Справа № 314/2274/22
Провадження № 2-др/314/2/23
23.05.2023 м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Кіяшко В.О.,
секретар судового засідання Румянцева А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника ОСОБА_1 адвоката Рикуна А.В. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 314/2274/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІ ФІНАНС», третя особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Антон Юрійович про визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню,
Представник позивача по справі ОСОБА_1 - адвокат Рикун А.В. у судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи.
Представник відповідача по справі ТОВ «КОМПАНІ ФІНАНС»у судове засідання не з`явився, про дату час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань до суду не надав та жодним чином не заперечив проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Суд, вивчивши зміст заяви, додані до заяви докази, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України.
Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).
Згідно висновку викладеного в п.38 постанови Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 910/4277/21, вбачається, що Верховний Суд неодноразово зазначав, що участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередню участь у судовому засіданні. Такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому одночасно вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час. Такі стадії як прибуття до суду чи іншої установи та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта. З урахуванням наведеного час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами (постанови Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19, від 20.07.2021 у справі № 922/2604/20, від 01.12.2021 у справі № 641/7612/16-ц, від 18.05.2022 у справі №910/4268/21).
Деякі дефекти в оформленні документів, які свідчать про надання правничої допомоги, не можуть спростовувати факт надання такої допомоги, на чому наголошено в постанові Верховного Суду у справі № 921/221/21.
Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, а також постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19.
Так, судом встановлено, що при ухваленні рішення, судом не вирішено питання стосовно сплати судових витрат. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що розмір понесених судових витрат позивача ОСОБА_1 у даній справі, становить 2500,00 грн. - гонорар адвоката.
Враховуючи п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, а також враховуючи те, що з наданих доказів вбачається, що професійна правнича допомога адвокатом була надана позивачу ОСОБА_1 , вона є реальною та необхідною, відповідач по справі не надав до суду заяв щодо неспівмірності витрат, тому суд дійшов висновку, що витрати у розмірі 2500,00 гривень за надану професійну правничу допомогу в суді є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору та наданих послуг, а тому підлягають стягненню з ТОВ «КОМПАНІ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 .
За таких обстави, суд, вважає можливим ухвалити додаткове рішення.
На підставі викладеного, керуючисьст.ст. 133, 141, 270 ЦПК України, суд,-
заяву представника ОСОБА_1 адвоката Рикуна А.В. задовольнити.
Ухвалити по цивільній справі № 314/2274/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІ ФІНАНС», третя особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Антон Юрійович про визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню, додаткове рішення наступного змісту:
Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.
Суддя В. О. Кіяшко