Справа № 212/8607/23
У Х В А Л А

19 грудня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: головуючого - Чайкін І.Б., за участю: секретаря судового засідання Лапіної А.В., розглянувши в порядку ст. 247 ЦПК України за відсутності учасників справи та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі до суду позовної заяви до досягнення сином повноліття. Мотивуючи свою заяву тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з липня 2022 року. Відповідно до довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вона разом із сином набули статусу внутрішньо переміщених осіб. Дитина проживає та перебуває на повному її утриманні та проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач у справі офіційно працевлаштований та має можливість сплачувати аліменти на дитину, однак в добровільному порядку не бажає забезпечувати сина.

Ухвалою суду від 09.11.2023 року позовну заяву про стягнення аліментів було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Відповідно до пункту 2 Порядку надсилання учасникам судового процесу текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01 червня 2013 року № 73, текст судової повістки може бути надісланий судом учаснику SMS-повідомленням лише після подання ним до суду відповідної заявки. Така заявка оформлюється безпосередньо в суді або шляхом заповнення учасником форми, яка розміщена на офіційному веб-порталі Судової влади України.

Позивачкою ОСОБА_1 30.10.2023 року при зверненні до суду із позовом було заповнено заяву про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою смс-повідомлення (телефон НОМЕР_1 ) та зареєстровано вказану заяву через канцелярію суду (а.с.14).

В судове засідання, призначене на 12.12.2023 року о 09.00 годині позивачка не з`явилася. Належним чином повідомлена про день, час та місце судового засідання за допомогою смс-повідомлення ( а.с. 26). Будь-яких клопотань та заяв на адресу суду від неї не надходило.

В судове засідання 19.12.2023 року позивачка повторно не з`явилася, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи ( а.с. 28). Клопотань про відкладення розгляду справи та заяв про розгляд справи за її відсутності на адресу суду від неї не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

За загальним правилом ч. 5 ст. 223ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні положеннями ст. 223, 257 ЦПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суду у постановах від 15.04.2020 у справі № 201/10953/18-ц, від 06.11.2020 у справі № 727/2484/17.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишити позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь у судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Наведені правові висновки містяться у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 21.09.2020 у справі № 658/1141/18, від 11.03.2021 у справі № 558/9/18, від 29.11.2021 у справі № 552/6333/19.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, необхідно розуміти таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності. У рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що його безпосередньо стосуються, утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, не допускати свідомих маніпуляцій, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

При цьому цивільний процесуальний закон надає учасникам справи різні можливості для забезпечення їхніх прав брати участь у судовому процесі, довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, та бути почутими у суді.

Зокрема, ч. 1 ст. 58 ЦПК України визначає, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Також ст. 212 ЦПК України передбачає право особи приймати участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції як з приміщення іншого суду, так і поза приміщенням суду.

Однак реалізацію даних цивільних прав таким чином, щоб забезпечити свою участь у судових засіданнях, позивачка ОСОБА_1 не здійснила, що дає підстави вважати про відсутність у останньої волевиявлення на подальший судовий розгляд цивільної справи, ініціатором якої була сама позивачка ОСОБА_1 .

Разом з тим позивачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, 16.11.2023 року, 12.12.2023 року та 19.12.2023 не з`явилась у судові засідання, докази поважності причин неявки суду не надала.

За таких обставин суд доходить висновку,що позивачка неодноразово належним чином повідомлялася про дату,час та місце розгляду справи,докази поважності причин не прибуття в судові засідання не надала, заяв про розгляд справи за її відсутності матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на те, що позивач двічі не з`явився у судове засідання та не подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

При цьому суд роз`яснює, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, позивач має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст.ст. 10-13, 43, 49, 60, 62, 89, 95, 128, 131, 183, 210, 223, 247, 257, 353-354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15-ти днів з дня її складення до ДНІПРОВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду складена 19 грудня 2023 року.

Суддя І. Б. Чайкін