Справа № 301/1086/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"19" червня 2023 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Чийпеш А.П., з участю позивачки ОСОБА_1 , представника позивачки ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачки: Іршавський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд Закарпатської області з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачки: Іршавський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства.
Позовні вимоги мотивовано тим, що з початку 2010 року і по січень 2023 року ОСОБА_1 і ОСОБА_3 мали фактичні шлюбні стосунки і в той час проживали однією сім`єю. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився хлопчик ОСОБА_4 .
03 січня 2023 року ОСОБА_1 і ОСОБА_3 офіційно зареєстрували шлюб, про що 03.01.2023 року Іршавський відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зроблено відповідний актовий запис за №4 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 03.01.2023 року.
На момент народження дитини сторони проживали окремо. На підставі ч.1 ст.135 СК України при проведенні державної реєстрації народження відомості про батька дитини були записані зі слів матері і батьком дитини записаний ОСОБА_5 . В дійсності біологічним батьком дитини є відповідач ОСОБА_3 .
Дитина називає відповідача батьком та проживає разом з ним однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . Після народження сина відповідач постійно з ним спілкувався, цікавився його життям, надавав матеріальну допомогу, брав участь у вихованні.
Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просила: визнати ОСОБА_3 батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_3 , змінити прізвище дитини з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » та змінити по батькові дитини з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ».
Ухвалою Іршавського районного суду від 07.04.2023 року відкрито провадження у справі та справу призначено на підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Іршавського районного суду від 27.04.2023 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Пояснила, що підтримувала з відповідачем близькі стосунки з початку 2010 року, а будучи вагітною, проживала з відповідачем без реєстрації шлюбу. Оскільки на час народження сина ОСОБА_4 , сторони у шлюбі на перебували, посварилися і не проживали разом, реєструючи народження сина в органах РАЦС, вона не записала відповідача батьком дитини. Через деякий час сторони примирилися і знову почали проживати однією сім`єю, вони вже уклали шлюб і є батьками ще двох дітей. Відповідач ніколи не заперечував своє батьківство щодо ОСОБА_4 і дитина відноситься до відповідача як до батька. Просила задовольнити позов.
Представник позивачки ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив такі задовольнити. Пояснив, що з позивачкою почав підтримувати близькі стосунки на початку 2010 року. Коли позивачка завагітніла, сторони почали проживати разом, не реєструючи шлюб. Однак, на час народження дитини сторони посварилися, тому відповідач не вказаний в актовому записі про народження батьком дитини. Сторони відновили сімейні відносини і почали жити у фактичному шлюбі з 2012 року. З тих пір вони проживають разом, у сторін народилося ще двоє дітей і вони зареєстрували шлюб. Відповідач ніколи не заперечував, що є батьком ОСОБА_4 і дитина відноситься до нього як до батька.
Представник Іршавського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Микита Н. у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була належним чином повідомлена, подала заяву про розгляд справи без її участі, пояснення на позовну заяву не подала.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні підтвердила, що з 2009 року сторони проживали у фактичному шлюбі, у 2010 році у них народився син ОСОБА_4 . Був короткий період, коли сторони не проживали разом, але відповідач і тоді матеріально допомагав позивачці, він ніколи не заперечував своє батьківство. Протягом багатьох років сторони живуть разом у фактичному шлюбі, у них народилося ще двоє дітей.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що є сестрою відповідача ОСОБА_3 , який з 2010 року проживає з позивачкою і має з нею трьох спільних дітей, найстарший з яких ОСОБА_4 2010 року народження. Протягом багатьох років шлюб сторони не зареєстрували та батьківство її брат не оформляв, хоча ніколи не заперечував свого батьківства щодо старшого сина - ОСОБА_4 .
Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторона посилалися, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на підтвердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги задовольнити, виходячи з таких підстав.
Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
В судовому засіданні встановлено, що з початку 2010 року по січень 2023 року ОСОБА_1 і ОСОБА_3 перебували у фактичних шлюбних відносинах, проживали однією сім`єю, вели спільне господарство.
Як вбачається з копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 , виданого 12.01.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області, батьком дитини записаний ОСОБА_5 , а матір`ю ОСОБА_1 , тобто позивачка по даній справі (а.с.8).
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на момент народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не перебували у зареєстрованому шлюбі.
Відповідно до ч.1 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Відповідно до ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.
Відповідно до п. 5, 9 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.
За змістом ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).
У ч.2 ст.78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини.
Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття.
Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї
Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.
Вказане відповідає правовим висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 11.11.2021 року у справі №756/8241/20, від 21.03.2018 року у справі №543/738/16-ц.
Відповідач позовні вимоги визнав. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав і законних інтересів інших осіб.
Сторони стверджують, що відповідач ОСОБА_3 є біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Як сторони, так і допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_10 показали, що сторони проживали у фактичному шлюбі з 2010 року. На час народження сина ОСОБА_4 сторони шлюб не зареєстрували, припинили спільне проживання, тому не оформили батьківство відповідача. Незважаючи на це, у 2012 році сторони відновили свої відносини і з тих пір проживають однією сім`єю, а з січня 2023 року зареєстрували шлюб, мають трьох спільних дітей. Відповідач завжди виховував ОСОБА_4 2010 року народження як сина, а дитина відноситься до відповідача як до свого батька.
03 січня 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб у Іршавському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за актовим записом №4, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 03.01.2023 року (а.с.14).
З довідки Іршавської міської ради №01-57/299 від 24.03.2023 року вбачається, що позивачка ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_3 та малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13).
Статтею 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання відповідача ОСОБА_3 батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки в ході судового розгляду підтверджено належними доказами, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 спільно проживали без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство, під час спільного проживання у них народився син ОСОБА_4 , якого відповідач вважає своїм сином.
Згідно з ст.134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Відповідно до п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Відповідно до п. 2.13.1., 2.16.4. Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану; на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.
За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України суд вважає стягнути з відповідача в користь позивачки судові витрати по справі у виді 1073,60 грн. судового збору, що був сплачений позивачкою при зверненні до суду (а.с. 23).
Керуючись ст. 121, 125, 128, 134 СК України, ст. 4, 12, 13, 76-81, 263-265 ЦПК України,

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Собатин, Іршавського району, Закарпатської області, батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Собатин, Іршавського району, Закарпатської області.
Внести зміни до актового запису №05 від 12 січня 2011 року про народження ОСОБА_4 , складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області, а саме:
- вказати батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Собатин, Іршавського району, Закарпатської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_3 ;
- змінити прізвище ОСОБА_4 з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 »;
- змінити по батькові ОСОБА_4 з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ».
Ім`я, дату, місце народження дитини та відомості про матір дитини залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , судові витрати в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 19 червня 2023 року.
Головуюча: М. О. Пітерських