Провадження № 2/537/25/2023
Справа № 537/2956/21
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2023 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Дядечка І.І., за участі секретаря судового засідання Скічко Н.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області в порядку загального позовного провадження в режимі відео конференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участі третіх осіб приватного нотаріусу Кременчуцького міського нотаріального округу Марченко Наталії Анатоліївни, приватного нотаріусу Кременчуцького міського нотаріального округу Бухарової Світлани Кімівни про визнання недійсним заповіту та спадкового договору,

установив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, де просить визнати недійсним з моменту його вчинення заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Бухаровою С.К. 12.05.2020, номер запису у реєстрі нотаріальних дій 186, за яким батько позивача ОСОБА_5 заповідав усе своє майно, де б воно не знаходилось ОСОБА_3 ; визнати недійсним спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Марченко Н.А. 21.05.2020, укладений між батьком ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , номер запису в реєстрі нотаріальних дій 970, судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 76 років помер батько позивача - ОСОБА_5 , року народження. За життя батько позивача мав у власності 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 загальною площею 49,0 м кв., житловою площею 28,0 м.кв., іншими співвласниками квартири є позивач - ОСОБА_1 (1/3 частка) та ОСОБА_6 (1/3 частка). 05 листопада 2020 року позивач звернувся до Першої кременчуцької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і було заведено спадкову справу № 311/2020 після мого померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 . 23 квітгня 2021 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну його батькові частку квартири АДРЕСА_1 . У видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено в зв`язку із тим, що за життя його батько вчинив заповіт згідно якого заповідав усе своє майно, де б воно не знаходилося підповідачу ОСОБА_3 , який був посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Бухаровою С.К. 12.05.2020 року, номер запису у реєстрі нотаріальних дій 186. В наслідок вчинення заповіту його батьком, вінотримав право після його смерті лише на обов`язкову 1/6 частку у спадщині, як непрацездатний за станом здоров`я (інвалід II групи).Також за життя його батьком - ОСОБА_5 з відповідачем ОСОБА_3 було укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Марченко Н.А. 21.05.2020 року номер запису в реєстрі нотаріальних дій 970. На підставі вказаного спадкового договору 18.08.2020 ОСОБА_3 було перереєстровано право власності на належну його батькові 1/3 частку квартири

АДРЕСА_1 загальною площею 49,0 м кв.,

житловою площею 28,0 м кв., що і стало підставою для відмови йому у видачі свідоцтва про

право на спадщину за законом. Позивач вважає, що заповіт згідно якого заповідав усе своє майно, де б воно не знаходилося ОСОБА_3 , який був посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Бухаровою С.К. 12.05.2020, номер запису у реєстрі нотаріальних дій 186 та спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом

Кременчуцького міського нотаріального округу Марченко Н.А. 21.05.2020 укладений

його батьком ОСОБА_5 з ОСОБА_3 є недійсними в зв`язку із наступним. Батько позивача був інвалідом II групи. В 2018 році батько захворів на

урологічне захворювання аденома простати, яке згодом переросло у онкологічне

захворювання, яке йому діагностували в січні 2020 року. В 2020 році він лікувався в

Комунальному підприємстві «Кременчуцькому обласному онкологічному диспансері

Полтавської обласної ради» і наскільки відомо позивачу проходив хіміотерапію. Протягом

усього 2020 року батько позивача приймав опіоїдні медичні препарати, оскільки онкологічні

захворювання супроводжуються сильним болем, що на думку позивача впливало на здатність батька усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.Вказані обставини підтверджує й сама ОСОБА_3 у своєму відзиві на його позовну заяву про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення по справі яка розглядалася Крюківським районним судом м. Кременчука в якому вона вказує, що в січні 2020 року у ОСОБА_7 виявили онкозахворювання... пиреносив сильні болі ( арк. 2 абз. 2 відзиву).В інших письмових поясненнях ОСОБА_3 вказує, що в 2019 році

ОСОБА_5 повідомили в лікарні, що в нього дуже великі проблеми із здоров`ям, він

здогадувався, що це онкозахворювання (арк. З абз 3 письмових пояснень).За вказаних обставин позивач вважає, що заповіт згідно якого заповідав усе своє майно, де

б воно не знаходилося ОСОБА_3 , який був посвідчений приватним

нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Бухаровою С.К. 12.05.2020, номер запису у реєстрі нотаріальних дій 186 та спадковий договір, посвідчений

приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Марченко Н.А.укладений батьком позивача - ОСОБА_5 з ОСОБА_3 були вчинені

під впливом сильнодіючих медичних препаратів, які не давали ОСОБА_5 повною

мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.Крім вказаного гр. ОСОБА_3 була представником батька позивача у всіх державних, комунальних, громадських, господарських, приватних та інших підприємствах, установах, організаціях незалежно від їх підпорядкування та галузевої належності, в органах місцевого самоврядування та виконавчої влади, відповідно до довіреності виданої 20.05.2020 р. їй ОСОБА_5 , посвідченої приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Бухаровою С.К., зареєстрованої в реєстрі за№ 185.Відповідно до ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії.Тобто закон передбачає, що повірений діє від імені та в інтересах довірителя, а не у власних інтересах.Довіреність ОСОБА_5 гр. ОСОБА_3 була видана20.05.2020 і посвідчена одним нотаріусом, а вже наступного дня 21.05.2020 був укладений спадковий договір та посвідчений вже іншим нотаріусом.Таким чином позивач вважає, що ОСОБА_3 скористалась хворобливим станом його батька, своїми повноваженнями довіреної особи та схилила його до підписання спадкового договору (або взагалі підписала його за нього по довіреності), що свідчить про відсутність вільності волевиявлення та відповідності внутрішній волі ОСОБА_5 на

вчинення таких правочинів.За вказаних обставин позивач вважає, що заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Бухаровою С.К. 12.05.2020, номер запису у реєстрі нотаріальних дій 186 та спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Марченко Н.А. 21.05.2020 укладений ОСОБА_5 з ОСОБА_3 номер запису в

реєстрі нотаріальних дій 970 повинні бути визнані недійсними.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.07.2021 провадження у справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання.

19.08.2021відповідачем ОСОБА_3 надано відзив на позов, згідно остання якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначено, що відповідач проживала з ОСОБА_5 з лютого 2008 року. Весь цей час позивач ОСОБА_1 жодного разу не з`являвся до свого батька, не хотів допомагати в сплаті комунальних послуг. ОСОБА_5 весь час жалівся на ОСОБА_1 , був розчарований його поведінкою. ОСОБА_5 за життя неодноразово сплачував борги ОСОБА_1 .. Позивач ОСОБА_1 ніколи не цікавився здоров`ям свого батька. ОСОБА_5 сподівався на те, що його хворого догляне та поховає син, однак його сподівання були марними. ОСОБА_1 повідомляв ОСОБА_5 , що його доглядати та ховати не буде. Позивач ОСОБА_1 батькові своєму матеріально не допомагав, а навпаки звертався до суду з позовом до свого батька ОСОБА_5 та вимагав сплатити йому 10 000 грн матеріальної шкоди. ОСОБА_5 дуже переживав з приводу даної ситуації та здоров`я його почало погіршуватись, після чого він запропонував ОСОБА_3 його доглянути, за що він перепише на неї свою частку житла. Із квітня 2020 ОСОБА_5 не мав змоги виходити з дому. ОСОБА_3 весь час допомагалаОСОБА_5 , а самедоглядала, супроводжувала його до лікарні, сплачувала комунальні послуги, готувала їжу, робила ін`єкції, мила, прала його одяг, а в подальшому займалась його похованням. ОСОБА_5 розчарувавшись в поведінці сина просив коли він помре, не казати ОСОБА_1 про його смерть, оскільки він не бажав щоб останній приходив на його похорони. Умови спадкового договору вона виконала, тому вважає, що ОСОБА_1 неправомірно звернувся з даним позовом до неї.

19.08.2021 третьою особою приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Бухаровою С.К. надано відзив на позов, згідно остання якого щодо задоволення позову ОСОБА_1 заперечує, оскільки вважає його безпідставним. В обґрунтування відзиву зазначила, що 12 травня 2020 року нею посвідчено заповіт від імені ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований в реєстрі за №186. Заповіт посвідчений нею від імені особи з повною цивільною дієздатністю, відповідно до вимог ст.ст.203-211, 1233-1257 Цивільного кодексу України. Заповідач особисто звернувся до нотаріуса, заповіт складено з його слів, на його прохання виготовлений нотаріусом за допомогою комп`ютера в приміщенні приватного нотаріуса; заповіт був прочитаний заповідачем вголос і особисто підписаний ним.Заповідач перебував в ясній пам`яті, пам`ятав своє ім`я, по батькові, прізвище, коло майна, яке йому належить. Ознак психічних порушень з його боку нею не було виявлено. Він розумів значення своїх дій, керував ними, розумів з ким розмовляє і про що; розумів сенс ппоставлених нею питань та розбірливо, чітко відповідав на них. Сам зачитав текст вголос в її присутності та підтвердив, що заповіт бажає скласти на користь - ОСОБА_3 та бажає заповісти усе майно їй, обґрунтовуючи своє рішення тим, щоОСОБА_3 доглядала за ним, допомагала у вирішенні побутових питань. Про сина заповідач нічого не розповідав.В той же день, одночасно, від імені ОСОБА_5 нею посвідчена довіреність на ім`я ОСОБА_3 на право представництва інтересів з одержання у поштовому відділенні належної йому пенсії та ведення ци господарських та адміністративних справ в усіх судових установах України. Довіреність була надана йому на перевірку до її підписання, прочитана довірителем ОСОБА_5 та особисто ним підписана. Довіреність посвідчена нею з додержанням вимог щодо строку довіреності (письмова форма, нотаріальне посвідчення) та зареєстрована в Єдиномуреєстрі довіреностей.При вчиненні вищевказаних правочинів нею встановлено особу та перевіренодієздатність громадянина, що звернувся за вчиненням нотаріальних дій на підставі наданих документів, передбачених ст.43 Закону України «Про нотаріат» - за паспортом громадянинаУкраїни, що підтверджує його вік, а також на підставі її переконаності, як нотаріуса врезультаті проведеної розмови та роз`яснення наслідків вчинених нотаріальних дій, уздатності цієї особи усвідомлювати значення цих нотаріальних дій, їх наслідків та змістуроз`яснень нотаріуса; а також у відповідності волі і волевиявленні особи щодо вчинення цихнотаріальних дій. Підтверджує, що на момент посвідчення довіреності та заповіту, ОСОБА_5 адекватно усвідомлював навколишню дійсність; у неї не було ніяких сумнівів та підставвважати, що він має ознаки психічного розладу. Ст.1 ЗУ «Про психіатричну допомогу`визначає психічний розлад психічної діяльності: затьмарення свідомості, порушеннясприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті. Цих ознак під час посвідченнянею довіреності та заповіту не було.На підставі вищезазначеного, заперечує щодо наведених позивачем у позовній заяві підстав недійсності правочину - недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами 1-3, 5-6 ст.203 Цивільного кодексу України і на підставі яких він вимагає визнання недійсним посвідчений нею заповіт. Також не згодна зтвердженням позивача, що, на його думку, на здатність усвідомлювати значення своїх дій такерувати ними впливало прийняття медичних препаратів ОСОБА_5 у зв`язку зонкозахворюванням. Вважає, що неможливо обґрунтовано та однозначно відповісти напитання стосовно події, що становить суть даної цивільної справи, а саме: визначитипсихічний стан ОСОБА_5 на час складання та посвідчення заповіту.

20.08.2021відповідачем ОСОБА_3 надано відзив на позов, аналогічний відзиву поданому до суду 18.08.2021. Окрім того вказала, що 12.05.2020 ОСОБА_5 склав на неї довіреність, відповідно до якої вона мала право лише представляти його інтереси в суді, оскільки ОСОБА_1 звернувся до нього з позовом, та отримувати його пенсію . більше ніякиї дій вона вчиняти від імені ОСОБА_5 не мала права. Також в цей день ОСОБА_5 зробив на неї заповіт. Нотаріальні дії проходили в кабінеті нотаріуса Бухарової С.К., яка проводила бесіду з ОСОБА_5 та засвідчувала його волю. Сильні болі у ОСОБА_5 почалися в червні 2020. Оскільки ОСОБА_5 не став на онкооблік, в зв`язку з тим, що в нього не було можливості сплатити 2 800-3 800 грн, щоб стати на облік, вона неодноразово зверталася до сімейного лікаря ОСОБА_10 , щоб остання виписала йому знеболювальні. Уколи ОСОБА_5 вона робила особисто. ОСОБА_5 зрозумівши що скоро помре, з метою, щоб нічого не дісталося його синові ОСОБА_1 , звернувся до нотаріуса для оформлення спадкового договору. Нотаріус ОСОБА_11 провела бесіду з ОСОБА_5 , яка відбулась у нього вдома. Після цього, для укладання договору була проведена оцінка квартири та в подальшому вони разом приїздили до нотаріуса в нотаріальну контору для укладання спадкового договору. ОСОБА_5 неодноразово попереджав ОСОБА_1 що буде наймати людей, щоб його доглянули. Вона його доглянула та поховала. ОСОБА_1 навіть не знає від чого помер його батько.

25.08.2021 представником позивача подано до суду заперечення на відзив відповідача ОСОБА_3 , відповідно до якого просив задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі. Вказав, що з відомостями наведеними у відзиві від 19.08.2021 не погоджуються, вважають їх такими, що загалом наведені не по суті позову і не стосуються предмету спору.Проте деякі відомості опосередковано підтверджують мотиви та підстави наведені в позові, зокрема ОСОБА_3 підтверджує наявність у ОСОБА_5 онкологічної хвороби: «На початку 2020 року ОСОБА_5 дізнався, що у нього онкозахворювання. Він падав і з квітня 2020 року не мав змоги виходити з дому. Я весь час йому допомагала... ходила до сімейного лікаря - просила знеболювальне, робила йому уколи».

06.09.2021відповідачем ОСОБА_3 надано відзив на позов, відповідно до якого остання просила відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки свою частину квартири вона отримала не за дорученням, а після бесіди нотаріуса ОСОБА_11 з ОСОБА_5 , який просив допомогти по догляду і похованню. Такої допомоги він не зміг одержати від сина ОСОБА_1 ..

08.09.2021 представником позивача подано до суду заперечення на відзив третьої особи приватного нотаріусу Кременчуцького міського нотаріального округу Бухарової С.К., відповідно до якого просив задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі. Вказав, що у поданому відзиві приватний нотаріус Бухарова С.К. посилалася на те, що під час вчинення нотаріальних дій вона перевірила дієздатність та вільність волевиявлення ОСОБА_5 під час посвідчення заповіту та довіреності.Також приватний нотаріус стверджує, що в момент посвідчення заповіту вона не виявила у ОСОБА_5 ознак психічного розладу передбачених ст. 1 Закону Україна «Про психіатричну допомогу» тому вважає, що у задоволенні позову потрібно відмовити.Вважає за доцільне зауважити, що приватний нотаріус Бухарова С.К. ні є лікарем-психіатром і не може напевно стверджувати щодо чи мав ОСОБА_5 в момент звернення до неї та посвідчення заповіту затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоції, інтелекту чи пам`яті спричинене медичних препаратів призначених йому в зв`язку із онкологічним захворюванням.

04.11.2021 ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області продовжено строк підготовчого провадження у справі та витребувано докази у приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Бухарової С.К., приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Марченко Н.А., КНМП «Центр первинної медико-соціальної допомоги №1», КП «Кременчуцький обласний онкологічний диспансер Полтавської обласної ради», КНМП «Кременчуцька перша міська лікарня ім. О.Т. Богаєвського», КНМП «Кременчуцька міська лікарня «Правобережна».

22.11.2021 ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області відкладено підготовче судове засідання в зв`язку з тим, що питання, визначені ч. 2 ст. 198 ЦПК України не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні, оскільки є необхідність в наданні витребуваних судом доказів.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29.11.2021 по справі призначено посмертну комісійну судово - психіатричну експертизу на час проведення якої провадження у справі зупинено.

14.01.2022 року до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшло клопотання голови АСПЕК Хоменко І.А про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення посмертної комісійної судово - психіатричної експертизи.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24.01.2022 року з метою вирішення клопотання експерта, провадження у справі поновлено.

17.03.2022 ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області витребувано у КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька», КП «Кременчуцький обласний онкологічний диспансер Полтавської обласної ради», КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги ПОР», КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» необхідні для проведення експертизи матеріали.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01.07.2022 провадження по справі зупинено на час проведення експертизи.

07.02.2023 до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області з КП «Полтавська обласна клінічна психіатрична лікарня ім. О.Ф. Мальцева Полтавської обласної ради» надійшов Акт судово - психіатричної експертизи №489 за результатами проведеної посмертної комісійної судово - психіатричної експертизи стосовно ОСОБА_5 від 30.12.2022.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17.02.2023 поновлено провадження у справі.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.04.2023 закрито підготовче провадження та цивільну справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, посилаючись на підстави, викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.

Третя особа приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Марченко Н.А. в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином

Третя особа приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Бухарова С.К. в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, завчасно подала до суду заяву, відповідно до якої просить справу розглядати без її участі, пояснення щодо заявлених позовних вимог, викладені у відзиві на позовну заву, подану 17.08.2021, підтримує в повному обсязі.

Суд, заслухавши позивача та його представника, відповідача та її представника, експертів, свідків, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є гарантією того, що учасник справи, незалежно від рівня фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, має можливість забезпечити захист своїх прав та інтересів.

Цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (частина перша статті 1 ЦК України).

Ч.1 чт. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як встановлено судом, не заперечується сторонами по справі та зокрема підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яке було видано 06 серпня 1973 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є батьком позивача - ОСОБА_1 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №222076566, сформованої 31.08.2020 ОСОБА_5 на праві часткової власності належала 1/3 частка квартири АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого повторно Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно - Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) 01.09.2020.

05 листопада 2020 року державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Ющенко В.М., на підставі заяви спадкоємця ОСОБА_1 , була заведена спадкова справа №311/2020 до майна померлого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

23 квітня 2021 року ОСОБА_13 подав нотаріусу заяву про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 , оскільки він є спадкоємцем за законом на обов`язкову частку у спадщині на підставі ст.1241 ЦЕ України. В заяві вказав, що йому відомо про наявність заповіту, посвідченого Бухаровою С.К., приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу, 12.05.2020 за р.№186, згідно якого ОСОБА_5 все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось заповідав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ..

Постановою державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Ющенко В.М. про відмову у вчинені нотаріальної дії від 23.04.2021 №709/02-31, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частку квартири АДРЕСА_2 , так як вчинення такої дії суперечить законодавству в Україні.

Підставою відмови стало те, щозгідно отриманої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №254119222 від 23.04.2021 вказане право власності на зазначене спадкове майно за померлим ОСОБА_5 - відсутнє, так як даний запис про право власності в Реєстрі прав на нерухоме майно погашено 18.08.2020 на підставі п. 45 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в редакції постанови КМУ № 484 від 06.06.2018.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №222076566, сформованого 31.08.2020, 15.08.2020 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Марченко Н.А. на підставі спадкового договору № 970 зареєстровано право власності на 1/3 квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 ..

Як вбачається з наявного в матеріалах справи копії заповіту, посвідченого 12.05.2020 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Бухаровою С.К., зареєстрованого в реєстрі за №186, ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробив розпорядження, яким все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що він за законом матиме право і що буде належати йому на день смерті, заповів ОСОБА_3 .

21.05.2020 між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 був укладений спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Марченко Н.А., відповідно до якого Набувач ( ОСОБА_3 ) зобов`язалася виконувати передбачені в ньому розпорядження Відчужувача ( ОСОБА_5 ), і в разі смерті Відчужувача, набуває право власності на належну ОСОБА_14 на праві власності - 1/3 частку в праві власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Заповіт є особистим розпорядженням і складається від імені однієї фізичної особи. (стаття 1233 ЦК України).

Відповідно до ст. 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Загальні вимоги до форми заповіту викладені у ст. 1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі із вказанням місця та часу його складання, власноручно підписаний заповідачем та нотаріально посвідчений.

Стаття 1257 ЦК України передбачає вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним, в якій передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини.

Отже, заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо).

У відповідності до ст.1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Спадковий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а також державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Спадковим реєстром є електронна база даних, яка містить відомості, зокрема, про посвідчені спадкові договори (ст.1304 ЦК України).

Згідно ст.1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень . Спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача.

Вимогу про визнання недійсним спадкового договору може бути заявлено як відчужувачем та набувачем, так і іншою заінтересованою особою. У разі пред`явлення позову особою, яка не є стороною спадкового договору, необхідно перевіряти, які права та охоронювані законом інтереси цієї особи порушено (стаття 4 ЦПК).

Спадковий договір може бути визнано недійсним із підстав, визначених нормами глави 16 ЦК України.

За змістом ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. А частиною другою цієї статті передбачені загальні умови, додержання яких необхідно для чинності правочину, в тому числі: особа яка вчинила правочин, повинна мати необхідних обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За правилом ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, відповідно до яких зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Позивачем суду не надано жодного належного доказу того, що оспорюваний заповіт та спадковий договір складено особою, яка не мала на це права та не надано доказів, які б свідчили, що вказаний заповіт та спадковий договір складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що ОСОБА_3 скористалась хворобливим станом ОСОБА_5 , своїми повноваженнями довіреної особи та схилила його до підписання спадкового договору, оскільки вказані твердження позивача не підтверджені жодними належними доказами.

Як встановлено судом, заповіт та договір довічного утримання були особисто підписані ОСОБА_5 .. Так зокрема в заповіті міститься підпис ОСОБА_5 та мається власноруч внесений запис «заповіт прочитаний мною вголос і власноруч підписаний мною», в договорі довічного утримання також міститься підпис ОСОБА_5 та мається власноруч внесений запис «цей спадковий договір мною прочитаний, його правові наслідки мені зрозумілі, договір відповідає моїй волі». Належних доказів, що оспорюваний заповіт та договір довічного утримання були підписані іншою собою, а не ОСОБА_5 матеріали справи не містять, та позивачем таких доказів суду не надано.

В свою чергу судом встановлено, що заповіт ОСОБА_5 та спадковий договір, укладений між ОСОБА_15 та ОСОБА_3 складені з додержанням вимог щодо його форми та заповіт посвідчений відповідно до вимог ст.ст. 1247,1248 ЦК України, а спадковий договір відповідно до вимог ст. 1304 ЦК України. При складанні заповіту та спадкового договору, їх посвідчення приватними нотаріусами Кременчуцького міського нотаріального округу Марченко Н.А. та ОСОБА_16 були дотримані вищезазначені вимоги цивільного законодавства України та Закону України «Про нотаріат».

Також позивач, як на підстави визнання заповіту та спадкового договору недійсними посилався на те, що на час вчинення оспорюваного заповіту та укладення спадкового договору спадкодавець не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Згідно з частиною першою статті 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Стаття 225 ЦК України визначає правові наслідки вчинення правочину дієздатною фізичною особою, яка у момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, зокрема, відповідно до частини першої цієї статті правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Правила статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін.

Для встановлення психічного стану спадкодавця в момент складання заповіту (укладення спадкового договору), який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 08 квітня 2022 року у справі № 554/7289/19 (провадження № 61-13635св21).

Психічний стан особи може бути підтверджений саме судово-психіатричною експертизою, яка і є допустимим доказом у встановленні спірних обставин.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі № 755/16032/15-ц (провадження № 61-18092св21).

Висновок про тимчасову недієздатність учасника такого правочину слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в момент вчинення правочину. Хоча висновок експертизи в такій справі є лише одним із доказів у справі і йому слід давати належну оцінку в сукупності з іншими доказами будь-які зовнішні обставини (показання свідків про поведінку особи тощо) мають лише побічне значення для встановлення того, чи була здатною особа в конкретний момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Висновок експертизи має бути категоричним та не може ґрунтуватись на припущеннях.

Тлумачення наведених норм права дає підстави для висновку, що для визнання правочину недійсним на підставі, передбаченій частиною першою статті 225 ЦК України, може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року в справі № 496/4851/14-ц (провадження № 61-7835сво19).

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 13 травня 2019 у справі № 372/830/17-ц, провадження № 61-39444св18, у Постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 234/9293/14-ц, провадження № 61-2968св19, у Постанові Верховного Суду від 06 лютого 2020 року у справі № 495/538/16-ц, провадження № 61-43716св18, у Постанові Верховного Суду від 07 серпня 2020 року у справі № 234/15365/17-ц, провадження № 61-259св19 та у Постанові Верховного Суду від 02 вересня 2020 року у справі № 761/10023/13-ц, провадження № 61-9951св18.

Відповідно до ст. 3 ЗУ "Про психіатричну допомогу" визначена презумпція психічного здоров`я, суть якої полягає в тому, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

За клопотанням позивача ОСОБА_1 судом було призначено посмертну комісійну судово-психіатричну експертизу проведення якої доручено експертам Комунального підприємства «Полтавська обласна клінічна психіатрична лікарня ім. О.Ф. Мальцева Полтавської обласної ради».

Для виконання вимог експертної комісії, в судовому засіданні було допитано свідків, покази яких прийнято судом до уваги.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що знала ОСОБА_5 з часу, як почав жити у квартирі після матері. Тісно не дружили, проте при зустрічі у дворі віталися. ОСОБА_3 знає з тих пір, як вона почала зустрічатися з ОСОБА_5 . В квартирі матері ОСОБА_5 спочатку жив з ОСОБА_18 , колишньою жінкою, скільки не знає, а потім з ОСОБА_3 .. ОСОБА_5 був здоровий, а потім захворів. Останній раз його бачила коли ще було тепло. Зустріла його на вулиці. Він був адекватний. В якому році це було не пам`ятає. З ОСОБА_3 вони спочатку зустрічалися, а потім жили. Коли він помер не пам`ятає. Як здоровий був бачила часто. З ОСОБА_3 бачила його не часто. Захворів він несподівано, був дебеленький. Він ходив платити за квартиру, потім він переніс операцію і за ним дивилась ОСОБА_3 .. Його добре знали всі у під`їзді. В нього є син ОСОБА_19 . Відносини з сином були погані, бо не ходив до нього. Коли захворів, то відносини не змінились. Напередодні смерті психічних розладів не було. До останнього був нормальною людиною.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що з ОСОБА_5 був знайомий з ним з 1967 року. Близьких відносин з ним не було. У 2019 році він зустрів ОСОБА_5 на вулиці та останній почав в нього цікавитися за операцію, яку він нещодавно робив. З цього він зрозумів, що у ОСОБА_21 хвороба пов`язана з урологією. ОСОБА_21 про свою хворобу йому нічого не розповідав, не скаржився, до яких лікарів звертався також не говорив. В ОСОБА_5 весь час були лише жінки на умі. Десь у 2016 році він підходив до нього та його жінки, коли вони торгували на ринку, та розпов як він проводить час з молоденькими жінками. На Паску в 2019 році він зустрів ОСОБА_21 в церкві і поверталися з ним назад. Попереду йшла жінка та він до неї причепився, що вона говорила на російській мові. Оце така в нього неадекватна поведінка була. Останній раз ОСОБА_5 він бачив 12.09.2019, коли повертався від сімейного лікаря з дружиною. ОСОБА_5 ішов їм назустріч, ішов нахилений, як наче їх не бачив, пройшов мимо, жовтий такий. Виглядав слабким. Жінка сказала: «йому не до нас, мабуть в нього щось серйозне». Сина ОСОБА_5 він знав вже з дорослого віку, він робив ревізором на залізничній дорозі. ОСОБА_1 знає як порядну людину. Які відносини в сім`ї були у ОСОБА_22 з сином він не знає. ОСОБА_5 йому не розповідав. Де син його жив також не знає. Про його заповідальні ОСОБА_5 наміри він не знає.

Свідок ОСОБА_23 суду пояснила, що позивач ОСОБА_1 її син, а ОСОБА_5 її колишній чоловік. З ОСОБА_5 була знайома з 1970 року, 10 років вони прожили разом в шлюбі. З ОСОБА_5 вона жила як в аду, він сильно гулящий був. Бив її, грошей ніколи не давав. Вони проживали в квартирі, яку отримувала особисто вона, ордер був виписаний на її ім`я. Разом з ними проживала мати ОСОБА_5 , бабуся її сина ОСОБА_1 .. Бабуся була дуже хорошою, добре відносилась до ОСОБА_13 .. ОСОБА_5 , і його мати говорили, що квартиру вони залишать сину.Коли бабуся вмерла, то ОСОБА_5 змінив своє відношення до сина. Коли ОСОБА_1 захворів та в 20 років став інвалідом, ОСОБА_5 його в лікарні не навідував, грошей на лікування не давав. Після розірвання шлюбу з нею ОСОБА_5 женився на ОСОБА_18 . Після розлучення з ОСОБА_18 жив сам, за собою доглядав. ОСОБА_5 любив горілку і сало. День народження він на новий рік відмічав. Всього ОСОБА_5 був тричі жонатий. Про останній рік його життя їй нічого невідомо. Його життям вона не цікавилась. Про його хворобу в 2019 році не знала. ОСОБА_5 хоча і старший за неї на 10 років, а виглядав краще неї, як парубок. В 2019 році вона його бачила два рази, віталася з ним. Про заповіт він їй нічого не говорив. На початку зими 2019 року ОСОБА_5 був жовтий, а літом був як парубок. Відношення з сусідами у ОСОБА_5 були різні. Останній рік життя, які відносини у нього були з сусідами вона не знає.

Як встановлено судом, причиною смерті ОСОБА_5 відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть від 24.2021 № 9 є атеросклеротична хвороба серця.

Згідно відповіді на запит суду, наданої КП «Кременчуцький обласний онкологічний диспансер Полтавської обласної ради» 10.11.2021 за вих.№01-01/435, 05.02.2020 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , звернувся в амбулаторно - поліклінічне відділення КП «КРООД ПОР», після огляду лікарем хірургом - онкологом встановлений клінічний діагноз: ca proststse c T2c№0cM0, кл. гр.ІІ. для морфологічного підтвердження діагнозу, хворому рекомендована була трепан- біопсія передміхурової залози. В подальшому, хворий за допомогою не звертався, лікування не проходив, медичні препарати не призначались.

Відповідно до довідки, наданої КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» 30.03.2022 за вих. № 25, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за медичною допомогою до даного закладу не звертався.

Згідно медичної документації ОСОБА_5 , останній страждав на ішемічну хворобу серця, гіпертонічну хворобу 2 ступеню, атеросклероз аорти, вінцевих артерій, судин головного мозку з дисцикуляторною енцефалопатією 2 ступеню, розповсюдженим остеохондрозом з переважним ураженням попереково - крижового відділу хребта, хронічний холецистит.

Згідно Акту судово - психіатричного експерта №498 від 30.12.2022 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , станом на 12.05.2020 не виявляв ознак будь-якого психічного розладу і міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час складання заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Бухаровою С.К., номер запису в реєстрі нотаріальних дій 186, на ім`я ОСОБА_3 . Також встановлено, що ОСОБА_5 станом на 21.05.2020 не виявляв ознак будь-якого психічного розладу і міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час укладення спадкового договору, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Марченко Н.А., номер запису в реєстрі нотаріальних дій 970, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Отже, проведеною у справі посмертною комісійною судово-психіатричною експертизою не зроблено висновку про неспроможність ОСОБА_5 в момент складання ним заповіту та укладання спадкового договору розуміти значення своїх дій та керувати ними.

В судовому засіданні було заслухано за клопотанням позивача експертів КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради».

Експерт Хоменко І.А. суду пояснив, що комісією була проведена судово - психіатрична експертиза стосовно ОСОБА_5 та висновок оформлений Актом судово - психіатричного експерта, проте дійсно він повинен був бути оформлений як «Висновок». Бланк старий, виконаний типографським способом, але в іншому всі вимоги форми 100/о дотримані. Вони не змінились, крім назви самого висновку. При проведенні судово - психіатричної експертизи відсутні конкретні обов`язкові методики застосування. Використовуються клінічні, біографічні методи дослідження психічного стану особи у відповідні періоди часу і співвідношення отриманих відомостей з критеріями діагностики психічних розладів. Метою проведення цієї експертизи і було віднайдення психічних порушень у досліджуваного в різні періоди часу і в тому числі на період вчинення юридично значимих дій, а саме 12.05.2020 та 21.05.2020. Наявність онкологічної патології не завжди супроводжується психічними порушеннями. При проведенні експертизи вся медична документація підекспертного була врахована. Комісією у досліджені констатовано, наявність у досліджуваного ОСОБА_5 дисцикуляторну енцефалопатію. Дисцикуляторна енцефалопатія це діагноз неврологічний, він може супроводжуватися певними порушеннями психічної сфери, але це не є обов`язковим. Питання щодо можливихрозладів у підекспертного це не є предмет дослідження експертами. Експертами досліджувалися лише ті розлади, які були зафіксовані в медичній документації, показах свідків, в письмових матеріалах справи. Об`єктивні дані, які зафіксовані в медичній документації та матеріалах справи свідчать, про те, що вперше наркотичний препарат налбуфін гідрохлорид був призначений під експертному вперше 25.05.2020.

Експерт ОСОБА_24 суду пояснив, що він підтримує висновок №498 в повному обсязі. діагнозом атеросклероз аорти, вінцевих артерій, судин головного мозку з дисциркуляторною енцефалопатією 2 ступеню вони є частиною самотинної патології, це пошкодження судин, серця і частиної неврологічної патології це енцефалопатія. Діагноз психічного розладу за життя, згідно наданої медичної документації, дослідженому ОСОБА_5 не виставлявся і експертна комісія не знайшла в наданих матеріалах підстав, які б говорили про наявність психічних розладів у досліджуваного на момент вчинення юридично значущих дій.

Експерт ОСОБА_25 суду пояснила, що підтримує висновок №498. При проведенні дослідження в повному обсязі були дослідженні всі обставини і матеріали. Наявність психічних розглядів під час укладання договорів, які могли виникнути в зв`язку з наявною у досліджуваного хворобою «дисциркуляторна енцефалопатія 2 ступеню», не встановлено. На момент укладення договорів підекспертний ОСОБА_5 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

У відповідності до частини 1статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини справи, оцінюючи в сукупності надані сторонами докази, пояснення сторін, свідків, акт судово - психіатричного експерта №498 від 30.12.2022, дані, які містяться у медичній документації ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що вони не містять належних достатніх даних, які б свідчили, що волевиявлення заповідача ОСОБА_5 при складанні 12.05.2020 заповіту та укладанні 21.05.2020 спадкового договору спрямоване на передачу майна саме ОСОБА_3 не було вільним і не відповідало його волі та не містять даних, які б свідчили, що ОСОБА_5 був абсолютно неспроможним в момент вчинення правочинів розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Доводи позивача, що ОСОБА_5 був під впливом сильнодіючих медичних препаратів, які не давали йому повною мірою усвідомлювати значення своїх дій є лише припущеннями, які не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участі третіх осіб приватного нотаріусу Кременчуцького міського нотаріального округу Марченко Наталії Анатоліївни, приватного нотаріусу Кременчуцького міського нотаріального округу Бухарової Світлани Кімівни про визнання недійсним заповіту та спадкового договору, а тому у його задоволенні необхідно відмовити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову-на відповідача; уразі відмовив позові-на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено, позивач згідно довідки до акта огляду медико - соціальною експертною комісією сер.АВ №0071657 являється інвалідом ІІ групи по зору, відтак відповідно до ЗУ «Про судовий збір» звільнений від оплати судових витрат, то суд вважає за необхідне судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст..2,12,13,76,81,89,110, 141, 258,259,263-265 ЦПК України, ст.ст.16, 30, 202, 203, 215, 225, 1216, 1217, 1234, 1257,1302, 1304, 1308 ЦК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участі третіх осіб приватного нотаріусу Кременчуцького міського нотаріального округу Марченко Наталії Анатоліївни, приватного нотаріусу Кременчуцького міського нотаріального округу Бухарової Світлани Кімівни про визнання недійсним заповіту та спадкового договору - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 19.06.2023.

Суддя І.І.Дядечко