СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 6/759/365/23
ун. № 2-580/08
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - П`ятничук І.В.,

за участю секретаря - Марус А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлені особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Акціонерне товариство «Укрсиббанк», Святошинський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача ОСОБА_4 яка діє в інтересах ОСОБА_1 28.09.2023 року звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з заявою якою просить таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист, 21.05.2008 року виданий Святошинським районним судом м. Києва щодо стягнення з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 солідарно на користь Банку 791385,12 коп. з метою примусового виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва у справі № 2-580/08 від 29.02.2008 року; стягнути з АТ «УкрСиббанк» на користь боржника: ОСОБА_8 , кошти у розмірі 40643,26 грн., як безпідставно одержані стягувачем за виконавчим листом, 21.05.2008 року виданим Святошинським районним судом м. Києва щодо стягнення з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 солідарно на користь Банку 791 385,12 коп.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 29 лютого 2008 року стягнуто солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» суму основного боргу 707000 грн. 00 коп., відсотки за користування кредитом в розмірі 76601 грн. 08 коп., пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в сумі 1704 грн. 53 коп., пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за відсоткам по користуванню кредитом в розмірі 4349 грн. 51 коп., а всього в розмірі 789655 грн. 12 коп., а також судовий збір в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн., а всього на загальну суму 791385 грн. 12 коп.

Вказане рішення суду набрало законної сили 03.04.2008 року.

На виконання рішення суду 21.05.2008 року Святошинським районним судом м. Києва було видано виконавчі листи, які було пред`явлено до виконання до Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві.

Постановою державного виконавця 29.05.2015 року було відкрито виконавче провадження № 47702813 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованості у розмірі 791385 грн. 20 коп. та винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

23.02.2017 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва було змінено стягувача у виконавчому провадженні з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» з виконання рішення суду від 29.02.2008 року по справі № 2-580/08.

02.07.2020 року та 05.02.2021 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника, на підставі яких державним виконавцем з боржника ОСОБА_1 було стягнуто кошти в розмірі 40643,26 грн.

Зазначив, що 13.02.2012 року банк відступив ТОВ «Кей-Колект» свої права вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_1 за кредитним договором на підставі договору факторингу № 2.

Одночасно з договором факторингу між банком та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, а тому ТОВ «Кей-Колект» з 13.02.2012 року набуло всіх прав кредитора та іпотекодержателя відносно ОСОБА_1 .

Вказав, що 30.03.2016 року державним реєстратором приватним нотаріусом КМНО Коболєвою А.М. було здійснено державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 29101711 від 05.04.2016 року, підстава виникнення права власності: договір іпотеки, серія та номер 1188у, виданий 03.04.2007 року, видавник приватний нотаріус КМНО Чернокур О.М., форма власності приватна: власник ТОВ «Кей-Колект».

Таким чином Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» звернуло стягнення на предмет іпотеки на підставі ст.37 ЗУ « Про іпотеку», яка передбачає можливість визнання за іпотеко держателем права власності на предмет іпотеки, на підставі договору про задоволення вимог іпотеко держателя або іпотечного застереження, що містяться в договорі іпотеки.

Таким чином зобов`язання за кредитним договором № 0 від 03.04.2007 року та договором іпотеки є припиненими.

На підставі викладеного просить задовольнити заяву визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

В судове засіданні сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

29 лютого 2008 року рішенням Святошинського районного суду м. Києва по справі № 2-580/08 стягнуто солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» суму основного боргу 707000 грн. 00 коп., відсотки за користування кредитом в розмірі 76601 грн. 08 коп., пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в сумі 1704 грн. 53 коп., пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за відсоткам по користуванню кредитом в розмірі 4349 грн. 51 коп., а всього в розмірі 789655 грн. 12 коп., а також судовий збір в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн., а всього на загальну суму 791385 грн. 12 коп.

21.05.2008 року Святошинським районним судом м. Києва було видано виконавчі листи по вищевказаній справі № 2-580/08, які було пред`явлено до виконання до Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві.

Постановою державного виконавця 29.05.2015 року було відкрито виконавче провадження № 47702813 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованості у розмірі 791385 грн. 20 коп. та винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

23.02.2017 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва було змінено стягувача у виконавчому провадженні з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» з виконання рішення суду від 29.02.2008 року по справі № 2-580/08.

02.07.2020 року та 05.02.2021 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника, на підставі яких державним виконавцем з боржника ОСОБА_1 було стягнуто кошти в розмірі 40643,26 грн.

13.02.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу № 2, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «Кей-Колект» свої права вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_1 за кредитним договором № 0 від 03.04.2007 року.

Одночасно з договором факторингу між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, а тому ТОВ «Кей-Колект» з 13.02.2012 року набуло всіх прав кредитора та іпотекодержателя відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.11.2016 року № 73275624, 30.03.2016 року державним реєстратором приватним нотаріусом КМНО Коболєвою А.М. було здійснено державну реєстрацію прав та їх обтяжень, підстава виникнення права власності: договір іпотеки, серія та номер 1188у, виданий 03.04.2007 року, видавник приватний нотаріус КМНО Чернокур О.М., підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу), індексний номер 29101711 від 05.04.2016 року, форма власності приватна: власник ТОВ «Кей-Колект».

Статтею 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частин першої, другої статті 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

До процесуальних підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Найпоширенішою підставою припинення зобов`язання є його припинення унаслідок виконання, проведеного належним чином.

Натомість, положення статті 36 ЗУ «Про іпотеку» передбачають таку самостійну підставу припинення зобов`язання як позасудове врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки з метою забезпечення вимог кредитора - іпотекодержателя.

Частиною четвертою статті 36 ЗУ «Про іпотеку» у редакції ЗУ від 03 липня 2018 року №2478-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування», який набрав чинності 04 листопада 2018 року та введений в дію 04 лютого 2019 року, визначено, що після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання:

- боржником - фізичною особою є недійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя;

- боржником - юридичною особою або фізичною особою - підприємцем є дійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Тобто, частина четверта статті 36 ЗУ «Про іпотеку» (у редакції Закону №2478-VII фактично - частина п`ята статті 36 ЗУ «Про іпотеку») є спеціальною нормою, яка поширюється на зобов`язання, забезпечені іпотекою, що виключає застосування загальної норми статті 599 ЦК України про припинення зобов`язання лише належним виконанням.

Така спеціальна підстава припинення забезпеченого іпотекою зобов`язання означає, що припиняються будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання.

Це правило поширюється на всі випадки позасудового врегулювання вимог іпотекодержателя щодо основного зобов`язання у повному обсязі, включаючи як основний обов`язок боржника, так і додаткові обов`язки, що існують в межах того ж самого зобов`язального правовідношення.

Та обставина, чи залишилося після вказаного позасудового врегулювання фактично не виконаною будь-яка частина основного зобов`язання, правового значення не має.

Саме такого правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 13 лютого 2019 року (справа №759/6703/16-ц), від 27 лютого 2019 року (справа №263/3809/17), від 17 квітня 2019 року (справа №204/7148/16-ц), від 16 жовтня 2019 року (справа №337/7391/13-ц), від 20 листопада 2020 року (справа №295/795/19), від 17 лютого 2021 року (справа №754/5275/16), від 11 березня 2021 року (справа №524/378/17).

Отже, у разі завершення позасудового врегулювання, тобто звернення стягнення на предмет іпотеки у способи, визначені статтею 37 ЗУ «Про іпотеку», зобов`язання боржника - фізичної особи припиняється, оскільки за змістом положень статті 36 ЗУ «Про іпотеку» усі наступні вимоги кредитора - іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання є недійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 03 серпня 2021 року (справа №814/775/20).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, суд дійшов до висновку, що заява ОСОБА_1 в частині визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню.

В частині заявлених вимог про стягнення з АТ «УкрСиббанк» на користь боржника ОСОБА_5 грошових коштів у розмірі 40643,26 грн., як безпідставно одержаних стягувачем за виконавчим листом виданим Святошинським районним судом м. Києва 21.05.2008 року по справі № 2-580/08 слід відмовити, оскільки ОСОБА_1 не надано суду належних доказів, коли саме було стягнуто з ОСОБА_1 вищезазначені кошти та на користь кого вони були стягнуті.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 18, 260, 261, 431, 432 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлені особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Акціонерне товариство «Укрсиббанк», Святошинський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - задовольнити частково.

Визнати виконавчий лист по справі №2-580/08 виданий 21.05.2008 року Святошинським районним судом міста Києва на виконання рішення суду від 29.02.2008 року про стягнення з ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 791385 грн. 12 коп., таким, що не підлягає виконанню.

В іншій частині заявлених вимог - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: І.В. П`ятничук