Справа № 301/3504/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" грудня 2023 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення додаткових витрат, заподіяних каліцтвом,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення додаткових витрат, заподіяних каліцтвом.

Позовні вимоги мотивовано тим, що у 1988 році під час відбування строкової військової служби в рядах Радянської армії у військовій частині в/п НОМЕР_1 , при виконанні обов`язків військової служби з позивачем стався нещасний випадок, внаслідок якого він отримав травму, яка потягла 100-відсоткову втрату працездатності. Внаслідок цієї травми йому встановлена 1 «Б» група інвалідності.

З того часу він щорічно звертається в суд з позовом про відшкодування понесених ним витрат.

Останній раз позивач звертався в Іршавський районний суд з аналогічним позовом у липні 2021 року та просив стягнути з відповідача на свою користь заробіток (дохід), втрачений внаслідок втрати професійної придатності, витрати на сторонній догляд за ним, а також відшкодувати інші додаткові витрати за період з 23 березня 2020 року по 23 березня 2021 року включно (12 місяців).

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 08.12.2022 року по цивільній справі №301/1711/21 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнуто з відповідача на його користь суму 217182,00 грн. за період з 23 березня 2020 року по 23 березня 2021 року.

За період з 24 березня 2021 року по 24 листопада 2023 року включно (24 місяці) ОСОБА_1 як інвалід 1-«Б» групи втратив щомісячний заробіток в сумі 6855 грн., що за 24 місяці становить 164520 грн.

Також позивач потребує стороннього догляду, який за ним проводить ОСОБА_2 і якому він повинен сплачувати щомісячно мінімальну заробітну плату. ОСОБА_2 він повинен сплатити заборгованість за минулий період з 24.03.2021 року по 24.11.2023 року включно в розмірі мінімальної зарплати на день виплати, тобто по 6700 грн. щомісячно упродовж 24 місяців = 160000 грн.

Крім того, він потребує спеціального медичного догляду, за який він щомісячно сплачує в розмірі посадової ставки медичної сестри в сумі 3787 грн., що за 24 місяці становить 90888 грн.

Щоквартально з березня 2021 року до березня 2023 року позивач проходив курс масажу, а це 10 сеансів (10 днів кожного кварталу). За вказаний період він пройшов 8 курсів (8 кварталів). Вартість одного масажу становить 150 грн., а 10-ти масажів - 1500 грн. Всього за 8 кварталів проведено 80 масажів 12000 грн. (1500 грн. х 8 кварталів) = 120000 грн.

У період з 18.05.2023 року по 08.06.2023 року ОСОБА_1 пройшов курс реабілітаційного лікування, який містив 20 процедур: 10-ть - міостимуляція м`язів спини (1500 грн.) та 10-ть - лікувальний масаж спини та рук (2000 грн.), за всю процедуру (20 масажів) ним сплачено 3500 грн.

Загалом за період з березня 2021 року до червня 2023 року проведено 80 масажів на загальну суму (12000+3500) =123500 грн.

За період з 24 березня 2021 року по 24 листопада 2023 року позивач купив необхідний йому додатковий одяг та білизну на загальну суму 56330 грн.

Загалом за період з 24 березня 2021 року по 24 листопада 2023 року позивачем витрачено коштів на загальну суму 595238 грн., що є додатковими витратами на його утримання, які він бажає стягнути на свою користь з відповідача.

ОСОБА_1 просив стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на свою користь понесені ним додаткові витрати на своє утримання за період з 24.03.2021 року по 24.11.2023 року в сумі 595238 грн.

Ухвалою Іршавського районного суду від 18.10.2023 року відкрито провадження у справі та справу призначено на підготовче судове засідання.

Ухвалою Іршавського районного суду від 21.11.2023 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначеного до судового розгляду по суті.

15 грудня 2023 року від відповідача Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач не визнає заявлених позовних вимог та вважає позов необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з таких підстав.

По-перше, позивач стверджує, що у 1988 році під час відбування строкової військової служби в рядах Радянської Армії у військовій частині в/п НОМЕР_1 , яку проходив на території Угорщини, з позивачем стався нещасний випадок, внаслідок якого він отримав травму, яка потягла 100% втрату працездатності. Внаслідок цієї травми позивачу встановлена 1 група інвалідності. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджували факт нещасного випадку. Не приєднано і доказів проходження військової служби позивачем саме у військовій частині НОМЕР_1 , а не в будь-якій іншій військовій частині ЗС України.

По-друге, відповідно змісту позовної заяви та доданих до неї документів можна зробити висновок, що лікарська експертиза встановила необхідний перелік медичних послуг, які необхідні та їх треба відшкодувати, як додаткові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу було видано Довідку до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, відповідно, якої позивач: «значно залежний від інших осіб, здатний до виконання окремих елементів самообслуговування» та в графі рекомендовано зазначено: лікування у травматолога, сімейного лікаря. Жодної рекомендації по додатковим медичним послугам в наданих документах не вказано.

В прохальній частині позивач просить стягнути з військової частини НОМЕР_1 додаткові витрати по його утриманню в сумі 595238 грн. за період з 24.03.2021 року по 24.11.2023 року. На підтвердження зазначеного в позовній заяві надаються наступні документи: довідка про посадовий оклад молодшої медичної сестри, але не зазначено скільки годин (днів) здійснювався спеціальний медичний догляд молодшою медичною сестрою за позивачем; на аркуші паперу А4 рукописним текстом вказано вартість масажу - відсутні будь-які реквізити юридичної особи або ФОП, кому надавалися послуги; лист МЦ «Здоров`я» про те, що позивач пройшов курс реабілітаційного лікування з 18.05.2023 року по 08.06.2023 року. В зазначених доказах відсутня інформація про те, що позивач поніс будь-які витрати.

Враховуючи вищевикладене, військова частина НОМЕР_1 вважала, що жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин позивач суду не надав, тому просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Згідно позовної заяви позивач просив розглянути справу без його участі. Представник позивача причини неявки до суду не повідомила, яких-небудь заяв не подала.

Представник відповідача - Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала заяву, в якій розгляд справи просила провести без її участі та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 44, 51-52).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити частково, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 04 травня 2022 року Управлінням соціального захисту населення Хустської РДА, ОСОБА_1 , як особа з інвалідністю І групи, безтерміново має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни (а.с.6).

Згідно Довідки №262 від 05.04.2022 року до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №788166 від 05.04.2022 року, ОСОБА_1 має першу «Б» групу інвалідності безтерміново, причина інвалідності травма, отримана при виконанні обов`язків військової служби, значна залежність від інших осіб, частково здатний до виконання окремих елементів самообслуговування (а.с.6).

Відповідно до ч.3 ст.1166 ЦК України, шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст.1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв`язку з втратою здоров`я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів.

Договором або законом може бути збільшений обсяг і розмір відшкодування шкоди, завданої потерпілому каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

ОСОБА_1 посилався на те, що шкоду його здоров`ю було завдано у 1988 році під час проходження ним строкової війської служби в рядах Радянської армії на території Угорщини у військовій частині в/п НОМЕР_1 , під час якої з ним стався нещасний випадок.

Згідно з ч.1 ст.1205 ЦК України, у разі припинення юридичної особи, зобов`язаної відшкодувати шкоду, завдану каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, і встановлення її правонаступників виплата щомісячних платежів покладається на її правонаступників.

Як зазначено в ст.7 Закону України «Про правонаступництво України», Україна є правонаступником прав і обов`язків за міжнародними договорами Союзу РСР, які не суперечать Конституції України та інтересам республіки.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 08.12.2022 року по цивільній справі №301/1711/21 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 за період з 23.03.2020 року по 22.03.2021 року суму в розмірі 217182 грн. додаткових витрат, заподіяних каліцтвом (а.с. 3-5).

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У зазначеній постанові Закарпатського апеляційного суду від 08.12.2022 року, яка набрала законної сили 08.12.2022 року, вказано, що Військова частина НОМЕР_1 є правонаступником військової частини, в якій позивач проходив військову службу в лавах Радянської армії у 1988 році.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 08.12.2022 року по цивільній справі №301/1711/21 на користь ОСОБА_1 стягнено додаткові витрати за період по 22.03.2021 року.

Згідно позовної заяви, ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача понесені ним додаткові витрати за наступні 24 місяці, починаючи з 24.03.2021 року. Хоча позивач і зазначає період з 24.03.2021 року по 24.11.2023 року, при цьому всі наведені позивачем розрахунки та суми складових боргу за додаткові витрати проведені саме за 24 місяці.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Тобто, суд розглядає позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат за 24 місяці, тобто за період з 24 березня 2021 року по 23 березня 2023 року.

ОСОБА_1 посилається на те, що за 24 місяці, що почалися з 24.03.2021 року, ним понесено додаткові витрати, заподіяні каліцтвом на загальну суму 595238 грн.

Дана сума складається з:

-втраченого щомісячного заробітку на загальну суму 164520 грн. (6855 грн. х 24 місяці),

-витрат щодо стороннього догляду за ним, здійснені ОСОБА_2 - 160000 грн. (6700 грн. х 24 місяці),

-витрат на медичний догляд - 90888 грн. (3787 грн. х 24 місяці),

-курсу реабілітаційного лікування - 3500 грн.,

-витрат на придбання одягу та білизни - 56330 грн.,

-курсів масажів - 120000 грн.

Вказані витрати здійснені відповідно до індивідуальної програми реабілітації ОСОБА_1 №336, заповненої Обласною МСЕК 05.04.2022 року відповідно до Акту огляду МСЕК №343 (а.с.7-8).

Так, згідно довідки Філії «Хустська дорожня експлуатаційна дільниця» Дочірнього підприємства «Закарпатський облавтодор» ДАК «Автомобільні дороги України» №29 від 30.05.2023 року, тарифна ставка робітника машиніста-тракториста широкого профілю 111 розряду станом на 01.01.2023 року згідно Галузевої угоди між Державним агентством автомобільних доріг України і Профспілкою праівників автомобільного транспорту та шляхового господарства України на 2021-2023 роки, зміни та доповнення №03 від 04.01.2023 року, що діє з 03.01.2023 року, становить 6855 грн. (а.с.9).

Враховуючи наведене, втрачений ОСОБА_1 щомісячний заробіток становить 164520 грн. (6855 грн. х 24 місяці).

Як вбачається з довідки Управління соціального захисту населення Хустської районної військової адміністрації №95/07 від 06.02.2023 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , надає позивачу ОСОБА_1 соціальні послуги на непрофесійній основі, однак за зверненням ОСОБА_2 від 23.01.2023 року компенсаційну виплату йому не призначено по причині перевищення середньомісячного сукупного доходу рівня прожиткового мінімуму для сім`ї (а.с.10).

Виходячи з розміру мінімальної заробітної плати в сумі 6700 грн. на місяць, витрати ОСОБА_1 на сторонній догляд за ним, який здійснює ОСОБА_2 , становлять 160800 грн. (6700 грн. х 24 місяці). Проводячи розрахунок вказаної суми, позивачем допущено арифметичну помилку, однак суд виходить саме з розрахунку 6700 грн. х 24 місяці, що становить 160800 грн., а не 160000 грн. як було зазначено позивачем.

Згідно довідки КНП «Іршавська міська лікарня» №478 від 22.05.2023 року, посадовий оклад молодшої медичної сестри по догляду за хворим становить з 01 січня 2023 року 3787 грн. відповідно до Єдиної тарифної сітки станом на 01 січня 2023 року (а.с.11).

Відтак, витрати позивача за щомісячний спеціальний медичний догляд становлять 90888 грн. (3787 грн. х 24 місяці).

Як вбачається з позовної заяви, у період з 18.05.2023 року по 08.06.2023 року ОСОБА_1 пройшов курс реабілітаційного лікування, який містив 20 процедур: 10 - міостимуляція м`язів спини (1500 грн.) та 10 - лікувальний масаж спини та рук (2000 грн.), за всю процедуру (20 масажів) ним сплачено 3500 грн.

Вказані обставини підтверджуються довідкою з МЦ «Здоров`я» про реабілітаційне лікування ОСОБА_1 , виданою лікуючим лікарем неврологом-рефлексотерапевтом ОСОБА_5 (а.с.13), та фіскальними чеками, виданими ФОП ОСОБА_5 08.06.2023 року на суму 2000 грн. за 10 лікувальних масажів та на суму 1500 грн. за міостимуляцію (10 процедур) (а.с.14).

З накладних №25 від 06.04.2021 року на суму 17105 грн., №5 від 16.05.2022 року на суму 16905 грн., №10 від 15.05.2023 року на суму 22320 грн. вбачається, що на придбання одягу та білизни ОСОБА_1 витратив 56330 грн. (а.с. 15, 16, 17).

Також ОСОБА_1 у позовній заяві посилається на те, що щоквартально з березня 2021 року до березня 2023 року він проходив курс масажу, а це 10 сеансів (10 днів кожного кварталу). За вказаний період він пройшов 8 курсів (8 кварталів). Вартість одного масажу становить 150 грн., а 10-ти масажів - 1500 грн. Всього за 8 кварталів проведено 80 масажів, вартість яких становить 12000 грн. (1500 грн. х 8 кварталів).

На підтвердження даної обставини позивачем приєднано до позовної заяви копію довідки ОСОБА_6 щодо вартості масажу, в якій зазначено, що вартість масажу становить 150 грн., курс масажу 10 днів 4 рази у році (а.с.12).

Однак, при перевірці наведеного позивачем розрахунку щодо понесених позивачем витрат на курс масажу судом встановлено, що позивачем допущено рахункову помилку у зазначенні загальної вартості масажу, а саме: помилково вказано суму як - 120000 грн. замість вірного 12000 грн.

Крім того, при проведенні розрахунку загальної суми додаткових витрат позивачем повторно включено суми вартості курсу реабілітаційного лікування та курсів масажу.

За таких обставин суд вважає, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 488038 грн. додаткових витрат, заподіяних каліцтвом, за період з 24.03.2021 року по 23.03.2023 року включно, що складається з:

-втраченого щомісячного заробітку на загальну суму 164520 грн.,

-витрат щодо стороннього догляду за ним, здійснені ОСОБА_2 - 160800 грн.,

-витрат на медичний догляд - 90888 грн.,

-курсу реабілітаційного лікування - 3500 грн.,

-витрат на придбання одягу та білизни - 56330 грн.,

-курсів масажів 12 000 грн.

Оскільки згідно з п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору, суд вважає відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України стягнути такий з відповідача в сумі 4880,38 грн. (пропорційно розміру задоволених позовних вимог).

Керуючись ст. 1166, 1195, 1205 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 82, 263-265 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , юридична адреса: 51272, смт. Черкаське, Новомосковський район, Дніпропетровська область, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , додаткові витрати, заподіяні каліцтвом, за період з 24 березня 2021 року по 23 березня 2023 року включно у сумі 488038 (чотириста вісімдесят вісім тисяч тридцять вісім) грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , юридична адреса: 51272, смт. Черкаське, Новомосковський район, Дніпропетровська область, в користь держави 4880 (чотири тисячі вісімсот вісімдесят) грн. 38 коп. судового збору, який підлягає сплаті за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 19 грудня 2023 року.

Головуюча: М. О. Пітерських