Справа № 353/499/23
Провадження № 2/353/199/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої - судді Луковкіної У.Ю.,

з участю: секретаря судового засідання Мороз М.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину земельної ділянки порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

15.05.2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,25 га, розташовану по АДРЕСА_1 , в т.ч. за ОСОБА_1 на 2/3 частини земельної ділянки та за ОСОБА_2 на 1/3 частину цієї ж земельної ділянки.

16.05.2023 року ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовну заяву було залишено без руху, надано термін для усунення недоліків.

09.06.2023 року суду було надано заяву про усунення недоліків позовної заяви. Зокрема, до суду було подано позовну заяву в новій редакції, а саме за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину земельної ділянки в порядку спадкування. Свої вимоги позивачі обґрунтовували тим, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належала земельна ділянка площею 0,25 га, розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :03:006:0325. В нотаріальному порядку позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на спірну земельну ділянку, яка залишилась після смерті ОСОБА_4 , з тих підстав, що у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності не визначено часток у праві спільної сумісної власності спадкодавця ОСОБА_4 . Вказані обставини позбавляють їх можливості оформити спадщину на спадкове майно. А тому, просили суд визнати за ними право власності, кожному по 1/4 частині, на спірну земельну ділянку, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4

09.06.2023 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовну заяву у новій редакції прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву та роз`яснено право пред`явити зустрічний позов. Також вказаною ухвалою зобов`язано приватних нотаріусів Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. та ОСОБА_5 надати суду належним чином посвідчені копії спадкових справ № 342/2019 та № 286/2021, у разі їх відкриття, та витяги про реєстрацію в спадковому реєстрі спадкових справ, зокрема щодо майна: ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує, просив його задовольнити та розгляд справи провести без його участі.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явився, однак його представник адвокат Павликівська Г.М. подала до суду письмову заяву, в якій уточнила прохальну частину позовної заяви, а саме просила визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину спірної земельної ділянки саме в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6 , яка в свою чергу успадкувала її після смерті матері ОСОБА_4 . Позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та розгляд справи провести без її участі та без участі її довірителя.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає та просив розгляд справи провести без його участі, оскільки він відмовився від своєї частки у спадщині.

У зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав:

Судом встановлено, що рішенням Підвербцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області від 24.06.2018 року № 173/13-2018 затверджено технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передано з земель комунальної власності у спільну власність ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (відповідач) земельну ділянку, кадастровий номер :03:006:0325, призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с. 36). Відомості про державну реєстрацію речових прав на вищевказану земельну ділянку за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (відповідач), як спільну сумісну власність, 04.07.2018 року внесено до Державного реєстру речових прав, що підтверджується копією інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 13-16).

Згідно копії свідоцтва про одруження ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з 07.09.1958 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 60 зворот).

Згідно копії свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 67). Також у ОСОБА_4 та ОСОБА_3 була донька ОСОБА_7 (копія свідоцтва про народження, а.с. 65), якій після одруження з ОСОБА_8 було присвоєно шлюбне прізвище « ОСОБА_9 » (копія свідоцтва про укладення шлюбу, а.с. 65). 25.03.2008 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 було розірвано та залишено їй шлюбне прізвище « ОСОБА_9 », що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 99).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 58).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 92). Ще за життя ОСОБА_6 посвідчила на ім`я сина ОСОБА_2 (позивач) заповіт, яким заповіла йому 1/3 частину домоволодіння та земельні ділянки, які не є предметом даного позову, що підтверджується копією заповіту від 06.10.2020 (а.с. 95, 100).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_6 прийняли спадщину в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , успадкувавши по 1/4 частині кожен спірної земельної ділянки, оскільки вони у шестимісячний термін звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини (а.с. 63, 65 зворот). ОСОБА_3 в нотаріальному порядку відмовився від прийняття спадщини після смерті дружини ОСОБА_4 , подавши у шестимісячний термін відповідну заяву нотаріусу (а.с. 57 зворот).

Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 342/2019, заведеної приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. після смерті ОСОБА_4 (а.с. 57-89), з якої вбачається, що ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_6 є єдиними спадкоємцями в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом та за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, та які б мали обов`язкову частку у спадщині немає. 06.10.2020 року ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (позивач) уклали договір про розподіл спадкового майна, яке не є предметом даного позову (а.с. 63). Також 04.03.2023 року ОСОБА_1 (позивач) отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4 , успадкувавши 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які не є предметом даного позову (а.с. 8, 10).

В подальшому ОСОБА_2 (позивач) прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_6 , успадкувавши 1/4 частину спірної земельної ділянки, яку ОСОБА_6 в свою чергу успадкувала після смерті матері ОСОБА_4 , оскільки він у шестимісячний термін звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 91).

Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 286/2021, заведеної приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Угорчак Н.М. після смерті ОСОБА_6 (а.с. 91-103), з якої вбачається, що ОСОБА_2 (позивач) є єдиним спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_6 , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом та за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, та які б мали обов`язкову частку у спадщині немає. Також ОСОБА_2 (позивач) 11.10.2022 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_6 , успадкувавши 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_1 , яку ОСОБА_6 в свою чергу успадкувала за законом після смерті матері ОСОБА_4 , що не є предметом даного позову (а.с. 11, 12).

Однак позивачам в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , а саме щодо частини земельної ділянки, кадастровий номер :03:006:0325, призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 , яка на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 ,оскільки у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності не визначено часток у праві спільної сумісної власності спадкодавця ОСОБА_4 , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. № 115/02-31 від 04.03.2022 року (а.с. 17-18) та відповіддю приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Угорчак Н.М. № 93/02-14 від 31.05.2023 року (а.с. 40).

Зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити право власності на частину земельної ділянки в порядку спадкування, яка належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 .

У статті 60 Сімейного кодексу України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав із поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною першою статті 70 СК України передбачено, що в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 ( провадження № 14-325цс18).

Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи те, що земельна ділянка була набута ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (відповідач) під час їх перебування у шлюбі, вона вважається набутою подружжям за час шлюбу та є спільною сумісною власністю подружжя. А тому ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (відповідач) в зазначеній земельній ділянці належить право власності по 1/2 частині кожному.

Отже на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують на 1/2 частину земельної ділянки, яка залишилась після смерті ОСОБА_4 , а саме по 1/4 частині кожному.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЗК України та ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах зі збереженням її цільового призначення.

Стаття 126 ЗК України передбачає, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Отже позивачі, будучи належними спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , мають право на оформлення спадщини з переоформленням права власності на частки спадкової земельної ділянки на своє ім`я в нотаріальному порядку.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що сторонами по справі не заявлялось вимог про відшкодування судових витрат, клопотань про відшкодування витрат до закінчення судових дебатів до суду не надходило, суд не може вийти за межі заявлених вимог, а тому питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

На підставі ст.ст. 316-319, 368, 391, 392, 1216-1222, 1225, 1268 ЦК України (в редакції 2003р.), ст.ст. 81, 126, 131 ЗК України, керуючись ст. ст. 13, 82, 141, 142, 200, 206, 247, 263-265, 268, 273, 315, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителем АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на 1/4 частину земельної ділянки площею 0,2500 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:006:0325, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителем АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , право власності на 1/4 частину земельної ділянки площею 0,2500 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:006:0325, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6 , яка в свою чергу успадкувала її в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийУ. Ю. ЛУКОВКІНА