КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2023 року

справа № 754/4020/22

провадження № 22-ц/824/4233/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.,

при секретарі: Яницькій О.Л.

учасники справи:

позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Фініс Груп»

відповідачі: ОСОБА_1 , Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Береговий Владислав Сергійович

третя особа на стороні відповідачів: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - Кушнір Людмили Володимирівни на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26 вересня 2022 року, постановлене під головуванням судді Зотько Т.А., за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Фініс Груп» до ОСОБА_1 , Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегового Владислава Сергійовича, третя особа на стороні відповідачів: ОСОБА_2 , про зняття арешту та з розшуку заставного майна,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2022 року ТОВ «Сіті Фініс Груп», звернулось до суду із вищевказаним позовом.

Вимоги мотивовано тим, що 26.06.2018 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Кредобанк» укладено Кредитний договір №8652.09.00.23331, відповідно до якого боржнику були надані кредитні кошти у сумі 1 452 657,11 грн для купівлі транспортного засобу: MERCEDES-BENZ, модель: S 350, категорія: легковий, колір: чорний, рік виробництва: 2017, Номер кузова: НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова/рами): НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 . В забезпечення якого даний транспортний засіб було передано в заставу, згідно договору застави, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корсак А.Ю. 27.06.2018 за реєстровим №1437. 10.02.2022 між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Сіті Фініс Груп» був укладений договір Факторингу із відступлення прав грошової вимоги за Кредитним договором № 8652.09.00.2331 від 26.06.2018 року, а також договір відступлення прав за договором застави посвідченим 10.02.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корсак А.Ю., за реєстровим №226, внаслідок чого 11.02.2022 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна були внесені відповідні зміни відносно обтяжувача - на ТОВ «Сіті Фінанс Груп». Натомість, з Листа-повідомлення позивачу стало відомо про те, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України перебуває виконавче провадження №58990485 з примусового стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів. В межах вищезазначеного виконавчого провадження державним виконавцем вчиняються виконавчі дії щодо реалізації майна боржника, а саме: автомобіля - MERCEDES-BENZ, модель: S 150, категорія: легковий, колір: чорний, рік виробництва: 2017, Номер кузова: НОМЕР_4 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , внаслідок чого Головним держаним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. 09.07.2019 року було винесено постанову про арешт майна боржника та постанову про розшук майна боржника відносно даного автомобіля. Ні попереднім заставодержателем - ПАТ «Кредобанк», а ні теперішнім - ТOB «ФК «Сіті Фініс Груп» письмової згоди на звернення стягнення на заставне майно (автомобіль) боржника по виконавчому провадженні №58990485 не надавалось, будь-яких запитів щодо надання згоди на відповідне стягнення до заставодержателя не надходило. 01.12.2020 року заставодержателем розпочато звернення стягнення на предмет застави. Накладення арешту на вищевказаний автомобіль та оголошення його в розшук перешкоджає ТОВ «ФК Фінанс Груп» здійснити реєстраційні дії щодо переходу право власності на це майно на користь заставодержателя для погашення заборгованості по вищевказаному договору. Враховуючи вищевикладене, оскільки право застави виникло у позивача до винесення 09.07.2019 року Державним виконавцем постанови про арешт майна боржника та постанови про розшук майна боржника у ВП№58990485, з метою реалізації права позивача задовольнити свої вимоги як заставодержателя просить зняти арешт з предмету застави за договором застави, посвідченого 27.06.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корсак А.Ю., за реєстровим №1437, та скасувати його розшук.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 26 вересня 2022 року Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Фінанс Груп» до ОСОБА_1 , Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегового Владислава Сергійовича, третя особа на стороні відповідачів: ОСОБА_2 про зняття арешту та з розшуку заставного майна - задоволено.

Звільнено з під арешту рухоме майно, а саме: автомобіль «MERCEDES-BENZ» модель: S 350, категорія: легковий, колір: чорний, рік виробництва: 2017, Номер кузова: НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова/рами): НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , який було накладено на підставі постанови Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ВП №58990485 від 09.07.2019 року.

Скасовано розшук автомобіля «MERCEDES-BENZ» модель: S 350, категорія: легковий, колір:чорний, рік виробництва: 2017, Номер кузова: НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова/рами): НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Здійснено розподіл судових витрат.

В поданій апеляційній скарзі представник Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не був належним чином повідомлений про розгляд справи, що є підставою для скасування рішення суду відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦПК України. Вважає, що позивачем помилково визначено головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України в якості відповідача, що є також самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Позивачем не наведено в чому полягає порушення його прав, внаслідок дій відповідача. Зазначає, що рішення суду не виконано, а тому відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження та скасування заходів примусового виконання рішення, в т.ч. арешту та розшуку транспортного засобу.

В судовому засіданні відповідач апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що за наявності арешту (обтяжень) накладених на автомобіль порушується право товариства як заставодержателя, на вчинення дій для погашення заборгованості по кредитному договору.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить автомобіль MERCEDES-BENZ, модель: S 350, категорія: легковий, колір: чорний, рік виробництва: 2017, Номер кузова: НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова/рами): НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, від 26.06.2017 року,

26.06.2018 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Кредобанк» укладено Кредитний договір № 8652.09.00.2331, відповідно до якого боржнику були надані кредитні кошти у сумі 1452657,11 грн, для купівлі транспортного засобу: «MERCEDES-BENZ», модель: S 350, категорія: легковий, колір: чорний, рік виробництва: 2017, Номер кузова: НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова/рами): НОМЕР_2 . В забезпечення якого даний транспортний засіб було передано в заставу, згідно договору застави, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корсак А.Ю. 27.06.2018 за реєстровим №1437, що підтверджується доданою до позовної заяви копією вказаного договору.

Як встановлено судом, в межах виконавчого провадження № 58990485 відносно ОСОБА_1 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко Владиславом Андрійовичем 09 липня 2019 року винесена постанова про арешт майна боржника та постанова про розшук майна боржника. Накладено арешт на автомобіль MERCEDES-BENZ, модель: S 350, категорія: легковий, колір: чорний, рік виробництва: 2017, Номер кузова: НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова/рами): НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Як зазначено у матеріалах справи, 01.12.2020 року позивачем по справі розпочато звернення стягнення на предмет застави, а саме на заставний автомобіль згідно з кредитним договором №89652.09.00.2331 від 26.06.2018 року.

10.02.2022 між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Сіті Фінанс Груп» був укладений договір факторингу із відступлення прав грошової вимоги за кредитним договором №8652.09.00.2331 від 26.06.2018 року, а також договір відступлення прав за договором застави посвідченим 10.02.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корсак А.Ю., за реєстровим №226, внаслідок чого 11.02.2022 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесені зміни відносно обтяжувача - на ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп».

Відповідно до статті 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Статтею 589 ЦК передбачено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена і момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого.

Статтею 20 Закону України «Про заставу» визначено, що заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

Згідно з частиною 2 статті 22 цього Закону за рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: 1) відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; 2) сплату процентів і неустойки; 3) сплату основної суми боргу; 4) відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов`язання або умов обтяження; 5) відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження.

Аналіз статей 546, 572, 576, 577 ЦК, статей 1, 4 Закону України «Про заставу» дає підстави для висновку, що суть застави полягає в тому, що кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника.

Відповідно до частин 1, 6 статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; наявна письмова згода заставодержателя. Спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом.

Згідно із частиною 1 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Отже, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Встановлено, що ТОВ «Сіті Фінанс Груп» у даному випадку є застводержателем у виконавчому провадженні, в якому накладено арешт на рухоме майно - автомобіль MERCEDES-BENZ, модель: S 350, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Оскільки накладення арешту на майно має наслідком заборону відчуження арештованого майна, то ним, у разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов`язання, порушується право саме заставодержателя на одержання задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави.

З огляду на характер спірних правовідносин сторін, підстави і предмет заявленого позову, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що наявність арешту (обтяжень) накладених на автомобіль MERCEDES-BENZ, модель: S350, категорія: легковий, колір: чорний, рік виробництва: 2017, Номер кузова: НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова/рами): НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , порушує право товариства як заставодержателя, на вчинення дій для погашення заборгованості по кредитному договору.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішення суду не виконано, а тому відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження та скасування заходів примусового виконання рішення, в т.ч. арешту та розшуку транспортного засобу спростовується вищенаведеним, зокрема тим, що заставодержатель має право переважно перед іншими кредиторами цього боржника щодо задоволення зобов`язань за рахунок заставленого майна.

Доводи апеляційної скарги про те, що департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не був належним чином повідомлений про розгляд справи, що є підставою для скасування рішення суду відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦПК України судом відхиляється. В матеріалах справи наявне зворотне повідомлення про отримання державним виконавцем ВПВР Департаменту Міністерства юстиції України кореспонденції, направленої судом (а.с. 48), а відтак останньому було відомо про перебування даної справи на розгляді у суді.

Посилання на помилковість визначення відповідачем головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України не впливає на правильність вирішення судом спору. Крім того, визначення кола відповідачів є правом позивача

Положеннями ч. 1 ст. 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - Кушнір Людмили Володимирівни залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді