Справа № 308/7956/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 червня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Фазикош Г. В.

суддів Куштана Б. П., Кондора Р. Ю.

з участю секретаря Савинець В. Ю.

під час розгляду у відкритому судовому засіданні апеляційної скарги АТ КБ «Приватбанк» на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 28 липня 2022 року, ухвалене суддею Голяна О. В., по справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

В червні 2021 року АТ КБ «Приватбанк» пред`явив позов до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги мотивували тим, що 11 квітня 2008 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № MKMOGA00000031 на суму 76 530 долар США під 12, 48 % річних строком до 10 квітня 2028 року.

В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки. За цим договором поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Встановлено, що у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Позивач зазначає, що АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, в той же час позичальник ОСОБА_1 у встановленому договором порядку та строки не погашала заборгованість по кредиту, що стало підставою для звернення із позовом до суду.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 21 жовтня 2015 року в рахунок погашення заборгованості по кредиту № MKMOGA00000031 від 11.04.2008 року в розмірі 88 409, 64 доларів США звернуто стягнення на предмет іпотеки - будинок по АДРЕСА_1 . Виконання рішення суду зупинено на час дії Закону «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року.

Однак, на переконання позивача, ухвалення рішення не свідчить про припинення договірних відносин сторін, оскільки кредитний договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань.

Оскільки в рахунок погашення заборгованості по кредиту було звернуто стягнення за період з дати укладання кредитного договору до дати, що була вказана у рішенні Ужгородського міськрайонного суду від 21.10.2015 року (з 11.04.2008 року по 03.09.2013 року), то у банку виникло право на стягнення 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 16 428, 67 доларів США за період, що передує після подання позовної заяви (з 06.09.2013 року по 06.05.2021 року).

З огляду на це позивач просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитним договором № MKMOGA00000031 від 11.04.2008 року у розмірі 16 428,67 доларів США, що за курсом НБУ станом на 06.05.2021 року складає 455 567,02 грн.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 28 липня 2022 року в задоволенні позову відмовлено (а.с.131-140).

На це рішення АТ КБ «Приватбанк» подав апеляційну скаргу. Апелянт зазначає, що наявність судового рішення не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу. У пункті 6 Додаткової угоди № 1 від 10.06.2011 року до кредитного договору № MKMOGA00000031 встановлено термін позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, винагороди, неустойки тривалістю 50 років. Суд першої інстанції грубо порушив вимоги закону, вийшовши за межі позовних вимог, зробив висновки щодо строку позовної давності до вимог про стягнення кредиту, відсотків та неустойки, які не є предметом судового розгляду, та без урахування збільшеного сторонами строку позовної давності в 50 років. Базуючись на грубих процесуальних порушеннях, місцевий суд дійшов до помилкових висновків, що зобов`язання слід вважати натуральним, а тому банк не вправі звертатися з вимогами про стягнення 3 % річних за ст. 625 ЦК України. На переконання апелянта, суд першої інстанції допустив грубі процесуальні порушення, що є безумовною підставою для скасування рішення місцевого суду, оскільки вони призвели до неправильного вирішення справи та необґрунтованої відмови в позові (а.с.143-152).

27 лютого 2023 року представник відповідачів - адвокат Попов О. М. звернувся до апеляційного суду із заявою про закриття провадження у справі. Свою заяву мотивував тим, що 13.09.2022 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до кредитного договору № MKMOGA00000031 від 11.04.2008 року з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до умов даної додаткової угоди банк зобов`язується здійснити прощення частини заборгованості, що виникла за договором (в тому числі процентів за ст. 625 ЦК України), а позичальник зобов`язаний погасити решту заборгованості за договором у розмірі 31 721, 21 доларів США (в гривневому еквіваленті 1 160 000 грн.) до 13.09.2022 року. На виконання умов додаткової угоди позичальник сплатив на визначений додатковою угодою розрахунковий рахунок грошові кошти у розмірі 1 160 000 грн. Тобто зобов`язання за кредитним договором № MKMOGA00000031 від 11.04.2008 року припинилися на підставі відповідною додаткової угоди, про що свідчить як сама додаткова угода, так і докази її виконання, а саме фіскальні чеки, додані до матеріалів справи (а.с.189-193).

Крім того, припинення зобов`язань за кредитним договором № MKMOGA00000031 від 11.04.2008 року підтверджується довідкою, виданою АТ КБ «Приватбанк» датою 14.09.2022 року (а.с.206).

Факт виконання договірних зобов`язань підтверджується також у відзиві АТ КБ «Приватбанк» на апеляційну скаргу (а.с.188).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч. 2 ст. 255 ЦПК України).

Відповідно до статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

В даному випадку 13.09.2022 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до кредитного договору № MKMOGA00000031 від 11.04.2008 року з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором. В подальшому, умови цієї додаткової угоди були виконані в повному обсязі, про що свідчить як довідка банку про відсутність боргу, так і фіскальні чеки про сплату заборгованості по кредиту. Отже, доводи представника відповідачів про те, що борг відсутній, так само як і предмет спору, є обґрунтованими. Звідси наявні підстави для скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Колегія суддів також констатує, що сторонам відомо наслідки вчинення цієї процесуальної дії. Зокрема, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Від імені сторін діють їх представники (адвокати), повноваження яких судом апеляційної інстанції перевірені.

Враховуючи наведене, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 255, п. 4 ч. 1 ст. 374, ст. 377, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 28 липня 2022 року, ухвалене суддею Голяна О. В., - скасувати, а провадження у справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 червня 2023 року.

Головуючий ____________

Судді ____________

____________