставкою 1.52 % в день. Тип процентної ставки - фіксована.

22.12.2022 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений Договір факторингу № 22122022/2, відповідно до умов якого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Позивачем додано до позовної заяви розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-2281553 станом на 30.04.2023 року, яка складає 22592,00 грн., з яких: 8000,00 грн. - заборгованість за основним боргом; 14592,00 грн. - заборгованість за відсотками.

При цьому позивачем не надано первинних документів, за якими обліковується заборгованість за кредитами, не надано виписок з рахунків з відображенням операцій, які проводились за даними рахунками, отже позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження розміру заборгованості і перевірити нараховані суми боргу неможливо.

Як передбачено частиною 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховним Судом у постанові від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц зроблені наступні висновки.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеними кредитними договорами та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитними договорами.

Заперечення проти позову наведені у відзиві на позов позивачем суд вважає обґрунтованими.

Позивачем не надано суду вищезазначених доказів, таким чином розмір заборгованості відповідача за кредитними договорами належним чином не підтверджується. Тому позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, судові витрати по справі слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 81, 141, 211, 247, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00-2281553 від 01.01.2021 року.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк