Справа № 569/652/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року місто Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді Першко О.О. розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

16 червня 2023 року ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Першко О.О. В обґрунтування заяви вказує, що на даний час у нього є сумніви у неупередженості судді в розгляді справи. Зазначає, що позивач звертаючись до суду через представника подала позовну заяву з рядом недоліків, про що було зазначено в ухвалі від 17 січня 2023 року про залишення позову без руху. Однак, незважаючи на несвоєчасне (з порушенням процесуального строку, який на його думку поновлено судом необґрунтовано) та неповне (в ухвалі від 03 лютого 2023 року зазначено лише про подання довідки про реєстрацію його місця проживання) усунення недоліків позовної заяви, суддею все ж таки було відкрито провадження у даній справі. В позовній заяві у редакції від 30 січня 2023 року не зазначено доказів, що підтверджують будівництво 2-х поверхового будинку, його накриття, встановлення дверей, вікон, штукатурення та шпаклювання стін, дроблення бетонної стяжки на підлозі, проведення електропроводки. При цьому, зазначене визначено судом в ухвалі від 17 січня 2023 року як недолік і який усунено не було. В позовній заяві не зазначено щодо наявності у іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. Зазначене також судом визначено як недолік. Окрім того, суддею акцентовано увагу, що у позовній заяві зазначено, що за оцінкою сторін вартість недобудованого будинку та земельної ділянки, які знаходяться в с. Бармаки Рівненського району Рівненської області перевищує вартість квартири, яка знаходиться в м. Рівне. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. Доказу про вартість спірної земельної ділянки суду не надано, і незважаючи на це, провадження у справі все одно відкрито. Можливо з порушенням виключної підсудності.

26 квітня 2023 року представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог, яка за своїм змістом та прохальною частиною є заявою про зміну предмету і підстави позову, що не допускається законом. В зазначеній заяві міститься прохання про стягнення з нього грошових коштів як компенсацію 1/2 частки автомобіля, а отже предметом є інше майно, і яке відсутнє на дату звернення до суду з позовом. Підставою заяви є також інші обставини, ніж ті, які зазначені в позовній заяві. Незважаючи на зазначене, судом все ж таки прийнята дана заява, як заява про збільшення позовних вимог, що на його думку є незаконно.

Крім того, з вказаною заявою долучено доказ, який отримано на адвокатський запит від 09 березня 2023 року (відповідь від Головного сервісного центру МВС), тобто після подання позовної заяви, а отже і такий доказ не підлягав прийняттю судом у зв`язку із порушенням строку подання визначеного ст. 83 ЦПК України. Необґрунтовано і поновлено судом строк на подання такого доказу як копія відповіді ГУНП в Рівненській області від 02 травня 2023 року, що на його думку є грубим порушенням ст. 83 ЦПК України, що вимагає від нього вчинення додаткових дій для захисту прав та законних інтересів.

Судом прийнято заяву про збільшення позовних вимог від 12 червня 2023 року з посиланням на копію відповіді Державної митної служби від 18 травня 2023 року. Вказана заява стосується ще одного автомобіля, а отже фактично змінено предмет та підставу позову. При цьому без законних підстав, на його думку, судом було витребувано інформацію від Державної митної служби.

Під час підготовчого провадження суддею наголошувалось (надавалась підказка) представнику позивача про необхідність заявлення клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи у зв`язку з чим судове засідання в справі було безпідставно відкладено, чим проігноровано дотримання його прав.

На усне клопотання представника позивача і виключно після чергового наголошення суддею про необхідність призначення транспортно-товарознавчої експертизи автомобілів, грошову компенсацію вартості 1/2 частки, яких просить стягнути з нього позивач, таке клопотання задоволено судом.

Вказує, що не дотримується порядок розгляду клопотань, тобто заяви та клопотання не розглядаються в черговості їх подання, а виключно так як це відповідає інтересам позивача.

Відповідач вважає, що вищезазначене свідчить про надання допомоги суддею для позивача у реалізації її законних інтересів з ігноруванням його інтересів, які він змушений відстоювати, періодично підлаштовуючись до обставин в яких опиняється після кожного засідання. За даних обставин у нього відсутня довіра до головуючої судді щодо об`єктивної безсторонності під час розгляду справи, що ставить під сумнів законність подальшого ухвалення судового рішення.

Відповідно до частини 3 статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

З огляду на те, що заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до судового засідання, яке призначено на 21 червня 2023 року, питання про відвід вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

У зв`язку з наведеним, судом вирішено розглянути заяву без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Частиною 1 ст. 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Згідно ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді

Згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Ознайомившись з викладеними в заяві про відвід судді доводами, суд вважає, що передбачені ст. 36 ЦПК України підстави для відводу судді відсутні. Як вбачається з заяви відповідача його доводи в неупередженості та небезсторонності судді Першко О.О. фактично ґрунтуються на незгоді з процесуальним рішенням судді, однак ці обставини не можуть бути підставою для відводу, що прямо закріплено в ч. 4 ст. 36 ЦПК України. Враховуючи вказане заяву про відвід судді слід визнати необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 36, 37, 39, 40 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі № 569/652/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя О.О. Першко