Романівський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 червня 2023 року смт. Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Кірічука М.М., з участю секретаря судового засідання Панасюк К.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

В березні 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 та приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (далі ПАТ «СГ«ТАС»), в якому зазначили, що 8 лютого 2021 року з вини ОСОБА_3 , який керував автомобілем ЗАЗ Ланос державний номерний знак НОМЕР_1 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобіль Шевроле Авео державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , отримав механічні пошкодження, а пасажир транспортного засобу Шевроле Авео ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, наскрізної рваної рани нижньої повіки зліва, забою та підшкірної гемотоми чола, закритого перелому кісток носу без зміщення, забою правого плечового суглобу. Окрім цього, під час дорожньо-транспортної пригоди було розбито окуляри ОСОБА_2 .

Цивільно правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована АТ «Страхова група «ТАС», відповідно до полісу № АР7908844 від 24 червня 2020 року.

Згідно висновку експерта авто-товарознавчих експертиз №477 від 27 липня 2021 року вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу Шевроле Авео з урахуванням зносу складових автомобіля становить 87087,03 грн.

ПАТ «СГ«ТАС» виплатила ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 74132,64 грн, вирахувавши 1500,00 грн франшизи та 12954,39 грн податку на додану вартість.

Окрім цього, ОСОБА_1 були понесені витрати на евакуацію автомобіля в розмірі 3000,00 грн та витрати за стоянку автомобіля в розмірі 1500,00 грн.

Під час лікування ОСОБА_2 понесла матеріальні витрати на ліки та послуги медичних фахівців. Також вона була вимушена придбати собі лінзи.

ПАТ «СГ«ТАС» відшкодувала ОСОБА_2 витрати на лікування в розмірі 5872,66 грн та 293,63 грн моральної шкоди, не врахувавши при цьому витрати на обстеження, подальший підбір, придбання контактних лінз для очей, розчину промивання лінз, втрачених окулярів, що разом становить 16858,35 грн та підтверджено документально.

Також ОСОБА_2 зазначила, що отримані нею травми спричинили їй фізичні та душевні страждання, залишились шрами на обличчі, змінився спосіб її життя, що спричинило їй моральну шкоду.

ОСОБА_1 зазначив, що йому також була спричинена моральна шкода не тільки, як власнику пошкодженого транспортного засобу, але і як чоловікові потерпілої ОСОБА_2 . Дорожньо-транспортна пригода з вини ОСОБА_3 змінила їх спосіб життя, він хвилювався за стан здоров`я дружини.

З урахуванням викладеного позивачі просять:

-стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1500,00 грн франшизи, 12954,39 грн матеріальної шкоди заподіяної майну та вирахуваної страховиком з суми відшкодування відновлюваного ремонту з урахуванням зносу транспортного засобу, а також 15000,00 грн заподіяної на відшкодування моральної шкоди;

-стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 20000,00 грн на відшкодування моральної шкоди;

-стягнути з ПАТ «СГ«ТАС» на користь ОСОБА_2 16858,35 грн матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди;

-стягнути з ПАТ «СГ«ТАС» на користь ОСОБА_1 4500,00 грн витрат на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плату за послуги стоянки.

Відповідач ОСОБА_3 подав відзив, у якому позовні вимоги по суті визнав частково. При цьому вказаний відповідач погодився із вимогами ОСОБА_1 щодо відшкодування за його рахунок розміру франшизи 1500 грн.

Також ОСОБА_3 частково визнав позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо відшкодування їм моральної шкоди у розмірі 2000 грн та 4000 грн відповідно.

Щодо стягнення з нього вирахуваного страховиком податку на додану вартість ОСОБА_3 заперечив, зазначивши, що вказаний податок входить до суми страхового відшкодування та законодавством передбачалась можливість повернення даних коштів позивачу страховиком після надання відповідних документів про оплату запчастин/відновлювального ремонту.

Відповідач ПАТ «СГ«ТАС» подало відзив, згідно якого позовні вимоги обох позивачів вказаний відповідач не визнає.

При цьому ПАТ «СГ«ТАС» зазначило, що позивачем ОСОБА_2 документально не підтверджено пошкодження її окулярів та медичні показання для застосування контактних лінз, а позивачем ОСОБА_1 документально не підтверджено понесення витрат на евакуацію транспортного засобу та необхідності його розміщення на оплачуваній стоянці.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши у порядку спрощеного позовного провадження письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходчи з наступного.

Судом встановлено, що 8 лютого 2021 року на 22 км автодороги «Житомир-Чернівці» ОСОБА_3 , керуючи автомобілем ЗАЗ Ланос, реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив п 12.1 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та допустив занос керованого ним автомобіля, що призвело до зіткнення з автомобілем Шевроле Авео, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Дані обставин встановлені постановою судді Житомирського районного суду Житомирської області у справі про адміністративне правопорушення від 2 червня 2021 року (справа № 278/1289/21).

Окрім цього, внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля Шевроле ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми; струсу головного мозку; наскрізних рваних раннижньої повіки зліва; забою, підшкірної гематоми чола; закритого перелому кісток носу; забою правого плечового суглобу, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КП «Лікарня №2 ім.В.П. Павлусенка» Житомирської міської ради.

В період з 11 лютого 2021 року по 24 лютого 2021 року ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному обстеженні та лікуванні в Національному військово-медичному клінічному центрі «Головний військовий клінічний госпіталь» з діагнозом: «Контузія середнього ступеня важкості лівого ока, ушиті скальповані рани рогівки та склери, кон`юктиви лівого ока. Ушиті множинні рани шкіри повік лівого ока. Складний короткозорий астигматизм обох очей», що підтверджується відповідним виписним епікрізом.

Цивільно правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована АТ «Страхова група «ТАС», відповідно до полісу № АР7908844 від 24 червня 2020 року.

Згідно висновку експерта авто-товарознавчих експертиз №477 від 27 липня 2021 року вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу Шевроле Авео, реєстраційфний номер НОМЕР_2 з урахуванням зносу складових автомобіля становить 87087,03 грн.

ПАТ «СГ«ТАС» виплатила ОСОБА_1 , власнику страхове відшкодування у розмірі 74132,64 грн, вирахувавши 1500,00 грн франшизи та 12954,39 грн податку на додану вартість.

Також ПАТ «СГ«ТАС» виплатила ОСОБА_2 5872,66 грн обгрунтованих витрат на лікування (згідно пред`явлених чеків) та 293,63 на відшкодування моральної шкоди (5% від 5872, 66 грн).

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи та не заперечуються учасниками справи.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Згідно пункту 24.1. статті 24 Закону № 1961-IV у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю (стаття 26-1 Закону № 1961-IV.

Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з пунктом 12.1 статті 12 Закону № 1961- ІV страхове відшкодування зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961- ІV страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Усі операції з надання послуг зі страхування, у тому числі пов`язані з компенсацією страховиком збитків, понесених потерпілим при настанні страхового випадку, не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість. У зв`язку з чим, за загальним правилом, як при визначенні розміру страхових платежів, так і при визначенні розміру матеріального збитку чи страхової виплати, підлягаючої до відшкодування страхувальнику чи безпосередньо потерпілій особі (пункт 36.4 статті 36 Закону № 1961- ІV), податок на додану вартість не нараховується, окремим рядком не виділяється та страховики не є платниками ПДВ по таким операціям.

Судом встановлено, що згідно з заявою ОСОБА_1 ПАТ «СГ«ТАС», вирахувавши франшизу і податок на додану вартість, виплатило йому страхове відшкодування у розмірі 74132, 64 грн, яке є вартістю відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу.

Згідно із заявою ОСОБА_2 ПАТ «СГ«ТАС» виплатила ОСОБА_2 5872,66 грн обгрунтованих витрат на лікування та 293,63 на відшкодування моральної шкоди.

Отже, страховик належним чином виконав свої зобов`язання перед позивачами, виплативши їм суми страхових відшкодувань у порядку та у спосіб, визначені Законом № 1961- ІV.

З огляду на те, що позивачем ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження понесення витрат на евакуацію траспортного засобу та його розміщення на оплачуваній стоянці, а позивачем ОСОБА_2 документально не підтверджено відповідним закладом охорони здоров`я витрати або необхідність їх понесення пов`язані з її доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів, суд відмовляє у задоволенні цих позовних вимог позивачів до ПАТ «СГ«ТАС».

Суд також вважає безпідставними вимоги позивача ОСОБА_2 у частині стягнення зі страховика вартості пошкоджених окулярів, оскільки така вартість не доведена позивачем. Документи, додані ОСОБА_2 на підтвердження придбання нею окулярів, не можуть свідчити про таку ж саму вартість пошкоджених внаслідок дорожньо-транспртної пригоди окулярів. Окрім цього, суд звертає увагу, що вказані документи видані на ім`я пацієнта ОСОБА_5 .

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 щодо стягнення з останнього розміру франшизи та податку на додану вартість, суд виходить з наступного.

Відповідачем ОСОБА_3 визнано позовні вимоги в частині стягнення з нього розміру франшизи. Таке визнання відповідає закону, а тому суд приходить до висновку про задоволення даної позовної вимоги.

Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961- ІV , якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість (далі - ПДВ). При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Ставка ПДВ встановлюється від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підпункт «а» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України).

Тобто вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ.

Таким чином, у разі проведення ремонтних робіт у особи, яка є платником ПДВ, позивач має право на відшкодування сплаченого ним податку за рахунок страхової компанії, якщо понесення витрат зі сплати цього податку буде підтверджено відповідними доказами.

Вказаний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19 та від 22 грудня 2020 року у справі № 565/1210/19.

З урахуванням викладеного підстави для стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми ПДВ, на яку було зменшене страхове відшкодування відсутні.

Вирішуючи позовні вимоги позивачів в частині стягнення з відповідача ОСОБА_3 моральної шкоди суд виходить з наступного.

За змістом статей 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» судам роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір моральної шкоди, який має бути компенсований позивачам відповідачем ОСОБА_3 суд враховує характер страждань позивачів, їх глибину та тривалість, немайнові втрати, тяжкість вимушених змін у їх житті.

При цьому суд зважає на те, що у результаті дорожньо-транспортної пригоди, позивач ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження, внаслідок чого зазнала фізичного болю, перебувала на стаціонарному лікуванні в комунальній установі «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради. У результаті дорожньо-транспортної пригоди та проведеної під час лікування редресації кісток носа, обличчя позивача було понівечене, що також зумовлює у неї моральні страждання.

Внаслідок отриманої травми повністю змінився плин життя ОСОБА_2 . З ушкодженням здоров`я вона втратив нормальні життєві зв`язки, що вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Події, які сталися 8 лютого 2021 року призвели до вимушених змін у її житті, пошкоджене око, шрами на обличчі безумовно, спричинили для позивача моральні страждання та переживання.

Разом з тим позовну вимогу ОСОБА_2 про стягнення на її корись моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн суд вважає завищеною.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням тяжкості завданої позивачу моральної шкоди, глибини, тривалості та характеру моральних і фізичних страждань позивача, а також стану її здоров`я, достатній розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідачем, становить 15 000 грн.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 , суд виходить з наступного. Внаслідок пошкодження транспортного засобу та хвилювання за стан здоров`я своєї дружини ОСОБА_2 , ОСОБА_1 спричинена моральна шкода, яка полягає в душевних переживаннях, порушенням способу його життя, що вимагало від нього додаткових зусиль для відновлення попереднього стану автомобіля, перебування дружини на стаціонарному лікуванні вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що справедливою сатисфакцією для ОСОБА_1 буде відшкодування йому ОСОБА_3 моральної шкоди у сумі 8000,00 грн.

Згідно частини 1статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено частково, тому з урахуванням вищевикладеного та вимог Закону України «Про судовий збір», суд стягує з ОСОБА_3 на користь позивачів, судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних

Керуючись статтями 10-13, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн 00 коп франшизи, 8000 (вісім тисяч) грн 00 коп моральної шкоди та 346 (триста сорок шість) грн. 27 коп судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн 00 коп моральної шкоди та 805 (вісімсот п`ять) грн. 40 коп судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя М.М. Кірічук