РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року

м. Харків

справа № 638/4053/23

провадження № 2/638/3070/23

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Яковлевої В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Гасана М.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - Департаменти служб у справах дітей Харківської міської ради,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департаменти служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

у с т а н о в и в:

09 травня 2023 року ОСОБА_3 - представник ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Департаменти служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав.

Позовна заява мотивована тим, що між позивачем, ОСОБА_1 , та ОСОБА_4 06 червня 2008 року було укладено шлюб, зареєстрований Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 24 від 06 червня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, серія НОМЕР_1 (а. с. 11, 36).

У шлюбі народились дві доньки: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в Книзі реєстрації народжень 15 жовтня 2008 року зроблено відповідний актовий запис №164, та Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області видано свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 21 червня 2012 року складено відповідний актовий запис № 487 та Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції видано свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 .

На теперішній час спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки сторони мають різні погляди на сімейне життя та подружні обов`язки, а також виховання дітей, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. На підставі чого в сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до фактичного припинення між ними шлюбних відносин.

Фактично подружні відносини між сторонами були остаточно припинені в січні 2022 року, але лише в травні 2023 року ОСОБА_1 до Дзержинського районного суду м. Харкова було подано позовну заяву про розірвання шлюбу.

Під час проживання однією сім`єю відповідачка зазвичай знаходила причини для ухилення від здійснення догляду за дітьми, а також від виховання дітей, відвідування змагань чи інших заходів, де дочки брали безпосередню участь. Натомість відповідачка надавала перевагу власним примхам, нехтуючи при цьому інтересами дітей.

Після припинення сімейного життя діти залишились проживати разом із батьком, який не вчиняв перешкод для спілкування, а навпаки намагався створити умови для зустрічей дітей з матір`ю.

Незважаючи на прохання позивача не втрачати зв`язок з дітьми, які потребують уваги матері, відповідачка після фактичного припинення сумісного проживання, тобто з січня 2022 року, зникла з життя дітей, не відвідувала за місцем проживання, не цікавилась станом здоров`я, психологічним та фізичним розвитком, успіхами та досягненнями, не вітала у дні народження. Навіть після введення воєнного стану не цікавилась місцем перебування дітей, їх безпекою, станом здоров`я тощо.

На теперішній час відповідачка мешкає та влаштовує своє особисте життя за кордоном, до України приїжджає вкрай рідко, на зв`язок з дочками практично не виходить, інтересу щодо потреб дітей не проявляє. Вказане підтверджується інформацією наданою у відповідь на запити адвоката Бєлікової В.О.

Відтак, з інформації, наданої Харківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 146 Харківської міської ради Харківської області, вбачається, що ОСОБА_2 дуже рідко спілкувалась з педагогами, не цікавиться успіхами своєї доньки, натомість батько цікавився шкільним життям, успіхами, досягненнями та поведінкою, відвідував батьківські збори, виховні та спортивні заходи класу та школи.

З інформації, наданої КНП «Міська дитяча поліклініка № 14» Харківської міської ради, де ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувають під наглядом фахівців з 03 червня 2014 року, батько дітей, ОСОБА_1 , відвідував заклад з метою з`ясування стану здоров`я дітей, а також приходив до лікаря-педіатра разом із дітьми.

На теперішній час фактично утримує та опікується дітьми лише батько, а у вихованні та догляді за дітьми допомагають також родичі батька дітей.

Всі вищевикладені факти, як кожен окремо, так і в їх сукупності, свідчать про свідоме ухилення матері - ОСОБА_2 , від виховання дочок, нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідачка не піклується про стан здоров`я дітей, не займається медичним доглядом та лікуванням, не створює умов для розвитку ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , не спілкується з дітьми та не надає їм доступу до культурних та інших духовних цінностей, що підтверджує байдуже ставлення відповідачки до своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей.

Позивач ніколи не перешкоджав матері у спілкуванні з дітьми, відповідачка має змогу виконувати, але свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

Тривале байдуже ставлення ОСОБА_2 до дітей змусило позивача звернутись до суду з позовом про позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітньої дочки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі вищевикладеного, керуючись положеннями Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2008 № 20 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», статтями 3, 10, 11, 28, 175-177 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 150, 155, 157, 164, 166, 180, 181 Сімейного кодексу України, ОСОБА_1 просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дочки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 травня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департаменти служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав.

Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, про час, дату, місце судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку.

12 червня 2023 року представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Бєлікова В.О. подала до суду заяву, в якій просила провести підготовче судове засідання та розгляд справи по суті за відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Представник Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Харківської області у судове засідання не з`явився, про час, дату, місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку.

Директор Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Харківської області Малько О.П. надав через канцелярію суду письмові пояснення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав, в яких зазначив, що Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради підтримує в повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_1 у зв`язку із тим, що ОСОБА_2 тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не приймає участі у вихованні дітей, що відповідно до частини другої статті 164 СК України є підставою для позбавлення її батьківських прав.

Відповідно до частини п`ятої статті 19 Сімейного кодексу України Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради надав суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. Просив розглядати справу без участі представника органу опіки та піклування.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась про час, дату, місце судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку.

22 травня 2023 року відповідачка ОСОБА_2 надала суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що у провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до неї - ОСОБА_2 , третя особа Департаменти служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав. Ознайомившись із позовом, зазначає, що дійсно на теперішній час вона мешкає закордоном разом зі своїм другом, громадянином Німеччини, проте житлова площа не дозволяє забрати дітей для сумісного проживання, тому вона не має можливості належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, приділяти час вихованню дітей, забезпечувати та здійснювати належний догляд за дітьми. Після введення воєнного стану її ритм життя дуже змінився, а тому у неї відсутні можливість приділяти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 необхідну для їх віку увагу, контролювати процес освіти, надавати доступ до культурних цінностей, піклуватись про їхній фізичний та духовний розвиток тощо. Зважаючи на вищевикладене позовні вимоги визнає у повному обсязі. Водночас, підтверджує, що нею, ОСОБА_2 , було направлено ОСОБА_1 нотаріально засвідчену заяву, за змістом якої їй відомо про намір позивача звернутись до суду з цим позовом. Просить суд долучити відзив до матеріалів справи.

Позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Підготовче судове засідання та розгляд справи по суті просить провести за її відсутності.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд доходить таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між позивачем, ОСОБА_1 , та ОСОБА_4 06 червня 2008 року було укладено шлюб, зареєстрований Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 24 від 06 червня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, серія НОМЕР_4 (а. с. 11, 36).

У шлюбі у сторін народилось дві доньки: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в Книзі реєстрації народжень 15 жовтня 2008 року зроблено відповідний актовий запис № 164, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 , виданого Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 21 червня 2012 складено відповідний актовий запис № 487, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , виданого Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а. с. 12, 13).

Згідно з інформацією, наданої директором Харківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 146 Харківської міської ради Харківської області ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учениця 5-А класу, дійсно навчається в Харківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 146 Харківської міської ради Харківської області з 01 вересня 2018 року по теперішній час.

ОСОБА_6 регулярно відвідує заняття у школі. Дитина завжди охайна, доглянута. Батько, ОСОБА_1 , в початковій школі спілкувався з педагогами, які навчають доньку, цікавився шкільним виттям дитини, успіхами, досягненнями та поведінкою доньки, відвідував батьківські збори, виховні та спортивні заходи класу та школи. У 1-4 класах дитину до школи приводив і забирав батько. Мати, ОСОБА_2 , дуже рідко спілкується з педагогами, не цікавиться успіхами своєї доньки (а. с. 22).

З інформації, наданої директором КНП «Міська дитяча поліклініка № 14» Харківської міської ради Гаркуша І., діти ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 . На обліку в поліклініці перебувають з 03 червня 2014 року. Батько дітей, ОСОБА_1 , відвідував комунальне некомерційне підприємство «Міська дитяча поліклініка №14» Харківської міської ради з метою з`ясування стану здоров`я дітей, також приходив на прийом до лікаря педіатра з дітьми. При відвідуванні лікарем дітей на дому батько брав участь в догляді за хворими дітьми. Мати ОСОБА_2 також відвідувала поліклініку з дітьми з метою профілактичних оглядів та при захворюванні дітей. Батьки рекомендації лікаря виконували в повному обсязі (а. с. 23).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 638/3945/23, провадження № 2/638/3039/23, від 12 червня 2023 року шлюб, зареєстрований 06 червня 2008 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 24, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розірвано.

Відповідно до довідки про заробітну плату, ОСОБА_1 , який проходив службу у військовій частині НОМЕР_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , за період з червня 2022 року по березень 2022 року отримав дохід у розмірі 485 917, 48 грн (а. с 15).

На підставі договору купівлі-продажу квартири від 19 березня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Трощій І.В., ОСОБА_1 на праві приватної власності належить трикімнатна квартира АДРЕСА_2 , частка - 1, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а. с. 16-19).

Відповідно до Довідки про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 20, 21).

Таким чином, батько ОСОБА_1 матеріально забезпечений, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває.

До позовної заяви додана нотаріально засвідчена заява ОСОБА_2 , в якій відповідачка позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує, оскільки на теперішній час мешкає за межами України та не має можливості виконувати батьківські обов`язки щодо виховання та утримання дітей. Просить справу розглянути за її відсутності (а. с. 24).

Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною першою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей.

Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Таким чином, дитина має право на належне батьківське виховання гарантоване їй Конституцією України, а тому неналежна поведінка матері, стоїть на перешкоді цього права.

Згідно частиною четвертою статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 2 частиною першою статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Відповідно до п. 2 частини першої статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

В абзаці 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктом 15 указаної постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Для встановлення таких обставин суду потрібно ретельно перевіряти докази, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, обов`язково здійснювати необхідні дії для залучення відповідача у справі та з`ясування його позиції й обґрунтувань.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Відповідно до висновку директора Департаменту Служби у справах дітей Харківської міської ради Малько О.П., Департаментом служб у справах дітей: Харківської міської ради (далі - Департамент служб) розглянуто питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час розгляду та вивчення наданих документів встановлено. Мати дитини - ОСОБА_2 . Батько дитини - ОСОБА_1 . ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , де для дитини створені належні умови для проживання та всебічного розвитку. ОСОБА_1 матеріально забезпечений, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває.

ОСОБА_2 надала нотаріально засвідчену заяву, в якій повідомила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки на теперішній час вона проживає за межами України та не має можливості виконувати батьківські обов`язки щодо виховання та утримання дітей.

Згідно з інформацією адміністрації Харківської загальноосвітньої школи № 146, де навчається малолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько дитини, ОСОБА_1 , в початковій школі спілкувався з педагогами, які навчають доньку, цікавився шкільним життям дитини, успіхами, досягненнями та поведінкою доньки, відвідував батьківські збори, виховні та спортивні заходи класу та школи. У 1-4 класах дитину до школи приводив і забирав батько. Мати, ОСОБА_2 , дуже рідко спілкується: з педагогами, не цікавиться успіхами у навчанні своєї|доньки.

Згідно з інформацією адміністрації КНП «Міська дитяча gоліклініка № 14, де малолітні; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку з 03 червня 2014 року, батько дітей, ОСОБА_1 , відвідував медичний заклад з метою з`ясування стану здоров`я дітей, також приходив на прийом до лікаря педіатра з дітьми. При відвідуванні лікарем дітей на дому батько брав участь в догляді за хворими дітьми.

Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради (далі - Комісія).

Враховуючи вищезазначене, інтереси дитини та рекомендації Комісії, керуючись статтями 19, 164 Сімейного кодексу України в інтересах дитини, Департамент служб, який діє від імені органу опіки та піклування, вважав за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 72-74).

Як свідчать матеріали справи, під час проживання однією сім`єю відповідачка ухилялась від здійснення догляду за дітьми, а також від виховання дітей, відвідування змагань чи інших заходів, де дочки брали безпосередню участь. Натомість відповідачка надавала перевагу власним примхам, нехтуючи інтересами дітей. Після припинення сімейного життя та шлюбних відносин діти залишились проживати разом із батьком, який не вчиняв перешкод для спілкування, а навпаки намагався створити умови для зустрічей дітей з матір`ю.

Незважаючи на це, відповідачка після фактичного припинення сумісного проживання, тобто з січня 2022 року, не приділяла належної уваги їхньому вихованню, не відвідувала за місцем проживання, не цікавилась життям доньк, станом їхнього здоров`я, психологічним та фізичним розвитком, успіхами та досягненнями, не вітала у дні народження. Навіть після введення воєнного стану не цікавилась місцем перебування дітей, їхньою безпекою тощо. На теперішній час відповідачка мешкає та влаштовує своє особисте життя закордоном, до України приїжджає вкрай рідко, на зв`язок з дочками практично не виходить, інтересу щодо потреб дітей не проявляє. На теперішній час фактично утримує та опікується, бере участь у вихованні та догляді за дітьми лише батько ОСОБА_1 .

Відповідачка позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала. Як зазначила ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву, вона дійсно на теперішній час вона мешкає закордоном разом зі своїм другом, громадянином Німеччини, проте житлова площа не дозволяє забрати дітей для сумісного проживання, тому вона не має можливості належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, приділяти час вихованню дітей, забезпечувати та здійснювати належний догляд за дітьми. Після введення воєнного стану її ритм життя дуже змінився, а тому у неї відсутні можливість приділяти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 необхідну для їх віку увагу, контролювати процес освіти, надавати доступ до культурних цінностей, піклуватись про їхній фізичний та духовний розвиток тощо. Зважаючи на вищевикладене позовні вимоги визнає у повному обсязі. Водночас, підтвердила, що нею, ОСОБА_2 , було направлено ОСОБА_1 нотаріально засвідчену заяву, за змістом якої їй відомо про намір позивача звернутись до суду з цим позовом.

Крім того, до Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надала заяву, нотаріально засвідчену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Красовською А.В., в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує, оскільки на теперішній час мешкає за межами України та не має можливості виконувати батьківські обов`язки щодо виховання та утримання дітей. Просить справу розглянути за її відсутності (а. с. 24).

Зважаючи на зазначене, суд дійшов висновку, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню доньок.

Виходячи з вищевикладеного судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що мати ОСОБА_2 нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо виховання дітей, не приймає участі в житті дитини та не створює відповідних умов для належного фізичного та духовного розвитку доньок, не приділяє належної уваги дітям. Вказані обставини суперечать моральним засадам суспільства та інтересам дітей, так як відсутність батьківського піклування і безпосередня поведінка матері не сприяють належному фізичному та духовному розвитку дітей.

Відповідно до положень частини третьої, четвертої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє (частини четверта, п`ята стаття 206 ЦПК України).

Враховуючи правову позицію відповідачки ОСОБА_2 про визнання позову, зважаючи на те, що відповідачка підтвердила фактичні обставини, викладені в позовній заяві та проти них не заперечувала, за наявності на те законних підстав, суд доходить висновку про задоволення позову про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Згідно з частиною першою статті 142 ЦПК України, частини третьої статті 7 Закону України «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Беручи до уваги вищенаведене, підлягають поверненню ОСОБА_1 з державного бюджету 1073,60 гривень, що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову (2147,20 х 0,5 = 1073,60) за квитанцією № від 17 травня 2023 року.

У відповідності до статті 141 ЦПК України понесені позивачем документально підтверджені витрати зі сплати судового збору за квитанцією № від 17 травня 2023 року в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 265, 268, 273 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департаменти служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп. Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп. судового збору, сплаченого ним за подання до суду позовної заяви за квитанцією № від 17 травня 2023 року.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, адреса місцезнаходження: 61002, м. Харків, вул. Чернишевська, 55, .

Повний текст судового рішення складено 19 червня 2023 року.

Суддя В. М. Яковлева