Справа № 629/4202/23
Провадження № 6/629/122/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2023 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Каращука Т.О., за участю секретаря судового засідання Кремінь М.О., розглянувши у відкритому судовому засідання у приміщенні суду заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Остапенко Світлани Юріївни про відстрочку (розстрочку) виконання рішення,-

встановив:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник, звернулася до суду з вищевказаною заявою та просила розстрочити виконання рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11.10.2023 року по справі №629/4202/23 про стягнення з неї на користь АТ КБ Приватбанк заборгованості за кредитним договором №б/н від 06.04.2016 року в розмірі 62 582,28 гривень строком на 1 (один) рік, рівними частинами.

В обґрунтування заяви представник вказує, що рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11.10.2023 року по справі №629/4202/23 з неї було стягнуто на користь АТ КБ Приватбанк заборгованість за кредитним договором №б/н від 06.04.2016 року в розмірі 62 582,28 гривень та судові витрати у сумі 2 684, 00 гривень. На даний час через воєнні дії в Україні, заявниця втратила роботу, перебуває на обліку у Дарницькому управлінні КМЦЗ, як безробітна з 01.12.2023 року, у зв`язку з чим опинилася у скрутному матеріальному становищі та не має можливості сплатити заборгованість за рішенням суду відразу і у повному обсязі, оскільки це завдасть шкоди матеріальному стану її сім`ї. У зв`язку з вищевикладеним заявниця, через свого представника звернулася до суду з даною заявою.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11.10.2023 року по справі №629/4202/23 з ОСОБА_1 було стягнуто на користь АТ КБ Приватбанк заборгованість за кредитним договором без номеру від 06.04.2016 року в розмірі 62 582, 28 гривень та судові витрати у сумі 2 684, 00 гривень.

Рішення набрало законної сили 13.11.2023 року.

Згідно до ксерокопії довідки наданої Дарницьким управлінням КМЦЗ ОСОБА_1 про те, що остання перебувала на обліку з 10.08.2023 року до 29.08.2023 року та отримала дохід за вказаний період, який становить 870, 97 гривень.

Відповідно до ксерокопії довідки наданої Дарницьким управлінням КМЦЗ Каменєвій Н.Б., остання зареєстрована у вищевказаному управління з 01.12.2023 року як безробітна.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За приписами ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Розстрочка, виходячи з положень вказаної статті - це надання боржникові права проводити виконання рішення у частинах і в строки, встановлені судом.

Законом встановлено, що критерієм визначення підстав для розстрочки виконання рішення є обставини, які утруднюють виконання судового рішення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішити питання про їх наявність з урахуванням всіх обставин справи, а також прав та законних інтересів сторін виконавчого провадження.

Підстави, які зумовлюють необхідність розстрочки виконання рішення, мають оціночний характер, так як законодавцем не надано його вичерпного переліку.

Обставинами, які утруднюють виконання рішення, можуть бути тільки ті обставини, які існують насправді і які безпосередньо не дозволяють виконати судове рішення в обсязі, строки та в порядку, визначеному в ньому.

Вирішуючи питання розстрочки виконання рішення, суд повинен виходити із засад доцільності та необхідності захисту інтересів, насамперед, стягувача, права якого підтверджені судовим рішенням, але при цьому дотримувати баланс інтересів і боржника, на його право на розстрочку чи відстрочення виконання судового рішення.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

У постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26.12.2003 р. зазначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, суду потрібно мати на увазі, що, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Системне тлумачення ст.435 ЦПК України та ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», дає підстави дійти висновку, що у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, з заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Вирішуючи вказане в заяві питання про розстрочку виконання рішення, суд враховує, що заявник не намагається уникнути виконання рішення суду, військовим станом, складною ситуацією з працевлаштуванням, що призводе до скрутного матеріального становища заявника, суд вважає за можливе допустити розстрочку виконання рішення суду.

За наведених вище обставин, враховуючи положення ч.5 ст.435 ЦПК України, заяву про розстрочку виконання рішення суду слід задовольнити шляхом надання заявниці розстрочки виконання рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11.10.2023 року протягом 12 місяців щомісячними платежами в сумі 5 215,19 грн до 30 числа кожного місяця.

Керуючись ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.261,353-354,435 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Остапенко Світлани Юріївни про відстрочку (розстрочку) виконання рішення- задовольнити.

Допустити розстрочку виконання рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11.10.2023 року по цивільній справі №629/4202/23 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 06.04.2016 року в загальному розмірі 62 582 (шістдесят дві тисячі п`ятсот вісімдесят дві) 28 гривні.

Встановити розмір погашення боргу по 5 215 (п`ять тисяч двісті п`ятнадцять) 19 грн. щомісяця до 30 числа кожного місяця, починаючи з дня набрання ухвалою законної сили.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Т.О. Каращук