Справа № 342/238/23
Провадження № 2/342/229/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано - Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Матієк І.П.

з участю:

представника позивача Атаманюк В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городенка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача Орган опіки та піклування Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 , житель вул. Видинів Снятинського району Івано-Франківської області,в інтересах якого діє адвокат Онофрей Василь Костянтинович звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 , жительки АДРЕСА_1 , в якому просить позбавити батьківських прав відповідача відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що на початку 2014 року сторони почали жити разом однією сім`єю. За час спільного сімейного життя у них народилася спільна дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . До 2018 року позивач та відповідач проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу, утримували та доглядали спільну дитину. Шлюб між ними не було зареєстровано. З 2018 року сторони припинили своє проживання та сімейні відносини, стали проживати окремо один від одного, і по сьогоднішній день не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, тобто жодна ознака притаманна сім`ї у їх відносинах відсутня. Шлюбні відносини між сторонами не склались, та з 2018 року вони не проживають разом. Відповідач переїхала жити до своїх батьків , а позивач залишився з сином проживати у с. Видинів Снятинського району. Після чого всі питання догляду та виховання дитини лягли на плечі позивача. Певний період часу ОСОБА_3 цікавилась вихованням дитини, але дитина постійно проживала з позивачем. З початку збройної агресії в Україні, позивач був призваний 25 лютого 2022 року на військову службу під час мобілізації, будучи також раніше учасником АТО. Тоді дитину ОСОБА_4 , відповідач залишив із мамою ОСОБА_3 - бабусею дитини. Остання повинна була їхати за кордон на заробітки, і відвезла дитину відповідачу ОСОБА_6 , яка тимчасово перебувала у Польщі. Проживши син декілька днів у своєї мами у Польщі, остання не могла впоратися із вихованням дитини, та у березні 2022 року вирішила покласти дитину на маршрутку з Польщі в Україну, довіривши перевезення малолітньої дитини незнайомому водію, щоб відвезти дитину додому назад в Україну, чим поставила дитину у небезпеку. Дитину без додаткового одягу і речей, голодну, зустрів рідний брат позивача - ОСОБА_7 разом із дружиною ОСОБА_8 , які є мешканцями м. Снятин Коломийського району Івано-Франківської області. З того часу й по сьогоднішній день ОСОБА_4 проживає у сім`ї брата позивача по АДРЕСА_2 . Матір дитини - ОСОБА_3 понад два роки взагалі участі у вихованні дитини не приймала, а останні події, викладені вище поставили дитину у велику небезпеку для її життя та здоров`я, адже дитину хтось міг вкрасти, завдати їй фізичне або моральне насильство, особливо зважаючи на воєнний стан у країні. Після цього, відповідач життям дитини не цікавилась, не телефонувала, не виявляла бажання спілкуватись з нею та не приймала жодної участі у її вихованні та розвитку ні духовно, ні матеріально. Син вже зовсім не пригадує матір та не має до неї ніяких почуттів, оскільки дії мами були великим для дитини стресом, та з того часу син дуже в собі замкнутий. Нагляд за станом здоров`я сина, з моменту від коли відповідач їх залишила, здійснював позивач, а на сьогодні його брат. ОСОБА_3 участі в житті та вихованні дитини не приймала та не приймає. Жодним чином не проявляла та не проявляє бажання спілкуватися з сином, жодного разу не поцікавилася його станом здоров`я, нічого дитині не купувала та не приносила, не навідувала дитину. Відповідач жодним чином не була позбавлена свого права стосовно спілкування з сином, однак вона не виявляла бажання скористатися своїм правом матері, в тому числі не виконувала та не виконує покладені на неї обов`язки як на матір дитини відповідно до чинного сімейного законодавства. Отже, мати динини - ОСОБА_3 ніяким чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний та моральний розвиток дитини, її підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизначених норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу - утворились умови, які шкодять інтересам дитини. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення ОСОБА_3 від виконання свого батьківського обов`язку піклуватися про здоров`я сина, його фізичний, духовний та моральний розвиток, а також свідоме нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення до своїх батьківських прав відносно неповнолітнього сина. У зв`язку із цим, позивач звернувся до органу опіки та піклування Снятинської міської ради із заявою вирішення питання щодо доцільності позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 . Нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права матері, але фактично залишається чужою людиною може в подальшому спричинити негативні наслідки у житті дитини як з моральної, так із правової точки зору. У відповідності до ст. 175 ЦПК України, позивачем проводилось досудове врегулювання спору шляхом пошуку матері, він зв`язався по телефону із відповідачем, та повідомляв її, що у випадку, якщо вона не змінить свого ставлення до їх дитини, не почне з нею спілкуватися та піклуватися, утримувати, позивач буде змушений звертатися до суду із позовом про позбавлення її батьківських прав, однак відповідач сказала, що дитина їй не потрібна, у неї є своє життя, своя сім`я, та від дитини відмовляється, про що написала у нотаріуса відповідну заяву. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, позивач вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав відносно їх дитини ОСОБА_4 .

03 березня 2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі та залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача - Орган опіки та піклування Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області (м. Снятин пл. Незалежності, 1 Коломийського району Івано-Франківської області). Зобов`язано третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача Орган опіки та піклування Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської областіподати суду письмовий висновок щодо доцільності позбавлення відповідача ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

30 травня 2023 року закрито підготовче провадження у даній цивільній справі; призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 11.00 год. 20.06.2023 в приміщенні Городенківського районного суду Івано-Франківської області; в судове засідання викликано осіб, які беруть участь у справі та свідків: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , адреса: АДРЕСА_2 ; попереджено свідків про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання чи відмову від давання показань на вимогу суду, яка встановлена ст.384 КК України.

Позивач ОСОБА_2 подав до суду 12.05.2023 клопотання, в якому просив справу вирішувати без його присутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовільнити. Повідомив суд, що в нього на самостійному вихованні залишився малолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Його колишня дружина впродовж тривалого часу не бере участі у вихованні сина, взагалі не цікавиться його життям, про що подані відповідні докази. Для того, щоб належним чином захистити права та законні інтереси свого малолітнього сина, він змушений звернутися до суду із відповідною позовною заявою. Зазначив, що його інтереси в суді представлятиме адвокат Атаманюк В.М.

Представник позивача - адвокат Атаманюк В.М. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, з підстав наведених в позові, та просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 надіслала до суду клопотання, в якому просила справу вирішувати без її присутності, позовні вимоги визнає.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача - Орган опіки та піклування Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області в особі Служби у справах дітей до суду надіслала копію висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 стосовно малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника.

Ч.3 ст.211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено.

Вислухавши в судовому засіданні представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 164 Сімейного кодексу України визначений виключний перелік підстав позбавлення батьківських прав, а саме: мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 27 листопада 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Снятинського районного управління юстиції в Івано-Франківської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , актовий запис № 106 від 27.11.2014.

Копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану № 6 від 21.03.2023 доводиться, що внесено зміни до актового запису відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підстава внесення змін - заява матері та батька дитини про визнання батьківства № 14 від 27.11.2014.

Як слідує з копій: довідки № 848, акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи, виданих 20.12.2022 виконавчим комітетом Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 проживає по АДРЕСА_3 , до складу його сім`ї (зареєстрованих) входять: ОСОБА_10 , мати, ІНФОРМАЦІЯ_8., ОСОБА_4 , син, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , брат, ІНФОРМАЦІЯ_5 . При обстеженні господарства встановлено, що ОСОБА_2 на даний час служить у ЗСУ, його мати ОСОБА_10 проживає за межами України, фактично він являється єдиним опікуном свого неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1., який на даний час проживає разом із братом батька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5. у АДРЕСА_2 .

Згідно копії Витягу з реєстру територіальної громади, виданого 20.12.2022 виконавчим комітетом Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 03.11.2016 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1. навчається у 2 класі Видинівської гімназії імені Ігоря Беци, що доводиться копією довідки № 39 від 21.12.2022, виданою Видинівською гімназією імені Ігоря Беци Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області.

Із копії характеристики, виданої Видинівською гімназією імені Ігоря Беци Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області слідує, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 учень 2 класу Видинівської гімназії імені Ігоря Беци, навчається в даному закладі з 1 класу. Зарекомендував себе як старанний, уважний учень. Має навчальні досягнення достатнього рівня. Відповіді учня правильні, логічні, хоча їм бракує власних суджень. Навчається в повну міру своїх сил. Має слухову пам`ять, добре запам`ятовує навчальний матеріал. Має логічне мислення, врівноважений, розсудливий, дисциплінований, працелюбний, самостійний. Має авторитет серед товаришів. Є багато друзів, підтримує стосунки з багатьма учнями. ОСОБА_4 виховується в неповній сім`ї. Вихованням сина займається батько. Відносини сина з батьком хороші. Батько користується авторитетом у ОСОБА_4 , його мама в даний час перебуває за межами України. Батько навідував школу, цікавився навчанням та поведінкою сина.

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_3 , призваний ІНФОРМАЦІЯ_6 на військову службу під час мобілізації 25.02.2022 у військову частину, що стверджується повідомленням 2 відділу Коломийського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 853 від 07.04.2023, та копією військового квитка НОМЕР_2 .

Наказом № 1/02-02 від 05 січня 2023 року «Про тимчасове влаштування малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », виданого Службою у справах дітей Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, з метою соціально-правового захисту дитини, яка залишилася без батьківського піклування, керуючись п. 31 Постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», влаштовано тимчасово малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сім`ю родичів ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 за адресою: АДРЕСА_2 .

Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що доводиться копією договору дарування житлового будинку від 05.08.2015.

ОСОБА_7 , 1983 року народження та ОСОБА_8 , 1996 року народежння є подружжя, що доводиться копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 , виданого 21 липня 2020 року.

За період проживання на території Снятинської міської ради ОСОБА_7 , 1983 року народження, житель АДРЕСА_3 , до адміністративної відповідальності не притягався, скарг та нарікань з боку сусідів, родичів за місцем проживання на громадянина ОСОБА_7 до виконавчого комітету Снятинської міської ради не надходило.

За час проживання на території Неполоковецької селищної ради ОСОБА_8 зарекомендувала себе з позитивної сторони, до кримінальної відповідальності не притягалася, адміністративних порушень не допускала, у порушенні громадянського порядку не помічена. Скарг з боку сусідів на неї до виконкому не поступало. Спиртними напоями не зловживає. Веде нормальний спосіб життя. У громаді користується повагою, що доводиться копією характеристики, виданої 21.12.2022 виконкомом Неполоковецької селищної ради Чернівецького району Чернівецької області.

Свідок ОСОБА_8 , яка є дружиною рідного брата позивача, в судовому засіданні суду показала, що вона є опікуном ОСОБА_4 . Матір дитини проживає у Польщі та має другу сім`ю. Вже 4 роки відповідач не приймає участі у вихованні дитини. Відколи почалася війна в Україні, дитина живе у її (свідка) сім`ї. Вони намагалися, щоб дитина жила з матір`ю, просили, щоб вона взяла його в Польщу, однак дитина побула у Польщі в матері у 2022 році 1 місяць. Відповідач сина повернула і сказала, що не буде виховувати його і написала відмову. До війни, батько повністю забезпечував дитину і по сьогоднішній день він займається вихованням дитини.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , який є рідним братом позивача, суду показав, що відповідач дитиною не займається та офіційно відмовилася від нього. Матір дитини проживає у Польщі та має другу сім`ю. Вихованням дитини займається та займався його батько (позивач). Ствердив, що уже 4 роки як відповідач не приймає участі у вихованні дитини.

Висновком Служби у справах дітей Снятинської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Снятинської міської ради від 24 березня 2023 року № 98-04/2023, стверджено, що Служба у справах дітей Снятинської міської ради, вважає за доцільне позбавити громадянку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав по відношенню до сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підстав не приймати до уваги згаданий висновок у суду немає, оскільки він ґрунтується на доказах, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Із заяви відповідача ОСОБА_3 від 30.12.2022, засвідченої приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Шайда С.С., зареєстрованої в реєстрі за № 2776 вбачається, що ОСОБА_3 , діючи добровільно, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, повністю розуміючи значення своїх дій, відмовляється від своїх батьківських прав, щодо малолітнього сина ОСОБА_4 , котрий народився в місті Снятин Снятинського району Івано-Франківської області ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: село Видинів Снятинського району Івано-Франківської області, оскільки виховувати його не бажає і не має можливості. З малолітнім сином ОСОБА_4 вона не проживає. Справу про позбавлення батьківських прав просила розглядати у її відсутності.

Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Мати чи батько вважаються такими, що ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, якщо вони за станом свого психічного здоров`я усвідомлюють значення своїх дій та можуть керувати ними, а також якщо вони мають юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку.

Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р., дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

За приписами ст.7 Сімейного кодексу України, яка встановлює загальні засади регулювання сімейних відносин, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства" сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

В ході розгляду справи встановлено, що відповідач, маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов`язки, завідомо, навмисно ухиляється від їх виконання у відношенні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : не піклується про здоров`я дитини, її фізичний і духовний розвиток, навчання, виховання, не дбає про харчування, медичний догляд, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її повноцінного розвитку. Вищевказані факти відповідачем не спростовані. ОСОБА_3 нехтує своїми батьківськими обов`язками відносно сина ОСОБА_4 . За таких обставин, позов, заявлений з метою належного правового захисту прав та інтересів малолітньої дитини, судом визнається таким, що підлягає задоволенню.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Водночас суд вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

На підставі викладеного, ст.ст. 150, 155, 164-166 СК України, керуючись ст.ст. 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача - Орган опіки та піклування Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, місцезнаходження: пл. Незалежності, 1 м. Снятин Коломийського (раніше Снятинського) району Івано-Франківської області.

Повне судове рішення складено 20.06.2023.

Суддя: Федів Л. М.