Справа №751/9809/23
Провадження №4-с/751/36/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2023 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

у складі: головуючого-судді Ченцової С. М.

секретаря судового засідання Мороз М.В.

учасники справи:

скаржник ОСОБА_1 (не з`явився)

представник відділу державної виконавчої служби у місті Рівному (не з`явився)

стягувач АТ «Сенс Банк» (не з`явився)

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та скасування арешту

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції заявника та заперечення суб`єкта оскарження.

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про визнання неправомірною бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції у межах виконавчого провадження №32726791 та скасування арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 , накладеного постановою про відкриття виконавчого провадження відділом Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції державним виконавцем Ясько Д.В. від 23.05.2012 року в рамках виконавчого провадження №32726791, номер запису про обтяження: 8577321.

Скарга обґрунтована тим, що 05.09.2006 року заявник придбав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , також він є власником земельної ділянки площею 0,0477га. 07.09.2023 року отримав Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, з якої дізнався, що 24.05.2012 року внесено запис про обтяження № 8577321 на все вищезазначене нерухоме майно, згідно постанови про відкриття виконавчого провадження №32726791 від 23.05.2012 року виданої відділом Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції державним виконавцем Ясько Д.В.. 07.09.2023 року ОСОБА_1 звернувся до відділу ДВС у м.Рівному із заявою щодо зняття арешту з майна. 14.09.2023 року отримав відповідь від начальника відділу, відповідно до якої підстав для зняття арештів з майна, накладених згідно постанови №15064123 немає, та повідомлено, що арешт може бути знятий за рішенням суду. Вважає таку відмову незаконною, такою, що шкодить його правам та інтересам, порушує право власності.

Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Зазначає, що відкриті виконавчі провадження щодо нього відсутні. Виконавче провадження №32726791 знищене, виконавчий лист 26.06.2013 року повернутий стягувачу та повторно до виконання не пред`являвся.

13.12.2023 року на адресу суду надійшов відзив на скаргу на бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відповідно до якого суб`єкт оскарження просить відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2 .

Заперечення обґрунтовані тим, що відповідно до відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження №32726791 з примусового виконання виконавчого листа № 6-5083/11 виданого 10.01.2012 Новозаводським районним судом міста Чернігова про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» 166387,67 грн.

23.05.2012 року державним виконавцем, уповноваженим державою на здійснення функцій примусового виконання рішень, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника. Арешт на майно боржнику накладався з метою виконання рішення, і на момент його накладення був таким, що накладався з метою забезпечення можливості виконання рішення суду.

26.06.2013 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 ч.І ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна).

Оскільки, виконавче провадження №32726791 завершено з підстав, визначений п.2 ч. І ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на момент прийняття рішення, винесення постанови про зняття арешту з майна боржника не відбулося.

Однак, скаржником не долучено документів, які б визначали наявність підстав для зняття арешту з майна боржника.

Редакція Закону України «Про виконавче провадження» 606-ХVІ (частина четверта статті 50) передбачала, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент винесенні відповідної постанови) не встановлювало ні обов`язку, ні права державного виконавця знімати арешт з майна боржника.

Скаржником зазначено, що на даний час згідно з даними АСВП виконавчі провадження, за якими боржником є ОСОБА_1 , на виконанні у Відділі не перебувають.

Однак, цей факт жодним чином не впливає на зняття арешту з майна боржника, накладеного у виконавчому провадженні, що перебувало на виконанні та вже завершене, адже відсутність відкритих виконавчих проваджень не є підставою для зняття арешту з майна.

Щодо твердження боржника про те, що збереження більше 10 років арешту, накладеного державним виконавцем, за відсутності можливості продовження примусового виконання судового рішення є невиправданим втручанням у право на мирне володіння майном, то необхідно зауважити наступне.

Законодавством не встановлено строку чинності дії арешту нерухомого майна. Закон України «Про виконавче провадження» визначає вичерпний перелік підстав для зняття арешту з майна, і сплив певного періоду часу з моменту накладення арешту не є підставою для його зняття.

Повноваженнями щодо зняття арешту у зв`язку з його давністю та можливою недоцільністю Держава виконавця не наділила.

Відсутність можливості примусового виконання судового рішення у даному випадку не залежить від волі та дій державного виконавця, адже виконавче провадження, в межах якого було накладено арешт, є завершеним.

Оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, то відмова ОСОБА_1 у знятті арешту з майна це і є дії (заходи), які повинен вжити державний виконавець у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження», а не бездіяльність, як це трактує скаржник.

Наголошують на тому, що відсутність відомостей про правонаступників, а також рішень про заміну сторони виконавчого провадження чи про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - обставини, які жодним чином не впливають на можливість зняття арешту з майна боржника саме державним виконавцем.

Більше того, втручання (до того ж, невиправдано, як стверджує скаржник) у право на мирне володіння майном, було цілком правомірним, адже було покликане на виконання рішення суду у межах та у спосіб, передбачений законодавством.

З 25.11.2022 набув чинності наказ Міністерства юстиції України 20.10.2022№ 4632/5 «Про внесення зміни до Інструкції з організації примусового виконання рішень».

Цим наказом внесено зміни до пункту 16 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція).

Законодавцем врегульовано можливість зняття арешту з майна та коштів після завершення виконавчого провадження, в тому числі й безпосередньо в разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону Україну «Про виконавче провадження», що й має місце у випадку ОСОБА_1 .

Інструкцією з організації примусового виконання рішень передбачено чіткий перелік підстав для зняття арешту з майна боржника у випадках повернення виконавчого документа стягувачеві, і жодна із зазначених підстав не описана скаржником.

Таким чином, відмовляючи ОСОБА_1 у знятті арешту з майна, Відділ керувався виключно законами та нормативно-правовими актами, які регулюють дане питання.

Щодо вимоги про визнання бездіяльності начальника відділу щодо не зняття арешту слід звернути увагу суду на наступне.

Поняття «бездіяльність» - це пасивна форма поведінки особи, пов`язана з невиконанням нею дій, які вона повинна була й могла вчинити відповідно до покладених на неї посадових чи інших обов`язків.

У скарзі не доведено, що обов`язком начальника відділу державної виконавчої служби є зняття арешту після повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Зазначають, що Законом не передбачено підстав для зняття арешту з майна боржника в разі винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», відсутні підстави стверджувати про бездіяльність щодо не зняття арешту з майна.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 10.11.2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.

У судове засідання скаржник не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності, за наявними у справі матеріалами.

Представник відділу державної виконавчої служби у місті Рівному та представник стягувача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Начальник відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Іщук Н. надіслала клопотання про розгляд скарги без участі представника участі, направлений на адресу суду відзив підтримують у повному обсязі.

Згідно із ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Відповідно до договору купівлі-продажу домоволодіння від 05.09.2006 року ОСОБА_1 належить домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с.15).

Згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ№345047 виданого Рівненською міською радою 24.10.2008 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0477 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16).

Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 18 листопада 2011 року у справі №6-5083/11 задоволено заяву ПАТ «Альфа-Банк» та виданий виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз винесеного у складі судді Кулієва (Москаленко) Н.Ю. (одноособово) від 11.01.2011 р. по цивільній справі № 5482-9/213/10 третейського суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк заборгованість за кредитним договором у сумі 166 287,67 грн. та судових витрат, а саме витрати по сплаті третейського збору в сумі 100,00 грн. (а.с.37-38).

Відповідно до відповіді начальника відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 14.09.2023 року № 212580, на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №32726791 з примусового виконання виконавчого листа №6-5083/11 виданого 10.01.2012 Новозаводським районним судом міста Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа Банк» боргу у розмірі 166387,67 гривень.

23.05.2013 державним виконавцем, у межах даного виконавчого провадження, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника.

26.06.2013 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, на підставі п. 2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна).

Підстав для зняття арештів з майна накладених згідно з постановами №15064123 та №32726791 немає.(а.с.17-19).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на все нерухоме майно ОСОБА_1 накладено арешт, на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження відділом державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції, номер запису обтяження: 8577321 (а.с.20-25).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до ч. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення врегульовано Розділом VII Цивільного процесуального кодексу України та Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Проте у справі відсутні докази про наявність будь-якого виконавчого провадження, у якому ОСОБА_1 є боржником.

Вичерпний перелік випадків, у яких державний виконавець (виконавець) вправі чи зобов`язаний зняти арешт з майна боржника міститься у частинах 2-4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». Цей перелік не містить такої підстави, як повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Отже суб`єкт оскарження не може задовольнити вимоги ОСОБА_1 ..

Відповідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, арешт, який є об`єктом судового розгляду, перешкоджає ОСОБА_1 користуватися та розпоряджатися належною йому власністю.

На підставі викладеного вище суд доходить висновку про наявність правових підстав для зняття арешту рухомого майна ОСОБА_1 , накладеного у виконавчому провадженні №32726791 від 23.05.2012 року.

У задоволенні решти вимог скарги про визнання неправомірною бездіяльності начальника відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції щодо незняття арешту з майна ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись статтями 10, 12, 19, 258-260, 448-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та скасування арешту задовольнити частково.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , накладеного згідно із постановою про відкриття виконавчого провадження відділом Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції державним виконавцем Ясько Д.В. від 23.05.2012 року в рамках виконавчого провадження №32726791, номер запису про обтяження: 8577321.

У задоволенні решти вимог відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Заявник: ОСОБА_1 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Суб`єкт оскарження: Відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (місцезнаходження за адресою: 33028, м.Рівне, вул.Замкова, РНОКПП 35007146)

Стягувач: Акціонерне товариство «Сенс Банк» (місцезнаходження: 03150, м.Київ, вул.Велика Васильківська, буд.100, )

Суддя С. М. Ченцова