Справа № 217/71/23
Провадження № 2/217/25/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2023 року Авдіївський міський суд Донецької області в складі:

головуючий суддя Пронін С.Г.

за участю секретаря Гордієнко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Холостенко Олексій Васильович, до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід ОСОБА_4 , після смерті якого залишилась спадщина у вигляді однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира належала спадкодавцю ОСОБА_4 на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 15 лютого 1999 року Виконавчим комітетом Авдіївської міської ради, згідно рішення від 15.02.1999 № 160. Право власності на вказану квартиру було зареєстровано за ОСОБА_4 у КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» 11 березня 1999 року, за реєстровим номером 4841. Після смерті ОСОБА_4 , позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а інші спадкоємці дружина спадкодавця ОСОБА_3 (баба позивача) та його син ОСОБА_2 (батько позивача) написали нотаріальні відмови щодо прийняття спадщини на користь позивача. Постановою державного нотаріуса Першої донецької міської нотаріальної контори Сафронової Н.Л. від 06.10.2021 № 366/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки спадкове майно не зареєстровано в Державному реєстрі, а БТІ, яке здійснювало реєстрацію права власності знаходиться на тимчасово окупованій території, що позбавляє нотаріуса можливості отримати підтвердження інформації щодо належності вказаної квартири спадкодавцю. У зв`язку з чим, позивач просить визнати за ним право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті діда ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надав заяву, згідно якої просив розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмові пояснення на позовну заяву, згідно яких вказав, що він відмовився від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача ОСОБА_1 , про що написав нотаріально посвідчену заяву, у зв`язку із чим проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала письмові пояснення на позовну заяву, згідно яких вказала, що вона написала нотаріально посвідчену відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача ОСОБА_1 , у зв`язку із чим проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 02.12.2020, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Авдіївка Донецької області.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 30.01.2015, ОСОБА_4 з 22 лютого 1999 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 25.07.1974, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 26.06.1997, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 15 лютого 1999 року Виконавчим комітетом Авдіївської міської ради, згідно рішення від 15 лютого 1999 року № 160, ОСОБА_4 на праві приватної власності належала квартира, загальною площею 33,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно реєстраційного напису, право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_4 у КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» 11 березня 1999 року, за реєстровим номером 4841.

Згідно технічного паспорта на квартиру від 12 лютого 1999 року, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 33,10 кв.м., житловою площею 17,50 кв.м., належала ОСОБА_3 на праві власності. Право власності на вказану квартиру зареєстровано у КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» за реєстровим номером 4841.

Розпорядженням Голови Донецької обласної державної адміністрації від 03 червня 2016 року № 415, у м. Авдіївка Донецької області перейменовано АДРЕСА_2 .

Згідно інформаційної довідки № 336117557, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відсутні відомості щодо зареєстрованого права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 72341843 від 03.05.2023, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведено спадкову справу № 41/2021 Першою донецькою міською державною нотаріальною конторою.

Згідно копій нотаріально посвідчених заяв від 08.04.2021 № 84 та № 85, які містяться у спадковій справі № 41/2021, спадкоємці першої черги, після смерті ОСОБА_4 , його син ОСОБА_2 та дружина ОСОБА_3 відмовились від прийняття спадщини на користь позивача ОСОБА_1 .

Згідно копії нотаріально посвідченої заяви від 24.05.2021 № 32, 24 травня 2021 року позивач ОСОБА_1 , звернувся до державного нотаріуса державного нотаріуса Першої донецької міської нотаріальної контори Сафронової Н.Л. із заявою про прийняття спадщини після смерті діда ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою державного нотаріуса Першої донецької міської нотаріальної контори Сафронової Н.Л. від 06.10.2021 № 366/02-31, позивачу, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки надано документ на вказану спадкову квартиру, який не підтверджує належним чином право власності померлого на належну йому квартиру, відсутні дані, необхідні для проведення державної реєстрації прав на вказану квартиру, що виникли до 01 січня 2023 року та підтверджують державну реєстрацію прав на спадкову квартиру на ім`я спадкодавця.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно вимог ч. 5 ст. 1268 ЦК України слідує, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Виходячи з вищевикладеного, з урахуванням визнання позову відповідачем, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що відповідно до цивільного законодавства позивач має право в порядку спадкування за законом отримати у спадщину майно, що належало його діду, однак позбавлений цього права, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості щодо зареєстрованого права власності на спірну квартиру відсутні, а отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності на спірну квартиру у БТІ з тимчасово окупованої території на даний час неможливо, тому позивач позбавлений можливості отримати у спадщину майно, що належить його померлому діду ОСОБА_4 .

Право власності спадкодавця на спірне майно сторонами та іншими спадкоємцями не оспорюється, а тому суд вважає, що спадкові права позивача підлягають захисту в судовому порядку.

Враховуючи, що спірна квартира фактично належала спадкодавцю, однак з об`єктивних причин спадкоємець не має можливості оформити на нею право власності в порядку спадкування за законом, суд вважає за можливе захистити порушені права позивача шляхом визнання за ним права власності на вказану квартиру в порядку спадкування.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, такими, що відповідають переліченим нормам закону, доведеними вищевказаними належними та допустимими доказами.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 321, 328, 392, 1216, 1218, 1268, 1296 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , право власності на квартиру, загальною площею 33,10 кв.м., житловою площею 17,50 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19 червня 2023 року.

Суддя Авдіївського міського

суду Донецької області С.Г. Пронін