Справа № 309/181/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" червня 2023 р. м. Іршава

Іршавський районний судЗакарпатської області у складі:

головуючого судді Бобик О.І.,

за участю секретаря судового засідання Бабинець В.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у залі суду в місті Іршава у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю " Фінансова компанія "Еліт Фінанс", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Зейкан Віталій Ласлович та Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом у якому просить: визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №1479, вчинений 17.02.2021 приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" заборгованості за кредитним договором у розмірі 98 535,09 гривень.

В обґрунтування позову посилається на те, що 17.02.2021 приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. був виданий виконавчий напис №1479.

На підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем Зейкан В.Л. 02.06.2021 відкрито виконавче провадження №65630372.

Вважає, що виконавчий напис є незаконним з наступних підстав. Позивач не отримував від відповідача жодних вимог про усунення порушень за кредитним договором. Виконавчий напис вчинено понад строки позовної давності. Також для вчинення виконавчого напису не було подано всіх необхідних документів передбачених Переліком, зокрема відповідний кредитний договір не є нотаріально посвідченим, а тому на підставі нього не можна було вчиняти виконавчий напис. Також зазначена у виконавчому написі грошова сума кредитної заборгованості не є безспірною, позивача не було повідомлено про суму заборгованості.

Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 09.05.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

У підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" у підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову та просить розглянути справу без участі представника.

Приватний виконавець Зейкан В.Л. у підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, вирішення справи залишив на розсуд суду.

Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В., у підготовче судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, письмових пояснень по справі не надала.

А тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи, які не з`явилися.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З матеріалів справи вбачається, що 17.02.2021 приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. вчинено виконавчий напис №1479, відповідно до якого з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" стягнуто заборгованість за кредитним договором №407/06-2006 від 14.06.2006 у загальному розмірі 98 535,09 грн.

Стягнення заборгованості здійснюється за період з 26 серпня 2020 року по 22 жовтня 2020 року.

Сума заборгованості за виконавчим написом складає 98 535,09 грн., з яких:

- сума заборгованості за кредитом 25 300,40 грн;

- сума заборгованості за відсотками за користування кредитом 28 874,26 грн;

- сума заборгованості за комісією - 15 143,29 грн;

- сума заборгованості за штрафними санкціями - 28 917,14 грн;

- сума плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису 300 грн.

На виконання вказаного виконавчого напису 02.06.2021 приватним виконавцем Зейкан В.Л. було відкрито виконавче провадження № 65630372.

Згідно копії кредитного договору №407/06-2006 від 14.06.2006, укладеного між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 , останній отримав кредит на суму 4 800 доларів США на придбання транспортного засобу «ВАЗ 21099», 2005 року випуску під 9,5% річних на строк 48 місяців.

За загальним правилом статей15,16 ЦК Україникожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першоюстатті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 18 ЦК України, а також статтями 87,88 Закону України «Про нотаріат», вчинення виконавчого напису - це форма захисту цивільних прав кредитора нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини.

Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Зі змісту копії виконавчого напису нотаріуса від № 1479 від 17.02.2021, вбачається, що виконавчий напис виданий на підставі п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

На момент вчинення виконавчого напису 17.02.2021, законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин на підставі п.2 вищенаведеного Переліку, а відтак були відсутні правові підстави для його вчинення.

Відповідно до п.1 вищенаведеного Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Таксамо на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядкушляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобовязаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат»у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису.

Крім того, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи наведене, а також те, що відповідач визнав позов, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує прав інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем, що відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, є підставою для його задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А згідно зі ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки відповідачем визнано позов, то 50 відсотків судового збору сплаченого позивачем при пред`явленні позову у розмірі 744,30 грн підлягають йому поверненню з державного бюджету. Інша половина суми сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача.

У відповідності до положень частини 7статті 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Оскільки позовні вимоги з визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволені, клопотання про скасування заходів забезпечення позову до суду не надходило, тому заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 09.05.2023 продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 1, 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 2, 4, 5, 11, 12, 13, 76-82, 109, 110, 200, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1479, вчинений 17.02.2021 приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" заборгованості за кредитним договором у розмірі 98 535,09 гривень.

Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) з державного бюджету половину суми судового збору у розмірі 496,20 гривень сплаченого згідно квитанції № 01-14323569/С від 01.11.2022 та 248,10 гривень, згідно квитанції № 26 від 08.11.2022.

Стягнути з ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" (03035, м. Київ, пл. Солом`янська, буд. 2, ) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 744,30 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 16.06.2023.

Суддя Іршавського

районного суду: О. І. Бобик