Номер провадження: 22-ц/813/613/23
Головуючий у першій інстанції Маломуж А.І.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Венжик Л.С.,

переглянувши справу №947/24205/19 за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюти Сергія Васильовича, публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, скасування запису в державному реєстрі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2020 року у складі судді Маломуж А.І., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 04 жовтня 2019 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що уклала з АТ «Сведбанк» кредитний договір №1501/0708/55-012 від 25 липня 2008 року, за яким отримала в кредит 120000,00 доларів США на строк до 25 липня 2018 року. Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором уклала з АТ «Сведбанк» іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Криворотенко Л.І. 25 липня 2008 року, зареєстрований в реєстрі за №5873, за яким передала в іпотеку квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . АТ «Сведбанк» да договором купівлі-продажу прав вимоги від 25 травня 2012 року відступив право вимоги за кредитним та забезпечувальним договором АТ «Дельта Банк».

31 липня 2017 року АТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21 червня 2017 року в справі №520/106886/15-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16 жовтня 2018 року в задоволенні позову відмовлено. Ухвалою Верховного Суду від 14 грудня 2018 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ «Дельта Банк» на рішення суду першої та апеляційної інстанції відмовлено.

12 липня 2019 року державним реєстратором Манютою С.В. на підставі іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Криворотенко Л.І. 25 липня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за №5873, повідомлення від 01 квітня 2019 року №580, листа-вимоги від 22 березня 2019 року №02.4.1/426/19 зареєстровано право власності АТ «Дельта Банк» на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

ПАТ «Дельта Банк» набуло право власності на іпотечне майно в період дії мораторію на примусове відчуження такого майна, так як іпотечна квартира має загальну площу 87,8 кв.м, є єдиним нерухомим житловим майном позивача та місцем її постійного проживання разом з дочкою та її дітьми. Прийняте державним реєстратором рішення про реєстрацію права власності на іпотечне майно суперечить правам та інтересах дітей, що зареєстровані та проживають в квартирі. Сума заборгованості за кредитним договором є спірною. Вартість іпотечного майна не встановлювалась. Звернення стягнення на предмет іпотеки є передчасним, листа-вимогу про усунення порушень не отримувала, будь-яку особу на отримання поштової кореспонденції не уповноважувала. Державним реєстратором було порушено порядок здійснення державної реєстрації прав та їх обтяжень, рішення прийнято без законодавчо вмотивованих підстав.

Позивач ОСОБА_1 просила:

визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності за АТ «Дельта Банк» () на квартиру АДРЕСА_2 , прийняте державним реєстратором КП «Агенція реєстраційних послуг» Манютою С.В. 16 липня 2019 року за індексним №47795313;

скасувати запис про державну реєстрацію права власності за АТ «Дельта Банк» () на квартиру АДРЕСА_2 , внесений 12 липня 2019 року державним реєстратором КП «Агенція реєстраційних послуг» Манютою С.В. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за індексним №32407577 (т.1 а.с.2-8).

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.40).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2019 року в порядку забезпечення позову заборонено будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії, в тому числі відчуження щодо квартири АДРЕСА_3 (т.1 а.с.51-52).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2019 року в задоволенні заяви АТ «Дельта Банк» про скасування заходів забезпечення позову відмовлено (т.1 а.с.83-84).

Відповідач АТ «Дельта Банк» позов не визнав, зазначивши, що дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не розповсюджується на дані правовідносини, оскільки у ОСОБА_1 як позичальника у власності знаходилося інше нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_4 та частка квартири АДРЕСА_5 , щодо якої ОСОБА_1 здійснила відчуження даруванням 05 квітня 2019 року після отримання 30 березня 2019 року листа-вимоги про усунення порушень. Станом на момент реєстрації права власності на іпотечну квартиру за АТ «Дельта Банк» ОСОБА_1 мала за кредитним договором заборгованість за тілом кредиту у розмірі 70580,77 доларів США, за процентами в розмірі 20064,40 доларів США, пеню в розмірі 896033,47 грн. Лист-вимогу від 22 березня 2019 року ОСОБА_1 отримала 30 березня 2019 року, зворотне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення містить особистий підпис ОСОБА_1 . Порушення прав дітей не відбулося, діти є дітьми дочки ОСОБА_1 . ОСОБА_2 , яка в свою чергу має право власності на частку квартири АДРЕСА_5 . Відповідно до Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень в редакції, чинній на момент реєстрації права власності за АТ «Дельта Банк» відсутній такий обов`язковий документ для здійснення реєстрації права власності як звіт про оцінку майна. Наявність звіту обумовлена виключно вимогами пунктів 12.3.1 Іпотечного договору. В реєстрі речових прав на нерухоме майно не відображається вартість об`єкту нерухомості. Таким чином, державному реєстратору були надані документи, що підтверджують направлення письмової вимоги як іпотекодержателю, так і боржнику за кредитним договором, а також докази їх отримання. Порушень порядку здійснення державної реєстрації прав в процесуальному аспекті не було. Датою і часом державної реєстрації прав вважається дата і час реєстрації відповідної заяви за результатами розгляду якої державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав (т.1 а.с.58-60).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2019 року за заявою АТ «Дельта Банк» скасовано заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2019 року (т.1 а.с.100-101).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27 січня 2020 року за клопотанням ОСОБА_1 витребувано з управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради матеріали реєстраційної справи щодо рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним №47795313 від 16 липня 2019 року (т.1 а.с.136-137).

27 лютого 2020 року суду надано копію реєстраційної справи №101 (т.1 а.с.145-166).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16 березня 2020 року, ухваленого без видалення до нарадчої кімнати, до участі у справі в якості відповідача залучено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (т.1 а.с.180).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04 червня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті (т.1 а.с.200).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2020 року в задоволенні позову відмовлено (т.2 а.с.5-8).

Висновок суду мотивовано тим, що матеріалами реєстраційної справи №101 підтверджено виконання відповідачем обов`язу в частині направлення письмової вимоги на адресу боржника, а саме наявна копія листа-вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки від 22 березня 2019 року за вихідним №426 на адресу ОСОБА_1 та копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з підписом отримувача. Оскільки реєстрацію права власності на предмет іпотеки за АТ «Дельта Банк» проведено на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не можуть застосовуватись до спірних правовідносин. На момент укладення договору іпотеки в квартирі ніхто не проживав та не був зареєстрований. Всі особи були зареєстровані в квартирі після укладення іпотечного договору без письмової згоди на те іпотекодержателя.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13 листопада 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про задоволення позову (т.2 а.с.16-21).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у наступному. На спірні правовідносини поширюється закон про мораторій. АТ «Дельта Банк» право примусового звернення стягнення на предмет іпотеки використав у справі №520/10686/15-ц. Реєстрація в квартирі малолітніх дітей не може бути обмежена договором, діти мають право користуватися спірним житловим приміщенням як члени сім`ї власника.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

Відзиви на апеляційну скаргу не подані.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по суті вимог з огляду на наступне.

Між відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» () та ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І. 25 липня 2008 року, зареєстрований в реєстрі за №5873. За цим Договором забезпечено належне виконання іпотекодавцем вимог іпотекодержателя, що випливають з Кредитного договору №1501/0708/55-012 від 25 липня 2008 року, укладеного між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а також додаткових угод, що будуть укладені до нього, в тому числі щодо суми зобов`язань, строків їх виконання, розміру процентів та інших умов, у тому числі щодо:

повернення іпотекодавцем іпотекодержателю кредиту у сумі 120000 доларів США в строк по 25 липня 2018 року;

сплати іпотекодавцем процентів за користування кредитом у порядку та строки, визначені кредитним договором;

виконання іпотекодавцем інших зобов`язань, передбачених кредитним договором в повному обсязі, на умовах і в строки визначені в кредитному договорі (у тому числі при зміні строків виконання зобов`язань); а також іпотекою забезпечується відшкодування іпотекодавцем будь-яких витрат та збитків іпотекодержателя, пов`язаних з неналежним виконанням іпотекодавцем умов кредитного договору та/або цього Договору (у тому числі пені, штрафів, відшкодування збитків), а також витрат іпотекодержателя, пов`язаних зі зверненням стягнення на предмет іпотеки за цим Договором, у тому числі витрат на утримання і збереження такого предмета іпотеки.

За умовами Договору на забезпечення виконання основного зобов`язання іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 , та в цілому складається з трьох кімнат, житловою площею 48,5 кв.м, загальною площею 87,8 кв.м. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі Свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 , виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 28 жовтня 2004 року, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 11 листопада 2004 року за номером запису 3372 в книзі 550 пр. на сторінці 1, реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно: 8379844, відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 11 листопада 2004 року за №5402977. Відповідно до Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 15 липня 2008 року за №19545021, вартість предмета іпотеки складала 131700,00 грн. (п.2 Договору).

Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання іпотекодавцем основного зобов`язання повністю або частково, у тому числі якщо іпотекодавець не поверне іпотекодержателю суму кредиту, проценти за користування кредитом, пеню, іншу заборгованість, не сплатить платежі та штрафи, що передбачені та/або випливають з основного зобов`язання, а також в інших випадках, передбачених основним зобов`язанням та цим Договором, у тому числі у випадку одноразового прострочення основного зобов`язання (як основного боргу, так і процентів за ним).

При настанні зазначених у першому абзаці цього пункту Договору випадків іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення основного зобов`язання та зобов`язань, передбачених цим Договором, у строк, що не перевищує тридцяти календарних днів, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов цього Договору.

Сторони за взаємною згодою встановили, що визначений у другому абзаці цього пункту Договору тридцятиденний строк починає відлік з дати, що зазначена на квитанції, яка надається іпотекодержателю відділенням зв`язку при відправленні іпотекодавцю листа з вимогою про усунення порушення основного зобов`язання з повідомленням про вручення, або дати, що зазначена на такому листі, що отриманий іпотекодавцем особисто у іпотекодержателя (п.11 Договору).

За вибором іпотекодержателя застосовується один з наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя:

за рішенням суду (п.12.1 Договору);

у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса (п.12.2 Договору);

згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, яким вважається застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, викладене в пунктах 12.3.1 та 12.2 цього пункту Договору (п.12.3 Договору).

Задоволення вимог здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку» у випадку задоволення вимог іпотекодержателя шляхом використання процедури, передбаченої в цьому підпункті пункту 12.3 Договору, договір про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений шляхом здійснення цього застереження, є підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки. При цьому вважається, що предмет іпотеки набувається у власність іпотекодержателя за вартістю, що буде визначена після прийняття іпотекодержателем рішення про обрання передбаченого цим пунктом Договору способу звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі висновку незалежного експерта-суб`єкта оціночної діяльності, правоздатність якого підтверджена сертифікатом суб`єкта оціночної діяльності. При цьому сторони домовилися, що кандидатура суб`єкта оціночної діяльності визначається іпотекодержателем. При оцінці предмета іпотеки незалежний експерт повинен використовувати всі методи оцінки, які будуть передбачені чинним законодавством на момент оцінки.

Якщо фактичний розмір заборгованості іпотекодавця за основним зобов`язанням менший за вартість, що вказана у висновку незалежного експерта-суб`єкта оціночної діяльності, іпотекодержатель перераховує різницю на поточний рахунок іпотекодавця протягом 60 робочих днів з моменту набуття у власність предмета іпотеки.

Сторони з розумінням змісту статті 37 Закону України «Про іпотеку» свідчать, що право іпотекодержателя зареєструвати право власності на предмет іпотеки на підставі положень цього підпункту пункту 12.3 цього Договору є безумовним, тобто підлягає реєстрації незалежно від претензій іпотекодавця, а рішення про реєстрацію права власності на предмет іпотеки може бути оскаржене іпотекодавцем в судовому порядку лише у випадку, якщо він доведе, що повністю виконав основне зобов`язання (12.2.1 Договору).

Взаємовідносини сторін, не передбачені цим Договором, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про іпотеку», чинним законодавством України (п.13 Договору).

З матеріалів Реєстраційної справи №101 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 встановлено наступне.

За інформацією станом на 16 липня 2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта квартира (реєстраційний номер майна 8379844) за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 87,8 кв.м, житловою площею 48,5 кв.м зареєстрована 11 листопада 2004 року на праві приватної власності (розмір частки 1/1) ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 28 жовтня 2004 року, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради. Заборона на нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження 7628993) зареєстрована 25 липня 2008 року за №7628993 реєстратором приватним нотаріусом Криворотенко Л.І. на підставі Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Криворотенко Л.І. 25 липня 2008 року за реєстровим №5873 за заявою ВАТ «Сведбанк». Заборона на нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження 7629419, тип обтяження іпотека) зареєстровано 25 липня 2008 року реєстратором приватним нотаріусом Кондратюк В.С. на підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк», посвідченого приватним нотаріусом Шевченко Д.Г. 25 травня 2012 року за реєстровим №1306. Іпотекодержатель ПАТ «Дельта Банк». Іпотекодавець ОСОБА_1 . Розмір основного зобов`язання 120000,00 доларів США, строк виконання 25 липня 2018 року (т.1 а.с.154-155).

Згідно Листа-вимоги від 22 березня 2019 року, що надісланий Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» позичальнику/іпотекодавцю ОСОБА_1 заборгованість станом на 05 березня 2019 року за Кредитним договором №1501/0708/55-012 від 25 липня 2008 року становить 2431745,49 грн., яку запропоновано сплатити у шестидесятиденний строк; попереджено, що у разі не виконання цієї вимоги АТ «Дельта Банк» розпочне процедуру звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно. Звернуто увагу на те, що статті 33, 35, 36, 37 Закону України «Про іпотеку» та умови Іпотечного договору передбачають способи задоволення вимог іпотекодержателя у позасудовому порядку, зокрема передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання (т.1 а.с.165).

Лист-вимогу отримано ОСОБА_1 30 березня 2019 року, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення адресату особисто (т.1 а.с.164).

Державним реєстратором прав на нерухоме майно комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манютою С.В. за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень прийняту 12 липня 2019 року за реєстраційним №34979397, винесено 16 липня 2019 року Рішення про державну прав та їх обтяжень №47795313, на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності (форма власності приватна, розмір частки 1/1) на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за акціонерним товариством «Дельта Банк» () з відкриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомості (т.1 а.с.136).

За інформацією станом на 16 липня 2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 87,8 кв.м, житловою площею 48,5 кв.м зареєстрована 12 липня 2019 року на праві приватної власності (розмір частки 1/1) акціонерного товариства «Дельта Банк» (); запис про право власності: 32407577; дата державної реєстрації: 12 липня 2019 року; підстава виникнення права власності: Іпотечний договір, серія та номер: 5873, виданий 25 липня 2008 року, видавник: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І.; докази повідомлення, серія та номер: 580, виданий 01 квітня 2019 року, видавник: Укрпошта; Лист-вимога, серія та номер: 02.4.1/426/19, виданий 22 березня 2019 року, видавник: АТ «Дельта Банк»; підстава: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47795313 від 16 липня 2019 року, ОСОБА_3 КП «Агенція реєстраційних послуг», Одеська область (т.1 а.с.157).

Отже, виконання зобов`язань за Кредитним договором №1501/0708/55-012 від 25 липня 2008 року по поверненню кредиту в сумі 120000,00 доларів США, сплати процентів за користування кредитом та виконання інших передбачених договором зобов`язань забезпечено Іпотечним договором №№1501/0708/55-012-Z-1 від 25 липня 2008 року; наслідком невиконання основного зобов`язання є право кредитора/іпотекодержателя звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений пунктом 12.1 Іпотечного договору, зокрема, згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, яким вважається застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, викладене, зокрема, в пункті 12.3.1 Іпотечного договору.

Рішення суду в справі №520/10686/15-ц про відмову АТ «Дельта Банк» у зверненні стягнення на предмет іпотеки є реалізацією іпотекодержателем права звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений пунктом 12.1 Іпотечного договору, а саме за рішенням суду. Дана обставина не є перешкодою для реалізації іпотекодержателем права звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений пунктом 12.3 Іпотечного договору.

Доводи апеляційної скарги щодо застосування Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» №1304-УП, який набрав чинності 07 червня 2014 року, до спірних правовідносин безпідставні.

Так, протягом дії Закону №1304-УП не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв.м для квартири та 250 кв.м для житлового будинку.

В іпотеку була передана квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 87,8 кв.м, житловою площею 48,5 кв.м, належна на праві приватної власності ОСОБА_1 з 28 жовтня 2004 року. На час передачі квартири в іпотеку в ній не значилось осіб, що проживають та зареєстровані в квартирі.

ОСОБА_1 квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєструвала своє місце проживання 30 вересня 2014 року (т.1 а.с.57).

Станом на 23 грудня 2020 року ОСОБА_1 не має реєстрації місця проживання в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (т.2 а.с.58).

За інформацією станом на 31 жовтня 2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 на праві приватної власності (частка власності 1/1) належала квартира загальною площею 141,0 кв.м, житловою площею 72,3 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 , на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_3 , виданого 12 березня 2007 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради. Дана квартира була передана в іпотеку ЗАТ «ОТП Банк» на підставі Іпотечного договору, посвідченого 04 серпня 2008 року за реєстровим №1838 для забезпечення основного зобов`язання ОСОБА_4 у розмірі 183000,00 доларів США (т.1 а.с.74-76).

Крім того, за інформацією станом на 31 жовтня 2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 подарувала належну їй частку квартири загальною площею 118 кв.м, житловою площею 63,5 кв.м, що розташована за адресом: АДРЕСА_7 , на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Ткаченко І.В. 05 квітня 2019 року за реєстровим №319, ОСОБА_2 (дочці), тобто здійснила відчуження належної їй частки у нерухомому майні після отримання 30 березня 2019 року листа-вимоги АТ «Дельта Банк» (т.1 а.с.66, 67, 69-70).

Отже, на момент отримання 30 березня 2019 року листа-вимоги банку ОСОБА_1 мала на праві власності два об`єкти житлової нерухомості та мала частку у власності на один об`єкт житлової нерухомості (відчуження частки даруванням здійснила 05 квітня 2019 року), на момент звернення стягнення на предмет іпотеки у ОСОБА_1 продовжував перебувати у власності інший об`єкт житлової нерухомості, що виключає застосування вищевказаного Закону про мораторій.

Доводи апеляційної скарги щодо неотримання вимоги банку безпідставні, оскільки у Реєстраційній справі №101 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 міститься рекомендоване повідомлення 580 Укрпошти від 01 квітня 2019 року про вручення 30 березня 2019 року поштового відправлення (листа-вимоги) адресату ОСОБА_1 особисто (т.1 а.с.66-67, 164-165).

Презумпція належного повідомлення іпотекодавця про необхідність усунення порушень основного зобов`язання позивачем в загальному порядку належними та допустимими доказами не спростована.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення прав зареєстрованих осіб, зокрема дочки та її дітей безпідставні, оскільки дочка ОСОБА_2 має право власності на частку квартири загальною площею 118 кв.м, житловою площею 63,5 кв.м, що розташована за адресом: АДРЕСА_7 , відповідно, житлові права її дітей є захищеними (т.1 а.с.69-70).

Крім того, на момент передачі квартири в іпотеку в ній не значилось осіб, які проживають чи зареєстровані в квартирі. Сама ОСОБА_1 зареєструвала своє місце проживання в квартирі у 2014 році. Щодо реєстрації в квартирі інших осіб, то така відбулася після передачі квартири в іпотеку та без письмової згоди іпотекодержателя на реєстрацію осіб в квартирі.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності звіту про визначення вартості іпотечного майна як підстави для визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення реєстратора приймаються з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 37 Закону України «Про іпотеку» (в редакції станом на час прийняття державним реєстратором оспорюваного рішення) іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Згідно частини 3 статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі №306/1224/16-ц (провадження №14-501цс18) зроблено висновок, що «за змістом статті 18 Закону №1952-IV перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Згідно з пунктом 57 Порядку №1127 для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину. Відповідно до пункту 61 цього Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). У наведених правових нормах визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 10, 18 Закону №1952-IV та статті 37 Закону №898-IV порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі №521/18393/16-ц (провадження №14-661цс18) зроблено аналогічний висновок.

Схожий висновок викладено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №306/2053/16-ц (провадження №14-22цс19), а крім того зазначено, що «при цьому суди зробили обґрунтований висновок, що у матеріалах справи відсутні відомості про отримання письмової вимоги від іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття на нього права власності, інформацію про вартість майна, за якою відбулося зарахування вимог, оскільки ціна набуття права власності на предмет іпотеки є істотною обставиною і повинна погоджуватися з власником майна. Крім того, правильно встановлено, що оцінка майна предмету іпотеки на момент переходу права власності не проводилась. Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно встановив порушення вимог договору щодо процедури звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку, правильно застосував норми матеріального права і ухвалив законне та обґрунтоване рішення».

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 16 червня 2021 року в справі №761/11601/19 (провадження №14-102цс21), повертаючи справу на розгляд Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, зазначила, що у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі №306/1224/16-ц (провадження №14-501цс18) та від 20 березня 2019 року у справі №306/2053/16-ц (провадження №14-22цс19) однозначно висловлено правові висновки щодо необхідності подання державному реєстратору документа про експертну оцінку предмета іпотеки для проведення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем. Відсутність оцінки предмету іпотеки на момент переходу права власності свідчить про порушення проведеної державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем. Подібні за змістом висновки, із посиланням на вказані висновки Великої Палати Верховного Суду, зроблено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі №917/2101/17, від 11 червня 2020 року у справі №914/953/19, від 12 серпня 2020 року у справі №921/353/19. Наведене свідчить про те, що суди однаково застосовують висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у справах №306/1224/16-ц, 306/2053/16-ц та приходять до подібних висновків про те, що відсутність оцінки предмета іпотеки на момент переходу права власності свідчить про порушення проведення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем.

Умовами Іпотечного договору у пункті 12.3.1 передбачено, що задоволення вимог здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку» у випадку задоволення вимог іпотекодержателя шляхом використання процедури, передбаченої в цьому підпункті пункту 12.3 Договору, договір про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений шляхом здійснення цього застереження, є підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки. При цьому вважається, що предмет іпотеки набувається у власність іпотекодержателя за вартістю, що буде визначена після прийняття іпотекодержателем рішення про обрання передбаченого цим пунктом Договору способу звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі висновку незалежного експерта-суб`єкта оціночної діяльності, правоздатність якого підтверджена сертифікатом суб`єкта оціночної діяльності. При цьому сторони домовилися, що кандидатура суб`єкта оціночної діяльності визначається іпотекодержателем. При оцінці предмета іпотеки незалежний експерт повинен використовувати всі методи оцінки, які будуть передбачені чинним законодавством на момент оцінки. Якщо фактичний розмір заборгованості іпотекодавця за основним зобов`язанням менший за вартість, що вказана у висновку незалежного експерта-суб`єкта оціночної діяльності, іпотекодержатель перераховує різницю на поточний рахунок іпотекодавця протягом 60 робочих днів з моменту набуття у власність предмета іпотеки.

Отже, у справі, що переглядається, у пункті 12.3.1 Іпотечного договору сторони врегулювали порядок і спосіб набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язань за кредитним договором, такий порядок передбачає, зокрема, необхідність встановлення вартості предмета іпотеки.

ПАТ «Дельта Банк» не надав доказів проведення оцінки предмета іпотеки на момент звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку.

Зазначені обставини вказують на порушення іпотекодержателем порядку звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку шляхом державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем, оскільки і Законом України «Про іпотеку», і укладеним сторонами Іпотечним договором №1501/0708/55-012-Z-1 від 25 липня 2008 року визначена необхідність встановлення вартості предмета іпотеки саме на момент переходу права власності на предмет іпотеки на підставі оцінки суб`єкта оціночної діяльності.

Щодо способу захисту порушених прав.

Відповідно до частини 4 статті 37 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, чинній на момент звернення з позовом) рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

За умови, якщо правовідносини між сторонами щодо спірного нерухомого майна мають договірний характер та таке майно не було відчужено до третіх осіб, вимога про скасування рішення держаного реєстратора про державну реєстрацію прав на нерухоме майно не може бути розцінена судами як неналежний спосіб захисту. Задоволення такого позову призводить до внесення державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про речове право позивача на спірне нерухоме майно. Це відновлює становище, яке існувало до прийняття державним реєстратором оспорюваного рішення. Зазначене відповідає способу захисту, передбаченому пунктом 4 частини 2 статті 16 ЦК України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі №914/2350/18 (914/608/20) (провадження №12-83гс21); постанова Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі №523/17429/20 (провадження №61-2612св23), постанова Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року у справі №545/1883/20 (провадження №61-5728св21).

Отже, задоволення вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності за ПАТ «Дельта Банк» призведе до відновлення порушених прав позивача.

Щодо позовних вимог до державного реєстратора.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ст.48 ЦПК України).

Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Поняття «сторона у спорі» не тотожне поняттю «сторона у процесі», сторонами у процесі є такі її учасники, як позивач і відповідач, тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача. Отже, належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц (провадження №14-61цс18, постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі №910/15792/20 (провадження №12-31гс22).

У розумінні вказаних правових висновків, які знайшли своє втілення в ряді постанов Верховного Суду, державний реєстратор не є належним відповідачем у спорах про визнання незаконними та скасування реєстраційних дій, вчинених щодо третьої особи, а ним є особа, щодо якої були здійснені ці дії (записи).

У даній справі таким належним відповідачем є ПАТ «Дельта Банк», тому у вимогах до державного реєстратора як і до залученого судом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб належить відмовити.

Справа в провадженні суду першої інстанції з жовтня 2019 року, суду апеляційної інстанції з жовтня 2020 року, призначалась до розгляду на 07 жовтня 2021 року, 17 лютого 2022 року, 06 жовтня 2022 року, 08 червня 2023 року, 09 листопада 2023 року. Інформація про дату, час та місце розгляду справи доступна на сайті «Судова влада». Учасники справи мали процесуальний час для надання суду обґрунтування власних позицій. Судом апеляційної інстанції вимоги статей 128, 130 ЦПК України щодо судового виклику/повідомлення учасників процесу виконувались, порядок вручення судових повісток/повідомлень дотримувався, учасники справи правом на отримання/неотримання надісланих поштою судових повісток/повідомлень розпоряджалися на власний розсуд; додатково учасники справи повідомлялися документом в електронному вигляді «Судова повістка…», SMS-повідомленням «Судова повістка…»; підстав для подальшого відкладення розгляду справи не встановлено.

Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Датою ухвалення призначеного у судове засідання на 09 листопада 2023 року рішення судом апеляційної інстанції відповідно до положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2020 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, скасування запису в державному реєстрі задовольнити частково.

Скасувати рішення про державну реєстрацію права власності (з відкриттям розділу), прийняте державним реєстратором комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манютою Сергієм Васильовичем 16 липня 2019 року, індексний номер 47795313, про державну реєстрацію права приватної власності публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» () на квартиру загальною площею 87,8 кв.м, житловою площею 48,5 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до державного реєстратора комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюти Сергія Васильовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, скасування запису в державному реєстрі відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 грудня 2023 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева

Є.С.Сєвєрова