РІШЕННЯ

іменем України

(повне)

16 червня 2023 рокуСправа №451/503/23
Провадження № 2/451/180/23

Радехівський районний суд Львівської області

в складі : головуючого - судді Патинок О.П.

при секретарі Ференс І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Радехів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

з участю позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_4 , третьої особи ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

13.04.2023 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в порядку ст. 16 ЦК України, ст. 196 СК України, ст. ст. 4, 5, ч. ч. 4,6 ст. 19, ст. ст. 175, 174 ЦПК України.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 22.11.2019 на виконанні у Радехівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області знаходиться виконавчий лист № 451/464/19 про стягнення з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.03.2019 та до повноліття дитини, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. ІНФОРМАЦІЯ_4 дитині виповнилося 18 років, а з 26.03.2019 по 16.12.2019 - період за який повинні були бути сплачені аліменти. Загальна сума заборгованості по аліментах становить 7673,04 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості № 34387329. Позивач просить про стягнення неустойки (пені) за період з 26.03.2019 по 16.12.2019, а саме: за березень 2019 розмір неустойки (пені) становить 510, 02 грн (196,16 грн розмір заборгованості за аліментами х 1% х 260 дні прострочення сплати аліментів); за квітень 2019 розмір неустойки (пені) становить 2 331,05 грн (1013,50 грн розмір заборгованості за аліментами х 1% х 230 дні прострочення сплати аліментів); за травень 2019 розмір неустойки (пені) становить 2016,87 грн (1013,50 грн розмір заборгованості за аліментами х 1% х 199 дні прострочення сплати аліментів); за червень 2019 розмір неустойки (пені) становить 1702,68 грн (1013,50 грн розмір заборгованості за аліментами х 1% х 168 дні прострочення сплати аліментів); за липень 2019 розмір неустойки (пені) становить 1450,83 грн (1059,00 грн розмір заборгованості за аліментами х 1% х 137 пені прострочення сплати аліментів); за серпень 2019 розмір неустойки (пені) становить 1450,83 грн (1059,00 грн розмір заборгованості за аліментами х 1% х 137 пені прострочення сплати аліментів; за вересень 2019 розмір неустойки (пені) становить 804,84 грн (1059,00 грн розмір заборгованості за аліментами х 1% х 76 дні прострочення сплати аліментів); за жовтень 2019 розмір неустойки (пені) становить 487,14 грн (1059,00 грн розмір заборгованості за аліментами х 1% х дні 46 прострочення сплати аліментів); за листопад 2019 розмір неустойки (пені) становить 169,44 грн (1059,00 грн розмір заборгованості за аліментами х 1% х 16 дні прострочення сплати аліментів). Отже, загальна сума пені за порушення відповідачкою аліментних зобов`язань за період з 26.03.2019 по 16.12.2019 становить 10 606 грн, проте загальна заборгованості по аліментам на дитину - 7673,04 грн, тобто розмір пені не може бути більшим. Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 7673 (сім тисяч шістсот сімдесят три) грн 04 коп. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.04.2023 вищезазначену справу передано до розгляду судді Патинок О.П.

20.04.2023 від начальника ЦНАПу Радехівської міської ради Львівської обалсті надійшла відповідь щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.

Ухвалою судді від 21.04.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі.

09.05.2023 до суду надійшли письмові пояснення у справі представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 , де представник вказує, що згідно Постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 60687542 від 22.11.2019, виданої на підставі Судового наказу № 451/464/19 від 11.11.2019 з ОСОБА_2 постановлено стягувати на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.03.2019 та до повноліття, отже виконавче провадження відкрито ІНФОРМАЦІЯ_5 , а повнолітнім ОСОБА_3 став 16.12.2019 (через 24 дні після відкриття виконавчого провадження). 16.12.2019 ОСОБА_2 добровільно оплатила частину аліментів в сумі 1431,00 грн. На неодноразові звернення дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_1 використати оплачені матір`ю аліменти на його користь, він отримав категоричну відмову. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 використав оплачені аліменти на свою користь, ОСОБА_3 звернувся до своєї матері ОСОБА_2 з проханням надавати аліменти безпосередньо йому, оскільки він вже є повнолітнім, а батько відмовляється використовувати оплачені аліменти на його користь, тому ОСОБА_2 надавала аліменти безпосередньо сину - ОСОБА_3 . Також вказує на помилковий розрахунок розміру неустойки (пені) по аліментах за період з 26.03.2019 по 16.12.2019, оскільки Судовий наказ №451/464/19 видано лише 11.11.2019, Постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №60687542 винесена 22.11.2019, а тому до 11.11.2019 (дата видачі судового наказу) заборгованості зі сплати аліментів не було. У відповідачки відсутня вина щодо сплати аліментів, вже повнолітній син ОСОБА_1 вчасно отримав аліменти безпосередньо від матері ОСОБА_2 , оскільки позивач зловживав своїми правами і не використовував отримані аліменти на сина. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 досяг повноліття, а тому стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 припинено, тому саме із дати припинення стягнення аліментів, почав спливати термін позовної давності щодо будь-яких майнових претензій ОСОБА_1 до ОСОБА_2 . Вважає, що позивач пропустив без поважних причин строк звернення до суду з позовом про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Наслідками пропущення строку позовної давності є відмова у задоволенні позову (стаття 267 ЦК України), тому до позовної заяви ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, необхідно застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позовної заяви, оскільки позивач не просив суд поновити строк позовної давності та не наводить поважних причин пропуску цього строку. Просить суд відмовити в задоволенні позову з підстав відсутності вини відповідача за прострочення сплати аліментів та пропущення позивачем строку позовної давності.

Ухвалою суду від 11.05.2023 залучено до участі у справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

22.05.2023, 29.05.2023, 08.06.2023 в судових засіданнях протокольно оголошено перерву.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 7673 грн 04 копійок за період з 26.03.2019 по 16.12.2019 та витрати на правову допомогу у розмірі 1500 гривень. Пояснив, що від спільного подружнього життя у них з відповідачкою народилося двоє дітей, які після розірвання шлюбу залишилися проживати з ним, син ОСОБА_5 досі з ним проживає; В період спільного проживання з відповідачкою, остання вживала алкогольні напої і не надавала матеріальну допомогу на утримання дітей, тому звернувся з позовом до суду про стягнення аліментів. Рішення суду про стягнення аліментів винесено 11.11.2019, після відкриття виконавчого провадження стягувались аліменти на утримання сина, проте дружина оплатила тільки за один місяць, тому заборгованість щодо сплати аліментів складає 7673,04 грн.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки аліменти на утримання сина сплачувала 3-тій особі безпосередньо, а частину сплатила на банківський рахунок, оскільки після відкриття виконавчого провадження 3-я особа став повнолітнім, а батько не використовував аліментів на користь сина. Також пояснила, що з 2013 по 2015 вони з позивачем проживали в АДРЕСА_2 , а у 2015 вона одружилася і переїхала, народила дочку в другому шлюбі, проте син ОСОБА_5 весь час проживав та проживає у неї, але ночує за місцем проживання батька. Рішення суду про стягнення аліментів 11.11.2019, проте виконавча стягнула лише один раз 1500 грн, оскільки вона аліменти платила безпосередньо синові, який став повнолітнім, то з грудня 2019 по 16.12.2019 сума заборгованості складає - 7673,04 грн, син, після повноліття їздив за кордон на додатковий заробіток. Щодо покликань позивача про зловживання нею алкогольними напоями, вказує, що алкоголю не вживала.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, пояснив, що у відповідача відсутня вина щодо несвоєчасної сплати аліментів, оскільки заборгованість виникла, тому що судовий наказ видано з часу звернення до суду, а не з часу видачі судового наказу, крім того одержувач аліментів є їх спільний син, якому вона давала кошти на його утримання, крім того з 2019 пройшли строки позовної давності звернення до суду. Додав, що у сторін неприязні відносини через спір за будинок, водночас син постійно перебував у мами, а лише ночував у батька, який не утримував сина, разом з тим, у 2019 у відповідачки не було доходів, а оплатив аліменти її теперішній чоловік.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що з 2015 проживав з батьком, а мама проживала окремо, проте з 2015 його утримувала мама, яка давала йому кошти, він в неї харчувався та інше.., а за адресою місця проживання батька лише ночував. Рішення суду про стягнення аліментів з 11.11.2019, проте коштів на його утримання батько йому не надавав, тому він сам був змушений підробляти на тимчасових заробітках.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні 08.06.2023 показав, що є сусідом позивача, коли сторони проживали разом, вони були у хороших відносинах; може ствердити, що відповідачка та його свекор періодично вживали алкогольні напої, але, що таке було систематично сказати не може; зранку та ввечері бачить за адресою місця проживання батька його сина - ОСОБА_3 , відносини позивача та третьої особи як відносини батька і сина.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні 08.06.2023 показала, що є дружиною позивача, із сином позивача ОСОБА_5 у неї на даний час не дуже хороші відносини, протягом 2019-2020 він перебував за кордоном на заробітках. З 2019 по даний час 3-я особа проживає в АДРЕСА_2 , однак з того часу одяг вони йому не купують, харчується він окремо. Щодо позову до суду про стягнення аліментів з відповідачки, то такий був поданий лише з причин - привернути увагу матері відповідача до сина - третьої особи, після чого син виробив банківську карточку і отримував особисто аліменти.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача та її представника, третю особу, свідків, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. ст. 13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст. ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.11.2019, виконавче провадження відкрито на підставі судового наказу №451/464/19 від 11.11.2019, де вирішено стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.03.2019 та до повноліття дитини, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку (а.с.8).

Як видно із розрахунку заборгованості по аліментах, згідно виконавчого листа №451/464/19, боржник ОСОБА_2 , стягувач ОСОБА_1 , заборгованість боржника станом на 26.12.2019 становить - 7673,04 грн, боржником сплачено 1431 грн (а.с. 9-11).

Відповідно до довідки про неотримання аліментів від 02.03.2023, виданої начальником Радехівського ВДВС М. Добош, ОСОБА_1 дійсно не отримував аліментів з гр. ОСОБА_2 в період з 19.12.2019 по 01.03.2023, згідно судового наказу №451/464/19 від 11.11.2019 (а.с.12).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків станом на 08.05.2023, відносно гр. ОСОБА_2 інформація про доходи з 1 кварталу 2019 по 4 квартал 2019 відсутня (а.с.33).

Відповідно до свідоцтва про народження від 12.11.2015 ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьками її є ОСОБА_9 та ОСОБА_2 відповідач (а.с.34).

Згідно копії платіжного доручення №5497 від 18.12.2019 19.12.2023 отримувачу ОСОБА_1 перераховано 1431 грн аліментів за судовим наказом №451/464/19 (а.с.76).

Відповідно до довідки за реквізитами від 11.2019 у АТ КБ «Приватбанк» відкрито рахунок НОМЕР_1 , одержував - ОСОБА_3 , призначення платежу ОСОБА_3 (а.с.77).

Позивач як на підставу своїх позовних вимог вказує на виникнення заборгованості щодо сплати аліментів у зв`язку із чим, згідно ст. 196 СК України, позивач має право на одержання неустойки (пені).

Відповідно до ч. 2 ст.141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із ч.4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Абзацом першим ч. 1 ст. 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

При цьому стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

Так, судом встановлено, що на підставі Судового наказу, винесеного Радехівським районним судом Львівської області №451/464/19 від 11.11.2019 винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження від 22.11.2019, де вирішено стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.03.2019 та до повноліття дитини, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, боржник ОСОБА_2 , стягувач ОСОБА_1 ..

Заборгованість боржника - ОСОБА_2 , перед стягувачем ОСОБА_1 становить 7673,04 грн.

Так, позивач у поданій позовні заяві та в судовому засіданні вказує, про стягнення неустойки (пені) за порушення відповідачкою аліментних зобов`язань за період з 26.03.2019 по 16.12.2019, що становить 7673,04 грн.

Правовідносини щодо утримання батьками дитини або дітей до їх повноліття регулюється главою 15 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, у визначений за домовленістю між ними спосіб або ж за рішенням суду з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України (статті 180, 181, 183, 184, 189 СК України).

Так, ч.1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Тлумачення статті 191 СК України дає підстави для висновку, що юридичне значення для визначення часу, з якого присуджуються аліменти на дитину, має час звернення до суду іншого з батьків з позовом або заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Виключення із цього правила стосуються стягнення аліментів за минулий час (до пред`явлення позову).

Судовим наказом, яким стягнуто аліменти з ОСОБА_2 , визначено, що аліменти стягуються з 26.03.2019, тобто з дня подання такої заяви.

Разом із цим, для застосування зазначеної вище санкції (стягнення неустойки) до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

Отже, у відповідача ОСОБА_2 відсутня вина у виникненні заборгованості зі сплати аліментів до 11.11.2019, оскільки відповідачеві стало відомо про необхідність негайної сплати аліментів на користь позивача лише після одержання судового наказу.

Проте, з урахуванням висновку у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц, провадження № 14-616цс18, про правила для обчислення пені за прострочення сплати аліментів, розрахунок заборгованості за період з 26.03.2019-16.12.2019 для нарахування пені за прострочення сплати аліментів (день звернення до суду з заявою про стягнення аліментів) по 16.12.2019 неправильний, оскільки до винесення судового наказу про стягнення аліментів у платника аліментів відсутня вина щодо їх несплати, що є обов`язковим елементом для стягнення неустойки, а неустойка відраховуюється з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Щодо покликань представника відповідача на застосування строків позовної давності, суд зазначає, що згідно ст.. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу. Крім того, суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважних причин її пропуску, про які повідомив позивач. Такий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16.

Таким чином, згідно ст.. 20 СК України, вимоги представника відповідача про застосування строку позовної давності не підлягають задоволенню, крім того судом встановлено, що право позивача не порушене.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За умовами ч.1 п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Таким чином, оскільки у задоволенні позову слід відмовити, судові витрати залишаються на стороні позивача. Крім того, так як позов не підлягає задоволенню, а позивача звільнено від сплати судового збору, суд вважає, що судовий збір слід компенсувати за рахунок держави у відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 211, 263, 265 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів відмовити з підстав його необгрунтованості.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 ;

Представник відповідача: ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_5 ;

Третя особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 20.06.2023.

Головуючий суддяПатинок О. П.