Провадження № 2-др/752/177/23
04.12.2023 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі
головуючого судді Шевченко Т.М.
з участю секретаря Солодовник Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Палій Альони Віталіївни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального автотранспортного підприємства № 273904 про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -
рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2023 року частково задоволено позов ОСОБА_1 . Постановлено стягнути з Комунального автотранспортного підприємства № 273904 на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з 01.10.2021 року по 29.07.2022 року в розмірі 265 484 (двісті шістдесят п?ять тисяч чотириста вісімдесят чотири) гривні 37 копійок, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 219 477 (двісті дев?ятнадцять тисяч чотириста сімдесят сім) гривень 39 копійок та 5 000 (п?ять тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу. Вирішено питання про судові витрати.

02 листопада 2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Палій А.В. звернулася у суд з заявою про ухвалення додаткового рішення. Просить стягнути з Комунального автотранспортного підприємства № 273904 на користь ОСОБА_1 18 700 грн. витрат на правову допомогу.

В обгрунтування заяви зазначає, що 26.09.2022 року між ОСОБА_1 та адвокатом Палій А.В. укладено договір про надання правової допомоги. Під час ухвалення рішення суд не вирішив питання про судові витрати на правову допомогу, у зв"язку з чим надається розрахунок понесених витрат позивачем.

Вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступних висновків.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26.10.2023 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до Комунального автотранспортного підприємства № 273904 про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпусту, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Встановлено, що судом частково було вирішено питання щодо стягнення понесених судових витрат.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 ст. 270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з ч. 1, п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 6 статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

З матеріалів справи вбачається, що при поданні позовної заяви представником позивача - адвокатом Палій А.В. подано докази понесення витрат на суму 5000 грн., а саме квитанція до прибуткового касового ордеру від 26.09.2021 року №, акт виконаних робіт від 13.10.2022 року та попередній розрахунок від 13.10.2022 року.

В подальшому представником позивача був підготовлений адвокатськиий запит від 22.05.2023 року до відповідача про отримання копій документів, за який позивач сплатив кошти у розмірі 1200 грн. Також сплачено за участь в судових засіданняхна загальну суму 5 700 грн.

В подальшому між позивачем та адвокатом укладено додатковий договір № 1 до договору про надання правової допомоги від 26.09.2022 року, відповідно до якого внесені зміни (доповнення) до п.п. 4.1 п. 4 Договору щодо розміру вартості послуг. За участь в засіданнях позивач сплатив 3600 грн. Також позивач сплатив кошти за написання відповіді на відзив на позовну заяву у розмірі 2000 грн. та за написання заяви про ухвалення додаткового рішення у розмірі 2400 грн.

Загальна сума понесених витрат позивачем становить 18 700 грн.

З урахуванням викладеного, суд надходить до висновку про те, що заявлений до відшкодування розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, відповідає критерію розумності та необхідності таких витрат.

Таким чином, згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 13 700 грн. (18 700 - 5000), понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи Голосіївським районним судом м. Києва.

На підставі викладеного, керуючись ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Палій Альони Віталіївни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального автотранспортного підприємства № 273904 про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задовольнити.

Стягнути з Комунального автотранспортного підприємства № 273904 (ЄДРПОУ 273904; 03066, м. Київ, вул. Охтирська, б. 8) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13 700 грн. (тринадцять тисяч сімсот грн.)

Додаткове рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя