Справа № 643/1273/22
Провадження № 2/643/2742/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2023 м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Осадчого О.В.,

за участі секретаря судових засідань Ткачова Д.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні зали судових засідань Московського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Полякова Маргарита Валентинівна, про витребування майна від добросовісного набувача,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить витребувати квартиру АДРЕСА_1 на користь Харківської міської ради від добросовісного набувача ОСОБА_4 , яка належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 03.07.2019, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Кошель Т.В. за реєстровим № 3202.

В обґрунтування позову зазначено, що власником вказаної квартири АДРЕСА_1 була ОСОБА_5 , яка 11.02.2010 знята з реєстрації у зв`язку зі смертю. 03.07.2019 між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу на вищевказану квартиру, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Кошель Т.В. за реєстровим № 3202. У пункті 1 цього договору зазначено, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_6 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 26.12.2012 приватним нотаріусом ХМНО Поляковою М.В. за № 1701. Разом з цим, рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27.11.2017 (справа №643/2746/17) квартиру АДРЕСА_1 визнано відумерлою спадщиною та передано її у комунальну власність територіальної громади м. Харкова. З вказаного рішення вбачається, що відповідно до повідомлення Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори № 5237/0116 від 24 липня 2017, спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилась, заяв про прийняття або відмову від спадщини не надходило, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. На даний час рішенням сесії Харківської міської ради від 21.02.2018 №1007/18 «Про комунальну власність», на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 27.11.2017, квартиру АДРЕСА_1 прийнято до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, але володіти, розпоряджатись та користуватись вказаною квартирою Харківська міська рада не може в зв`язку із тим, що вказана спірна квартира належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі- продажу від 03.07.2019, який було укладено у період до набрання чинності рішення Московського районного суду м. Харкова від 27.11.2017 по справі №643/2746/17, якою вказану квартиру було визнано відумерлою спадщиною. У зв`язку із тим, що квартира АДРЕСА_1 на даний час належить на праві власності відповідачу, Харківська міська рада позбавлена можливості здійснити реєстрацію права власності та отримати правовстановлюючі документи на вказане майно.

14.09.2023 від представника відповідача надійшов зустрічний позов до Харківської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Полякова Маргарита Валентинівна, про визнання незаконним та скасування рішення Харківської міської ради від 21.02.2018 №1007/18 «Про комунальну власність» в частині затвердження як об`єкту для прийняття до комунальної власності територіальної громади м Харкова станом на 21.02.2018 квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування прийняття до провадження зустрічного позову зазначено, що на час укладення договору купівлі-продажу спірна квартира була зареєстрована на праві власності за продавцем ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим 26.12.2012 приватним нотаріусом ХМНО Поляковою М.В. Однак рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27.11.2017 (справа №643/2746/17) квартиру АДРЕСА_1 визнано відумерлою спадщиною та передано її у комунальну власність територіальної громади м. Харкова. Після чого, рішенням сесії Харківської міської ради від 21.02.2018 №1007/18 «Про комунальну власність», на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 27.11.2017, квартиру АДРЕСА_1 прийнято до комунальної власності територіальної громади м. Харкова.

Разом з цим, рішення Московського районного суду м. Харкова від 27.11.2017 (справа №643/2746/17) скасовано постановою Полтавського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року, а заяву Харківської міської ради про визнання спадщини відумерлою та передачу нерухомого майна у комунальну власність територіальної громади міста Харкова залишено без розгляду.

Вказаним рішенням встановлено зокрема, що спадкоємцем майна померлої ОСОБА_5 є ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке посвідчено приватним нотаріусом ХМНО Поляковою М.В. 26.12.2012 року, а також було зареєстроване в Спадковому реєстрі №.12.2012, що свідчить про те, що на час подання Харківською міською радою заяви до Московського районного суду м. Харкова про визнання спадщини ОСОБА_5 відумерлою, спірна квартира не була безхазяйною, мала законного власника - ОСОБА_6 .

Тобто наразі відсутня законна підстава для прийняття спірної квартири у комунальну власність територіальної громади м. Харкова.

У підготовчому судовому засіданні відповідач за первісним позовом та його представник підтримали зустрічну позовну заяву та просили прийняти її до розгляду в одному провадженні з первісним позовом. Також представник подала заяву про залучення до справи за первісним позовом у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_6 . В обґрунтування заяви зазначила, що у випадку задоволення позовних вимог Харківської міської ради і витребування майна у ОСОБА_7 спірної квартири, останній буде вимушений звертатись до ОСОБА_6 , як до особи, яка йому продала спірну квартиру, з вимогою про повернення сплаченої суми при купівлі квартири, та компенсації понесених витрат пов`язаних із розглядом цієї справи в суді.

Представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні заперечував проти прийняття зустрічного позову, посилаючись на те, що спірні правовідносини підлягають вирішенню за правилами адміністративного судочинства, щодо залучення до справи у якості третьої особи ОСОБА_6 не заперечував.

Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи та зустрічний позов, дійшов до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Заявляючи клопотання про залучення ОСОБА_6 в якості третьої особи без самостійних вимог, відповідач обґрунтував, а суд встановив, що рішення по даній цивільній справі може вплинути на права та обов`язки останнього.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення клопотання про залучення третьої особи на стороні відповідача.

Щодо прийняття зустрічного позову.

За змістом ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити до суду зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Представник позивача заперечував щодо прийняття зустрічного позову з огляду на те, що спори про визнання незаконними та скасування рішень суб`єктів владних повноважень органів місцевого самоврядування розглядаються у порядку адміністративного судочинства.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне між собою.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням сесії Харківської міської ради від 21.02.2018 №1007/18 «Про комунальну власність», на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 27.11.2017, квартиру АДРЕСА_1 прийнято до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, але володіти, розпоряджатись та користуватись вказаною квартирою Харківська міська рада не може в зв`язку із тим, що вказана спірна квартира належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі- продажу від 03.07.2019, який було укладено у період до набрання чинності рішення Московського районного суду м. Харкова від 27.11.2017 по справі №643/2746/17, якою вказану квартиру було визнано відумерлою спадщиною.

Разом з цим, відповідач за первісним позовом зазначає, що на законних підставах набув у володіння спірну квартиру, а рішення сесії Харківської міської ради від 21.02.2018 №1007/18 «Про комунальну власність» вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки рішення Московського районного суду м. Харкова від 27.11.2017 по справі №643/2746/17, якою вказану квартиру було визнано відумерлою спадщиною було скасовано.

Частиною першою ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами (ч.1 ст.19 ЦПК України).

Можна зробити висновок, що загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції і розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин в усіх випадках, за виключенням, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне.

По-друге, таким критерієм є суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа) .

Відповідно до частини першої ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Отже, одним із учасників адміністративного спору є суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства.

Також КАС України надає визначення публічно-правового спору - як спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (п.2 ч.1 ст. 4 КАС України) та адміністративного судочинства - діяльність адміністративних судів щодо розгляду і вирішення справ у порядку, встановленому цим законом (п. 5 ч.1 ст. 4 КАС України).

Відповідно до п.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України)

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій.

Основною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Аналіз змісту статті 19 ЦПК України та статті 19 КАС України у сукупності дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі недостатньо застосувати виключно формальний критерій - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер правовідносин, з яких виник спір.

Позивач, посилаючись на рішення сесії Харківської міської ради від 21.02.2018 №1007/18 «Про комунальну власність», яким прийнято до комунальної власності територіальної громади м. Харкова спірну квартиру, просить витребувати її у добросовісного набувача.

Суд приходить до висновку, що Харківська міська рада, звернувшись з позовом про визнання спадщини відумерлою та після прийняття позитивного рішення судом з цього питання прийнявши спірне майно у комунальну власність, реалізовувала передбачені законодавством повноваження, як суб`єкта цивільного права.

У свою чергу відповідач заперечує правомірність рішення сесії Харківської міської ради від 21.02.2018 №1007/18 «Про комунальну власність» та просить його скасувати з огляду на те, що вважає себе добросовісним набувачем, а також тому, що, рішення, на підставі якого спірне майно визнано відумерлою спадщиною, наразі скасовано.

У зв`язку з цим суд вважає, що первісні та зустрічні позовні вимоги спрямовані на забезпечення реалізації права власності на майно, яке є предметом спору, на захист якого спрямовані засоби та норми, визначені саме цивільним і цивільним процесуальним законодавством. Позовні вимоги Харківської міської ради та вимоги ОСОБА_4 за зустрічним позовом стосуються одного й того ж об`єкту нерухомого майна, вони виникають з правовідносин щодо визначення правомірності набуття права власності кожної із сторін на цей об`єкт нерухомості, а тому повинні бути розглянуті в одному провадженні. Більше того, у даному випадку задоволення позовних вимог однієї із сторін повністю виключає задоволення позовних вимог протилежної сторони, а тому їх спільний розгляд є доцільним.

Також судом встановлено, що форма і зміст поданої ОСОБА_4 зустрічної позовної заяви відповідає вимогам ст.175, 177 ЦПК України.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 193 ЦПК України вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує питання, зокрема, про прийняття зустрічного позову.

З урахуванням викладеного, з метою дотримання прав відповідача, враховуючи положення ст.193 ЦПК України, суд вважає за необхідне об`єднати в одне провадження з первісним позовом вимоги за зустрічним позовом.

Крім цього, з урахуванням положень ст. 198 ЦПК України, суд вважає за необхідне підготовче засідання у цій справі відкласти.

Керуючись: ст.ст.53, 175, 177, 189, 193, 194, 197, 198, 259 261 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача за первісним позовом про залучення в якості третьої особи: ОСОБА_6 на стороні відповідача - задовольнити.

Залучити в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_6 , ( АДРЕСА_2 ).

Прийняти до розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до Харківської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Полякова Маргарита Валентинівна, про визнання незаконним та скасування рішення Харківської міської ради від 21.02.2018 №1007/18 «Про комунальну власність» в частині затвердження як об`єкту для прийняття до комунальної власності територіальної громади м Харкова станом на 21.02.2018 квартири АДРЕСА_1 .

Вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Харківської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Полякова Маргарита Валентинівна, про визнання незаконним та скасування рішення Харківської міської ради від 21.02.2018 №1007/18 «Про комунальну власність» в частині затвердження як об`єкту для прийняття до комунальної власності територіальної громади м Харкова станом на 21.02.2018 квартири АДРЕСА_1 об`єднати в одне провадження з первісним позовом Харківської міської ради до ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Полякова Маргарита Валентинівна, про витребування майна від добросовісного набувача.

Відкласти підготовче засідання у справі на 11 січня 2024 року об 11:30 год.

У підготовче засідання викликати учасників справи.

Встановити відповідачу за зустрічним позовом строк для подання відзиву та третій особі строк для подання письмових пояснень на зустрічну позовну заяву 15 днів з дня вручення цієї ухвали.

Встановити позивачеві за зустрічним позовом строк для подання відповіді на відзив та третій особі строк для подання письмових пояснень щодо відзиву сім днів з дня отримання відзиву на зустрічну позовну заяву.

Встановити відповідачу за зустрічним позовом строк для подання заперечень сім днів з дня отримання відповіді на відзив.

Встановити третій особі за первісним позовом ОСОБА_6 строк для подання письмових пояснень на позовну заяву 15 днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити учасникам справи, що відзив повинен відповідати вимогам 178, 191 ЦПК України, відповідь на відзив вимогам ст. 179 ЦПК України, письмові пояснення ст. 178, 181 ЦПК України, заперечення вимогам ст. 180 ЦПК України. Копія відзиву, письмових пояснень, відповіді на відзив, заперечень та доданих до них документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) таких заяв до суду.

Роз`яснити учасникам справи, що подання відзиву, письмових пояснень, відповіді на відзив та заперечень є правом учасників справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо цієї справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України ttps://court.gov.ua/sud2027.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Осадчий