печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6986/23-ц
19 червня 2023 року Печерський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді - Бусик О.Л.
при секретарі судових засідань - Рябошапці М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі № 757/6986/23-ц за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Лисяний Владислав Володимирович до Комунального автотранспортного підприємства № 273904 КАТП-273904 про стягнення заборгованості із заробітної плати,-
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 2 червня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Лисяний Владислав Володимирович до Комунального автотранспортного підприємства № 273904 КАТП-273904 про стягнення заборгованості із заробітної плати - задоволено.

Стягнуто з Комунального автотранспортного підприємства № 273904 КАТП-273904 на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати в розмірі 414 405 (чотириста чотирнадцять тисяч чотириста п`ять) гривень 94 копійки.

Стягнуто з Комунального автотранспортного підприємства № 273904 КАТП-273904 на користь держави судовий збір в розмірі 4 144 грн. 05 коп.

У задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу - відмовлено.

7 червня 2023 року від представника позивача - Лисяного В.В. до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування заяви, представник позивача зазначав, що під час ухвалення рішення у справі не було вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме: не вирішено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, про стягнення яких попередньо представник позивача подавав заяву, вказуючи що докази оплати будуть надані додатково.

14 червня 2023 року від представника відповідача до суду надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому представник відповідача просить зменшити суму витрат на правничу допомогу, так як вона є не співрозмірною з вказаною категорією справ й зазначає, що позивач не робив жодних заяв про намір подати заяву про ухвалення додаткового рішення.

19 червня 2023 року представник позивача подав пояснення на заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, вказуючи що доводи, викладені представником відповідача є безпідставними та наголосив, що подав всі необхідні докази понесення витрат позивачем на правову допомогу.

В судове засідання сторони не з`явились.

19 червня 2023 року представник позивача подав заяву про розгляд вказаної заяви без його участі та просив заяву про ухвалення додатково рішення задовольнити та стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу.

19 червня 2023 року представник відповідача подала заяву про розгляд вказаної заяви без її участі, заперечувала проти її задоволення та просила заяву залишити без розгляду.

Дослідивши матеріали заяви та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 4 зазначеної статті встановлено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави, як закріплено у частині першій ст. 137 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності до частини другої ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності до частини четвертої ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Професійну правничу допомогу позивачу надавав адвокат Лисяний В.В. на підставі договору про надання професійної правничої допомоги № 11/1 від 3 лютого 2023 року, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 6458 від 29.08.2019 р.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 2 червня 2023 року, щодо вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, які позивач просить в позовній заяві стягнути з відповідача у розмірі 16000 грн. зазначено, що дані вимоги не можуть бути вирішені судом при ухвалені даного рішення, так як не підтверджені належними та допустимими доказами.

Як вбачається з акта про виконання послуг відповідно до договору про надання правової допомоги від 5 червня 2023 року гонорар складає 16 000 грн., претензії щодо надання правничої допомоги відсутні.

Відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 06-892645/1 від 6 червня 2023 року загальна вартість правової допомоги складає 16 000, 00 грн, яка сплачена позивачем.

Згідно з ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі № 648/1102/19 міститься висновок, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Відтак, враховуючи документально підтверджені надані позивачем докази щодо обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт та їх вартості, що підлягає сплаті позивачем, суд дійшов висновку, що вимога про відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням ст. 141 ЦПК України, підлягає задоволенню.

Суд, ураховуючи складність справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності цих витрат та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а також враховуючи заперечення іншої сторони щодо обґрунтованості розміру зазначених витрат, приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 16 000 грн.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, оскільки витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 1-19, 137-141, 263-265, 268, 270, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,,-

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача - Лисяного Владислава Володимировича про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Лисяний Владислав Володимирович до Комунального автотранспортного підприємства № 273904 КАТП-273904 про стягнення заборгованості із заробітної плати - задовольнити.

Стягнути з Комунального автотранспортного підприємства № 273904 КАТП-273904 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 16 000, 00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Суддя О.Л.Бусик