Справа № 405/5371/22
Провадження №2/405/746/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2023 року Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі :

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Дризі Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кропивницький цивільну справу № 405/5371/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м.Кіровограда з позовом, в якому (позові) просить змінити розмір аліментів, визначений заочним рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2017 року, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/4 частку від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення сином повноліття.

На обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що разом з відповідачем ОСОБА_2 вони є батьками неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 05.10.2017 року змінено розмір стягуваних з нього (позивача) аліментів на утримання сина з твердої грошової суми в розмірі 250 грн. на частку від заробітку (доходу), а саме: 1/3 частку заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначив, що з 01 вересня 2022 року він почав доглядати за старшою повнолітньою донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є інвалідом І-ої групи з дитинства та яка потребує постійного стороннього догляду, у зв`язку з чим він не має можливості працювати, тим самим, змінилося його матеріальне становище, на підставі чого, та, враховуючи матеріальне становище, вважає, що розмір аліментів, які стягуються з нього (позивача) на користь ОСОБА_2 має становити 1/4 частину доходу (заробітку), щомісячно, до досягнення сином повноліття.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01 грудня 2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи.

Ухвалою суду від 02 березня 2023 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті, з викликом в судове засідання учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання під час розгляду справи по суті подав заяву, яка зареєстрована в суді 18.05.2023 року за вх. № 12451 про розгляд справи без його участі, позовні вимоги про зміну розміру аліментів з підстав та за обставин, зазначених в позові, підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялася судом належним чином шляхом направлення судової повістки за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому Законом порядку, а саме: АДРЕСА_1 , шляхом направлення повідомлення про дату, час та місце судового засідання у додаток «Viber» з підтвердженням доставлення: 15.05.2023 року 08:51:13, а також шляхом поміщення оголошення на веб-сайті судової влади України про виклик відповідача в судове засідання, при чому з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, а також відзив на позов відповідач не подавала, тим самим, судом відзначається, що відповідач не скористалася своїм правом на участь в судовому засіданні, надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позивачем позовних вимог.

З огляду на зазначене, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 05.10.2017 року (справа № 391/424/17), яке набрало законної сили 23.10.2017 року, змінений розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 17 серпня 2009 року у справі № 2-226/09, та змінено їх зі стягнення «в розмірі 250 грн. щомісяця, з індексацією, відповідно до закону, починаючи з 23.07.2009 року по 17.03.2026 року» на стягнення у розмірі по 1/3 частині заробітку (доходу) батька, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з часу звернення позивачки до суду з 05.07.2017 року до 08.07.2017 року, а з 08.07.2017 року до 17.03.2026 року - у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виконавчий лист за № 2-226/09, виданий на підставі рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 17.08.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів визнаний таким, що втратив чинність з дня набрання рішення законної сили.

При цьому, зазначеним судом рішенням встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Компаніївського районного управління юстиції Кіровоградської області 04.04.2008 року, актовий запис № 12.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, заочне рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 05.10.2017 року, набрало законної сили 23.10.2017 року та відповідно до вимог ст.18 ЦПК України є обов`язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягає виконанню на всій території України.

На підставі зазначеного рішення 30.10.2017 року Компаніївським районним судом Кіровоградської області було видано виконавчий лист № 391/424/17, який в подальшому було пред`явлено стягувачем до виконання.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів в період з травня, 2019 року по серпень, 2022 року боржника ОСОБА_1 , складеного державним виконавцем Душинським Д.І. (ВП № 55442319) заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.09.2022 року складає 83 119,99 грн. Виконавчий збір 10% від суми заборгованості складає 8 311,99 грн., при цьому за вказаний період боржником за виконавчим провадженням ОСОБА_1 за вказаний період частково сплачено аліменти на загальну суму 52 000 грн.

Поряд з цим, як вбачається з довідки Компаніївського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 08.02.2023 року № 26 виданої ОСОБА_1 , заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим листом № 391/424/17, виданим 30.10.2017 року Компаніївським районним судом Кіровоградської області, станом на 08.02.2023 року, - відсутня.

Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_1 також є батьком повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується фотокопією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Мар`ївською сільською радою Компаніївського району, актовий запис від 11 червня 1994 року за № 9. Матір`ю ОСОБА_4 в зазначеному свідоцтві про народження вказана ОСОБА_5 .

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 23 березня 2022 року Компаніївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис № 68.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 , виданого Компаніївським УПСЗН 06 червня 2012 року ОСОБА_4 , 1994 року народження, є інвалідом з дитинства І-ої групи та останній з 18.04.2012 року призначена довічно державна соціальна допомога в розмірі 1257,00 грн.

Відповідно до висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 20, складеного комісією КНП «Компаніївська лікарня Компаніївської селищної ради Кіровоградської області» 04.03.2022 року ОСОБА_4 , 1994 року народження є інвалідом І-ої групи внаслідок психічного розладу, встановленої 11.04.2012 року, проживає разом з ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 та за рівнем обмеження життєдіяльності має: обмеження самообслуговування; обмеження здатності до орієнтації; обмеження здатності до спілкування; обмеження здатності контролювати свою поведінку та потребує постійного стороннього догляду.

Крім того, відповідно до довідки УСЗН Кропивницької районної державної адміністрації (Компаніївський відділ) № 563 від 13.09.2022 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні та отримує соціальну допомогу на догляд за інвалідом І-ої групи внаслідок психічного розладу в період з 01.03.2022 року по 28.02.2023 року.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України), при цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст.16 ЦК України.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.18 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін (ч.2 ст.18 СК України). Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є: зміна правовідношення (п.7 ч.2 ст.18 СК України).

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, враховуючи норми ч.3 ст.13, ст.49 ЦПК України, позивач, який вважає, що його суб`єктивне право порушене, самостійно визначає предмет та підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову, - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обгрунтування необхідності його захисту.

З огляду на зазначене судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 пред`явив позов до суду, обравши спосіб захисту сімейного права зміна правовідношення, а саме: зменшення розміру аліментів, посилаючись при цьому як на підстави заявлених позовних вимог на зміну його матеріального та сімейного стану, зокрема, що він має на утриманні повнолітню непрацездатну доньку ОСОБА_4 , яка є інвалідом І-ої групи внаслідок психічного розладу, а тому починаючи з березня, 2022 року він (позивач) здійснює постійний догляд за донькою, відповідно, не має можливості працювати, його доходи становить соціальна допомога по догляду за інвалідом І-ої групи внаслідок психічного захворювання, яку він отримує щомісячно, на підставі чого, він (позивач) на теперішній час не має змоги сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у раніше визначеному розмірі, а саме: 1/3 частини його заробітку (доходу) але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття сина.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про охорону дитинства» всі діти на території України, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я та народження дітей і їх батьків (чи осіб, які їх замінюють) або будь-яких інших обставин, мають рівні права і свободи, визначені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст.150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Матеріальне становище і сімейний стан особи, зобов`язаної надавати дитині утримання, та особи, яка одержує аліменти, не є незмінними чинниками. Оскільки матеріальне становище і сімейний стан, а також стан здоров`я, зазначених у законі осіб (платника аліментів та одержувача аліментів) можуть протягом часу існування аліментного зобов`язання змінюватися, Закон передбачає, що особа, яка сплачує аліменти, може звернутися до суду з позовною вимогою про зменшення розміру аліментів, якщо істотно погіршилось її матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я або покращилось матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, правове значення при вирішенні спору має встановлення наявності або відсутності факту зміни матеріального або сімейного стану платника аліментів у порівнянні із його матеріальним та сімейним станом, у якому він перебував на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів, який би був обґрунтованою підставою для задоволення позову або для відмови у позові.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач ОСОБА_1 посилався на те, що у нього змінився сімейний стан, оскільки після винесення судом 05.10.2017 року рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дитини сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 померла його колишня дружина ОСОБА_5 , а тому він з березня, 2022 року доглядає старшу доньку ОСОБА_4 , яка є інвалідом І-ої групи внаслідок психічного розладу, та яка потребує постійного догляду, та у зв`язку із змінами сімейного стану у нього (позивача) змінився також і матеріальний стан.

Як зазначалося вище, статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: зміни і сімейного, і матеріального стану. Однак зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів.

З урахуванням наведеного вище, оцінивши наявні у справі докази, зокрема, докази, які існували на час подання позивачем позову, в їх сукупності на предмет їх належності, достатності та допустимості, виходячи також з вимог справедливості та розумності, приймаючи до уваги, що позивач здійснює постійний догляд за повнолітньою непрацездатною донькою ОСОБА_4 , 1994 року народження, яка є інвалідом І-ої групи та яка потребує постійного догляду, а також враховуючи положення ч. 2 ст. 182 СК України, за якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на підставі чого суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про зменшення розміру аліментів, які стягуються на підставі заочного рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 05.10.2017 року на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 частини до 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 , та їх (вимог) задоволення, що, в свою чергу, не позбавляє в подальшому права платника аліментів, або ж одержувача аліментів на звернення до суду з позовом про зменшення або про збільшення розміру аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш ИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, - задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_5 , на підставі заочного рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2017 року, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/3 частини до 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття, а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_5 , судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Виконавчий лист № 391/424/17, виданий 30 жовтня 2017 року Компаніївським районним судом Кіровоградської області про зміну розміру аліментів, стягуваних з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 17 серпня 2009 року у справі № 2-226/09, та зміну їх зі стягнення «в розмірі 250 грн. щомісяця, з індексацією, відповідно до закону, починаючи з 23.07.2009 року по 17.03.2026 року» на стягнення у розмірі по 1/3 частині заробітку (доходу) батька, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з часу звернення позивачки до суду з 05.07.2017 року до 08.07.2017 року, а з 08.07.2017 року до 17.03.2026 року - у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, - відізвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Кропивницький апеляційний суд.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова