ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/168/22Головуючий у 1-й інстанції Братасюк В.М.
Провадження № 22-ц/817/357/23 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Дикун С. І., Храпак Н. М.,

секретар - Іванюта О.М.

з участю представника АТ "СК "Країна" -Сіміча М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційними скаргами акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 1 лютого 2023 року та представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Янчишина В.Й. на додаткове рішення цього ж суду від 14 лютого 2023 року, ухвалені суддею Братасюком В.М. у цивільній справі №607/168/22 за позовом ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до АТ "СК "Країна" про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року ОСОБА_1 у власних інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ОСОБА_2 звернулись в суд із вказаним позовом, який обгрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 о 20 год 36 хв. водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «SKODA-FABIA» д.н.з. НОМЕР_1 у м.Тернополі по вул. 15 Квітня, в порушення ПДР України рухався зі швидкістю 148 км/год та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який перетинав смугу руху транспортного потоку по вул.15 Квітня у м.Тернополі. У результаті вказаної ДТП настала смерть ОСОБА_5 на місці події. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «SKODA-FABIA» д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП була забезпечена полісом №ЕР/201693955 АТ СК "Країна".

ОСОБА_1 , починаючи з 15.12.2020 року, неодноразово зверталася до відповідача із заявами про виплату страхового відшкодування. У відповідь отримала лист відповідача від 16.12.2020 року за №21150/20, у якому страховик, зсилаючись на норми п.2 ч.4 ст. 36 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" повідомив, що оскільки вказана ДТП розглядається у кримінальному провадженні, строки прийняття рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування призупинено до дати, коли страховику стане відомо про набрання рішенням законної сили.

Таку позицію відповідача позивачі вважали незаконною, оскільки шкода завдана третій особі джерелом підвищеної небезпеки, а тому діє принцип відповідальності володільця цього джерела незалежно від його вини. Відповідальність володільця джерела підвищеної небезпеки виключається лише у випадку непереборної сили та умислу потерпілого. Обов"язок оведення умислу або непереборної сили покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки. Обвинувальним актом у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , внесеному до ЄРДР за №0000472 від 16.11.2020 року встановлено протиправну поведінку, яка полягала у порушенні водієм ОСОБА_6 Правил дорожнього руху України, а також вимог Закону України "Про дорожній рух" та перебуває у прямому причинному зв"язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричинення смерті потерпілого ОСОБА_5 .

Тому позивачі просили стягнути з відповідача страхове вішкодування, яке розподілити наступним чином:

на користь ОСОБА_1 - 35 000 грн. страхового відшкодування (яке складається з 15 000 грн. моральної шкоди та 20 000 грн. витрат на поховання і спорудження надгробного пам"ятника);

на користь ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 - 105 000 грн. (15 000 грн. моральна шкода та 90 000 грн. за втрату годувальника);

на користь ОСОБА_2 - 105 грн.(15 000 грн. моральна шкода та 90 000 грн. за втрату годувальника).

Оскільки страхове відшкодування не було виплачено у передбачений законом строк (не пізніше 90 днів із дня звернення з відповідною заявою), тому ОСОБА_1 також просила відповідно до ст. 36.5 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та ст. 625 ЦК України стягнути 3% річних у розмірі 3 313, 97 грн. та інфляційні у розмірі 7 140, 25 грн., пеню 17 475 грн., за період з 18.03.2021 року до 30.12.2021 року, на суму страхового відшкодування 140 000 грн.

Також позивачі просили стягнути витрати на правничу допомогу у сумі 10 000 грн. на користь ОСОБА_1 та 10 000 грн. на користь ОСОБА_2 .

Під час слухання справи судом першої інстанції відповідач виплатив позивачам 260 000 грн. страхового відшкодування, яке розподілено наступним чином:

- 1.09.2022 року ОСОБА_2 було виплачено 110 000 грн. страхового відшкодування (90 000 грн. у зв"язку із втратою годувальника та 20 000 грн моральної шкоди);

- 2.09.2022 року - на користь ОСОБА_1 виплачено 150 000 грн. (з яких 90 000 грн. страхового відшкодування на користь неповнолітнього ОСОБА_3 у зв"язку із із втратою годувальника, по 20 000 грн. моральної шкоди на користь ОСОБА_1 та неповнолітнього ОСОБА_3 , а також 20 000 грн. страхового відшкодування витрат на поховання та виготовлення надгробного пам"ятника).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 1 лютого 2023 року позов задоволено. Стягнуто з АТ "СК "Країна" на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати в розмірі 7 140, 25 грн, 3% річних у сумі 3 313, 97 грн, пеню - 17 475, 07 грн.

Додатковим рішенням цього ж суду від 14 лютого 2023 року стягнуто з АТ "СК "Країна" на користь ОСОБА_1 3 000 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу.

В апеляційній скарзі АТ "СК "Країна" просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду від 1 лютого 2023 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Судом невірно застосовано норми матеріального права, а саме не застосовано абзац 4 п.36.2 ст. 36 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яким визначено: якщо ДТП розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг строку, визначеного цією статтею, припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У даному випадку ДТП розглядалась у кримінальній справі. Страховику стало відомо про набрання вироком у кримінальній справі щодо винної у ДТП особи законної сили 20.06.2022 року. Граничний строк для прийняття страховиком рішення щодо виплати страхового відшкодування та його виплати - 90 днів, тобто до 18.09.2022 року. Страхове відшкодування виплачено 02.09.2022 року. Оскільки страхове відшкодування виплачено у межах встановленого законом строку, прострочення виконання грошового зобов"язання відсутнє, тому відсутні підстави для стягнення пені, інфляційних та 3% річних.

Представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокат Янчишин В.Й. подав апеляційну скаргу на додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду від 14 лютого 2023 року, просить його змінити в частині стягнення з АТ СК "Країна" на користь ОСОБА_1 3 тис грн понесених витрат на правничу допомогу, та стягнути в її користь 10 000 грн витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції. Вказане додаткове рішення в частині відмови ОСОБА_2 у стягненні витрат на правничу допомогу скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з АТ "СК "Країна" на користь ОСОБА_2 10 000 грн понесених витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції.

Зазначає, що у суду не було підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, так як було надано достатні докази, які підтверджують реальність, обсяг та час, затрачений адвокатом на надання правничої допомоги. Виплата страхового відшкодування перед судовими дебатами не може братись до уваги як підстава для зменшення розміру таких витрат.

Умовами укладених із позивачами договорів про надання правової допомоги та додаткових угод до цих договорів сторонами погоджено гонорар, обсяг і вартість послуг адвоката, позивачі прийняли надану правничу допомогу та підписали акти виконаних робіт. Розмір витрат на правничу допомогу відповідає вимогам ч.4 ст. 137 ЦПК України.

У відзиві представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокат Янчишин В.Й. просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги АТ "СК "Країна", рішення суду залишити без змін. 15.12. 2020 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про виплату страхового відшкодування. Оскільки відповідач порушив визначений законом строк виплати страхового відшкодування, а тому зобов"язаний відшкодувати інфляційні втрати, 3% річних у зв"язку з простроченням виконання грошового зобов"язання та сплатити пеню.

У відзиві АТ "СК "Країна" просить залишити апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Янчишин В.Й. без задоволення, додаткове рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки суд вірно визначив розмір витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції, співмірно із складністю справи, ціною позову та витраченим адвокатом часом та обсягом наданих послуг.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представник у судове засідання не з"явились.

Представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокат Янчишин В.Й. подав суду заяву про слухання справи у їх відсутності.

Заслухавши пояснення представника АТ "СК "Країна" - Сіміча М.О., який підтримав доводи апеляційної скарги АТ "СК "Країна" та заперечив проти задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Янчишина В.Й., ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційних скарг в їхніх межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга АТ "Страхова компанія "Країна" підлягає до задоволення, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Янчишина В.Й. слід залишити без задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Щодо вирішення апеляційної скарги АТ "Страхова компанія "Країна" на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 1 лютого 2023 року.

Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з відповідача на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати в розмірі 7 140, 25 грн, 3% річних у сумі 3 313, 97 грн, пеню - 17 475, 07 грн., суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення цих вимог, оскільки відповідач отримав заяву про виплату страхового відшкодування та проігнорував її, порушив строки виплати страхового відшкодування.

Однак, до такого висновку суд прийшов у зв"язку із неповним з"ясуванням обставин справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, зокрема, не застосував положення абзацу 4 п.36.2 ст. 36 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", що відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового.

Судом встановлено, що водій ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 о 20 год 36 хв., керуючи транспортним засобом «SKODA-FABIA» д.н.з. НОМЕР_1 у м.Тернополі по вул. 15 Квітня, в порушення ПДР України рухався зі швидкістю 148 км/год та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який перетинав смугу руху транспортного потоку по вул.15 Квітня у м.Тернополі. У результаті вказаної ДТП настала смерть ОСОБА_5 на місці події.

Відомості про дану ДТП внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000472 від 16.11.2020 року.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «SKODA-FABIA» д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП була забезпечена полісом №ЕР/201693955 АТ СК "Країна".

15 грудня 2020 року ОСОБА_1 подала в АТ " СК"Країна" повідомлення про настання страхового випадку та заяву про виплату страхового відшкодування.

Листом від 16.12.2020 року №21150/20АТ "СК "Країна" (т.1, а.с.100) надало відповідь на заяву ОСОБА_1 , у якій повідомлено про те, що ДТП розглядається у кримінальному провадженні, а тому відповідно до ч.4 п.2 ст. 36 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" перебіг строку, передбаченого ч.1 п.2 ст. 36 цього Закону, припинено до дати набрання рішенням у кримінальній справі законної сили, після чого АТ "СК "Країна" повернеться до розгляду справи та прийняття рішення про виплату/відмову у виплаті страхового відшкодування.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду від 20.06.2022 року у кримінальному провадженні №0000472 від 16.11.2020 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Страхове відшкодування виплачено позивачам 1 та 2 вересня 2022 року.

Відповідно до п.36.2 ст. 36 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов"язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обгрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його;

у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього закону - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Згідно з п.36.5 ст. 36 цього Закону, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи положення абзацу 4 п.36.2 ст. 36 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" щодо припинення перебігу строку для прийняття рішення про виплату чи відмову у виплаті до дати набрання рішенням у кримінальній справі законної сили, повідомлення заявників про призупинення перебігу строку для прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування у зв"язку з розглядом ДТП у кримінальній справі, та виплату страхового відшкодування у повному розмірі у 90-денний строк з дня винесення вироку у кримінальній справі, в якій розглядалась ДТП, в якій загинув ОСОБА_5 , тому відсутні підстави для висновку про те, що мало місце прострочення виплати страхового відшкодування, відповідно відсутні підстави для стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Щодо вирішення апеляційної скарги представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Янчишина В.Й. на додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 лютого 2023 року.

Задовольняючи частково заяву позивачів про відшкодування понесених витрат на правничу допомогу, суд з врахуванням заяви відповідача про зменшення розміру таких витрат, а також враховуючи, що адвокатом позивачів було складено одну позовну заяву та здійснено участь в одному судовому засіданні, з огляду на складність справи, фактично виконану роботу, витрачений адвокатом час, обсяг робіт, враховуючи добровільну виплату страхового відшкодування, прийшов до висновку про стягнення на користь ОСОБА_1 3 тис грн витрат на правничу допомогу.

Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду при ухваленні додаткового рішення.

Із змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

З врахуванням зазначених положень закону, заяви відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, та фактичних обставин справи суд прийшов до вірного та обгрунтованого висновку про зменшення таких витрат до 3 000 грн.

Доводи апеляційної скарги висновків суду в цій частині не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 376, 382-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" - задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 1 лютого 2023 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" інфляційних втрат у розмірі 7 140, 25 грн.; 3% річних у сумі 3 313, 97 грн.; пені 17 475, 07 грн.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Янчишина В.Й. - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області суду від 14 лютого 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 19 червня 2023 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Дикун С.І.

Храпак Н.М.