Справа № 503/1257/23
Провадження № 2/503/421/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Вороненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Вдовиченко В.О.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кодима, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

встановив:

Позивач подав до суду вище вказаний позов до ОСОБА_1 про стягнення відшкодування в порядку регресу шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 226704 грн посилаючись на те, що на час зазначеної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача, який був визнаний судом винним у її вчиненні, не була застрахована, у зв`язку з чим ним було здійснено регламентну виплату потерпілій особі.

05.10.2023 року ухвалою суду (а.с.45-46) було відкрите провадження у даній справі із проведенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу його право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати на адресу суду відзив на позов, а також право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У встановлений судом строк відповідач не скористався своїми процесуальними правами учасника справи, відповідно, відзив на позовну заяву та заперечення не подав.

При цьому, на адресу суду представник за довіреністю позивача ОСОБА_2 надіслала клопотання від 22.11.2023 року за вих.№ 71398/1/ІНС.ЛОУ, в якому просила закрити провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, оскільки відповідач ОСОБА_1 являється учасником бойових дій та відповідно до ч.13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звільняється від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

В судове засідання представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був своєчасно повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-5, 8 п.1 ст. 128 ЦПК України, що підтверджують довідки від 08.11.2023 року 9а.с.58-59) про доставку електронних листів із судовими повістками про виклик для позивача та його представника за довіреністю ОСОБА_2 на електронну адресу повідомлену останньою в поданій до суду позовній заяві на виконання пункту 2 ч.3 ст. 175 ЦПК України. При цьому, представник за довіреністю позивача ОСОБА_2 в змісті самої позовної заяви заявила клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився посилаючись на проходження ним військової служби, про дату, час і місце судового засідання був своєчасно повідомлений належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-5, 8 п.1 ст. 128 ЦПК України, що підтверджує поштове повідомлення № 596 про особисте вручення йому 15.11.2023 року рекомендованого поштового відправлення № 458 із судовою повісткою, яке було надіслано за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання, згідно інформації наданої Кодимською міською радою Подільського району Одеської області від 03.10.2023 року № 03-17/3257 (а.с.44), отриманої судом на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України. При цьому, відповідач також подав до суду письмову заяву від 24.11.2023 року про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, оскільки він являється учасником бойових дій.

Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідач ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди 27.06.2020 року, являвся учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданим ГУНП у м. Києві 17.05.2016 року.

На час пред`явлення позову, шляхом надіслання позовної заяви до суду поштою 21.09.2023 року (а.с.41), позивач МТСБУ не був обізнаний про наявність у відповідача ОСОБА_1 відповідного статусу, оскільки отримав відповідні відомості від самого ОСОБА_1 лише 20.11.2023 року, коли останній звернувся до нього із відповідним зверненням, після отримання 15.11.2023 року судової повістки із копією ухвали про відкриття провадження у даній справі разом із позовною заявою позивача та доданими до неї документами.

Відповідно до ч.13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV, учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Згідно пункту 2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17 зроблено висновок, що необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Аналогічний висновок застосований Касаційним цивільним судом Верховного Суду в своїй постанові від 30 січня 2019 року у справі № 326/371/17.

Крім того, визначаючи, чи наявні правові підстави для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, суд застосовує правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04 (провадження № 12-67гс19), відповідно до пункту 4.15. якого закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Даний правовий висновок був застосований Касаційним цивільним судом Верховного Суду в своїй постанові від 11 листопада 2020 року у справі № 759/4868/13-ц.

Згідно з ч.2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до пункту 5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Ураховуючи викладене вище суд вважає за потрібне закрити провадження у даній справі за відсутністю предмету спору та повернути позивачу сплачений ним судовий збір.

Керуючись ст. 255, 258-260 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву представника за довіреністю позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України Бутенко Марії Олегівни про закриття провадження у справі та повернення сплаченого судового збору задовольнити.

Закрити провадження у цивільній справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Повернути Моторному (транспортному) страховому бюро України з Державного бюджету України судовий збір, сплачений згідно платіжної інструкції № 977214 АТ «Укрексімбанк» від 04 вересня 2023 року, в сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Суддя Д. В. Вороненко