Справа № 930/1534/23
Провадження №2/930/489/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2023 року м.Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Войницької Т.Є.

за участі секретаря судового засідання Вакар Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ частки в натурі із майна, що є спільною частковою власністю,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ частки в натурі із майна, що є спільною частковою власністю, в якому просить, виділити їй у приватну власність: А2«3-1» - веранду загальною площею 9,8 м2., А2 «3-2» - кімнату житловою площею 15,8 м2., А «3-3» - кімнату житловою площею 15,0 м2., та господарські будівлі і споруди «Б/під» - погріб площею основи 19,7 м2., «Б» - літня кухня площею основи 46,0 м2, «Б1» - сарай площею основи 12,0 м2, «1-5» - огорожа та припинити право спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.05.2016 вона є власником 17/50 частини житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 .

Співвласниками вказаного житлового будинку є ОСОБА_2 , якій належить 19/50 частини житлового будинку з господарчими будівлями, та ОСОБА_3 , якій належить 7/25 частини житлового будинку з господарчими будівлями.

Добровільно між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не досягнуто згоди щодо виділу часток будинку в натурі. Вони тривалий час перебувають в неприязних відносинах, між ними та членами їхніх родин часто траплялися суперечки, а тому досягти згоди в добровільному порядку про виділення належних їм часток майна, не мають можливості.

ОСОБА_1 одержано висновок щодо технічної можливості поділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна. Відповідно до висновку їй може бути виділено приміщення: А2«3-1» - веранду загальною площею 9,8 м2., А2 «3-2» - кімнату житловою площею 15,8 м2., А «3-3» - кімнату житловою площею 15,0 м2., та господарські будівлі і споруди «Б/під» - погріб площею основи 19,7 м2., «Б» - літня кухня площею основи 46,0 м2, «Б1» - сарай площею основи 12,0 м2, «1-5» - огорожа.

За технічними показниками 17/50 частина об`єкта є відокремлена, має окремий вхід і може бути виділена в натурі.

Таким чином, на думку позивачки, вона є співвласником у спільній частковій власності, має право на виділ в натурі належної їй частки у цілому житловому будинку, розміщеному по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 09.06.2023 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 26.10.2023 закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено до судового розгляду.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Нечепуренко Г.І. не з`явилися, від представника до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в який просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнали та не заперечували щодо їх задоволення.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Заяв та клопотань від неї не надходило.

Згідно з частиною 3статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження.

Судом встановлено, що згідно паспорта серії НОМЕР_1 , виданого Немирівським РВ УМВС України у Вінницькій області 12.02.1998, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Бугаків Немирівського району Вінницької області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 . 12.05.2016 приватним нотаріусом Немирівського районного нотаріального округу Вінницької області Люлько Л.М. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0898 га у межах згідно з планом, кадастровий номер :01:004:0023, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

12.05.2016 приватним нотаріусом Немирівського районного нотаріального округу Вінницької області Люлько Л.М. ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 на 17/50 часток житлового будинку АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.05.2016 за ОСОБА_1 на праві приватної власності зареєстрована земельна ділянка площею 0,0898 га, кадастровий номер :01:004:0023, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.05.2016 за ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності зареєстрована 17/50 частина житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

З довідки КП «Немирівське БТІ» №308 від 17.05.2021 встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 зареєстрований за: 19/50 частина ОСОБА_2 , 17/50 частина ОСОБА_1 , 7/25 частина ОСОБА_3 .

На підставі висновку ФОП ОСОБА_6 № 174 від 11.12.2023 р. щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, а саме: житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , за технічними показниками 17/50 частина житлового будинку з господарськими будівлями, може бути виділена в окремий об`єкт нерухомого майна.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав,не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно зі ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Співвласникам, як і кожному окремому власнику речі, належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, що належить їм на праві спільної часткової власності.

Отже, право спільної часткової власності - це право двох і більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися, розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Відповідно до ст,ст.358,364 ЦК Україникожен із співвласників спільної власності має право на виділ у натурі частки, що є у спільній власності.

Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

3гідно з ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. (ч.1). Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. (ч.2) У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (ч.3).

У постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року в справі №6-12 цс13 зроблено висновок, що «у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється зі спільної власності,у разі поділу спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників (стаття 367ЦК України). Виділ часток(поділ)жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку зі самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ(поділ)технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин,поділ (виділ)може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Так, відповідно до рекомендацій Верховного Суду обов`язковою умовою виділу в натурі окремого об`єкту нерухомого майна з об`єкту нерухомого майна, який перебуває у спільній частковій власності (Домоволодіння) є технічна можливість виділення у приватну власність відокремленої частини Домоволодіння із самостійним виходом, яка є ізольованою від частин Домоволодіння, які належать іншим співвласникам.

Ураховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до ст.364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України (постанова Верховного Суду від 16 квітня 2020 року у справі № 725/602/18).

Виходячи з положень статей 183, 364 ЦК України та роз`яснень, викладених в пунктах 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», суд доходить висновку, що виділ частки в натурі із спільного будинку може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

У пункті 8 Постанови № 7 визначено, що різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Тому при відчуженні жилого будинку вони переходять до нового власника разом з будинком, якщо при укладенні договору про відчуження не було обумовлено їх знесення або перенос попереднім власником.

Реалізація права співвласника щодо виділу належної позивачеві 17/50 частки в будинку не порушить прав інших співвласників, оскільки запропонований варіант виділу здійснено відповідно до чинного законодавства, частка позивача у спільній частковій власності на нерухоме майно, є відокремленою та може бути виділена в натурі, тому є всі підстави для задоволення позовних вимог, що узгоджується з Постановою Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 495/3521/18 (провадження № 61-18535св21), у якій вказано, що у разі виділу співвласник отримує свою частку в майні в натурі й вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається.

Керуючись ст. ст.183, 355, 356, 358, 364, 367 ЦК України, ст.ст.12, 211, 223, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354, ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ частки в натурі із майна, що є спільною частковою власністю - задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , у приватну власність: А2«3-1» - веранду загальною площею 9,8 м2., А2 «3-2» - кімнату житловою площею 15,8 м2., А «3-3» - кімнату житловою площею 15,0 м2., та господарські будівлі і споруди «Б/під» - погріб площею основи 19,7 м2., «Б» - літня кухня площею основи 46,0 м2, «Б1» - сарай площею основи 12,0 м2, «1-5» - огорожа та припинити право спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 17/50 частку домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. Є. Войницька