Справа № 297/1967/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого ГАЛ Л. Л., за участю секретаря Адамчо К.С., прокурора Міндак В.В., розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Берегівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації (Закарпатської обласної військової адміністрації) до Батівської селищної ради, ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Адміністрація Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), про усунення перешкод шляхом визнання недійсним рішення Свободянської сільської ради та державного акту про право власності на земельну ділянку, скасування державних реєстрацій та повернення земельної ділянки у державну власність,

встановив:

Берегівська окружна прокуратура, в інтересах держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації (Закарпатської обласної військової адміністрації), звернулася із позовною заявою до Батівської селищної ради, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Адміністрація Державної прикордонної служби України, про усунення перешкод шляхом визнання недійсним рішення Свободянської сільської ради та державного акту про право власності на земельну ділянку, скасування державних реєстрацій та повернення земельної ділянки у державну власність, а саме просила: 1) усунути перешкоди шляхом визнання недійсним рішення Свободянської сільської ради від 29.09.2000 «Про затвердження технічноїдокументації по передачі в натурі земельних ділянок часток (паїв) та виготовленню видачі державних актів на право приватної власної власності на землю на території Свободянської сільської ради», в частині передачі у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 2,34 га в контурі 403 на території Батівської об`єднаної територіальної громади (колишньої Свободянської сільської ради) Берегівського району Закарпатської області; 2) усунути перешкоди шляхом визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю від 05.07.2002 серії ЗК-1 № 037635, видану ОСОБА_2 ; 3) усунути перешкоди шляхом визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.06.2022 № 1502, видану ОСОБА_1 , в частині земельної ділянки площею 2,34 га; 4) усунути перешкоди шляхом визнання незаконною та скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0276 площею 2,34 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 5)усунути перешкоди шляхом скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0276 площею 2,34 га, припинивши право приватної власності ОСОБА_1 на дану земельну ділянку;6) усунути перешкоди шляхом зобов`язання громадянку ОСОБА_1 повернути земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0276 площею 2,34 га у власність держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації.

Позов мотиваний тим, що рішенням 12 сесії 23 скликання Свободянської сільської ради від 29.09.2000 «Про затвердження технічної документації по передачі в натурі земельних ділянок часток (паїв) та виготовленню видачі державних актів на право приватної власної власності на землю на території Свободянської сільської ради», зокрема було передано у приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2,34 га в контурі 403 на території Батівської об`єднаної територіальної громади (колишньої Свободянської сільської ради) Берегівського району Закарпатської області. Земельну ділянку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва взамін на сертифікат № 0026076. На підставі даного рішення, ОСОБА_2 05.07.2002 видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ЗК-1 № 037635, згідно якого у приватну власність ОСОБА_2 передано земельну ділянку площею 2,34 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Свободянської сільської ради Берегівського району за межами населеного пункту. Після цього, на дану земельну ділянку розроблена технічна документація із землеустрою, зокрема ОСОБА_2 виділено земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0276, площею 2,76 га. В подальшому на підставі свідоцтва про право на спадщину від 29.06.2022 №1502 дана земельна ділянка перейшла у приватну власність ОСОБА_1 . Згідно державного реєстру речових прав вона перебуває у приватній власності ОСОБА_1 . Проте, земельна ділянка за кадастровим номером :04:000:0276, загальною площею 2,34 га відноситься до земель оборони та входить до складу прикордонної смуги, що перебуває під охороною ІНФОРМАЦІЯ_2 . Земельна ділянка розташована уздовж державного кордону України на території Батівської селищної ради Берегівського району Закарпатської області, тобто перебуває в зоні облаштування і утримання інженерно-технічних споруд та огорож державного кордону.

Позивач вказує на те, що згідно ч. 4 ст. 4 Земельного кодексу України, у редакції чинній на час виникнення правовідносин, землі оборони не можуть передаватись у колективну та приватну власність. Відповідно до ст. 70 Земельного кодексу України землями для потреб оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань та внутрішніх військ. Порядок надання земель для потреб оборони визначається законодавством України. Землі оборони можуть перебувати лише в державній власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 Земельного кодексу України уздовж державного кордону України встановлюється прикордонна смуга, у межах якої діє особливий режим використання земель. Розмір та правовий режим прикордонної смуги встановлюються відповідно до закону. Частинами 1, 2 статті 3 Закону України «Про використання земель оборони» також регламентовано, що уздовж державного кордону України відповідно до закону встановлюється прикордонна смуга, в межах якої діє особливий режим використання земель. Землі в межах прикордонної смуги та інші землі, необхідні для облаштування та утримання інженерно-технічних споруд і огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій та інших об`єктів, надаються в постійне користування військовим частинам Державної прикордонної служби України. Статтею 22 Закону України «Про державний кордон України» передбачено, що з метою забезпечення на державному кордоні України належного порядку Кабінетом Міністрів України встановлюється прикордонна смуга, а також можуть установлюватися контрольовані прикордонні райони. Прикордонна смуга встановлюється безпосередньо вздовж державного кордону України на його сухопутних ділянках або вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм з урахуванням особливостей місцевості та умов, що визначаються Кабінетом Міністрів України. До прикордонної смуги не включаються населені пункти і місця масового відпочинку населення. Таким чином, з наведеного вбачається, що вздовж державного кордону України встановлюється прикордонна смуга, яка не може бути меншою від ширини смуги місцевості, що знаходиться в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруджень та належить до земель оборони. Про те, що землі оборони, зокрема землі у межах прикордонної смуги, не можуть передаватись у комунальну та приватну власність, свідчить усталена судова практика Верховного Суду.

Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 325089809 вбачається, що на підставі розпорядження Закарпатської обласної державної адміністрації від 25.11.2021 № 971 у постійному користуванні військової частини НОМЕР_1 перебуває земельна ділянка з кадастровим номером :04:000:0273 площею 8,6321 га для розміщення та постійної діяльності Державної прикордонної служби України.

Отже, на вказаній земельній ділянці Державною прикордонною службою України облаштовано лінію прикордонних інженерних споруд.

Водночас, з фотокопії (скриншотів) з Національної кадастрової карти, що відображає актуальні відомості, які містяться в Державному земельному кадастрі, вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:000:0276 розташована між лінією державного кордону України та земельною ділянкою з кадастровим номером :04:000:0273, на якій облаштована лінія прикордонних інженерних споруд.

Таким чином, наведене підтверджує, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:000:0276 розташована між державним кордоном та лінією прикордонних інженерних споруд, тобто в прикордонній смузі, та відповідно належать до земель оборони.

З огляду на викладене, громадянка ОСОБА_1 не може вільно володіти, розпоряджатись та користуватись земельною ділянкою з кадастровим номером :04:000:0276, площею 2,34 га, так як на неї розповсюджується прикордонний режим з усіма визначеними законодавством обмеженнями.

Зазначене підтверджується графічними матеріалами технічної документації та листом від 12.12.2022 за №10-7-0.7-3887/2-22, підготовленим Головним управлінням Держгеокадастру в Закарпатській області, в якому зазначено, що на дану земельну ділянку встановлено обмеження прикордонна смуга (підстава розпорядження голови Закарпатської обласної державної адміністрації від 10.08.2018 № 524).

З огляду на викладене, рішення Свободянської сільської ради від 29.09.2000 «Про затвердження технічної документації по передачі в натурі земельних ділянок часток (паїв) та виготовленню видачі державних актів на право приватної власної власності на землю на території Свободянської сільської ради», в частині передачі у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 2,34 га в контурі 403 на території Батівської об`єднаної територіальної громади (колишньої Свободянської сільської ради) Берегівського району Закарпатської області прийняте з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим підлягає визнанню незаконним та скасуванню.

У зв`язку з вище наведеним, підлягає визнанню незаконним та скасуванню Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку та свідоцтво про право на спадщину, які видані на підставі незаконного рішення Свободянської сільської ради.

Відповідно до додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України 712-р від 12.06.2020 «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Закарпатської області» визначено, що Свободянська сільська рада входить до Батівської територіальної громади.

30.11.2020 року утворено Батівську об`єднану територіальну громаду, до складу якої увійшла Свободянська сільська рада. Згідно ч. 3 ст. 8 Закону України «Про добровільне обєднання територіальних громад» Батівська селищна рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків територіальних громад, що об`єдналися. Таким чином позов був поданий до Батівської селищної ради.

Крім того, прокурор зазначив, що внаслідок передачі у приватну власність ОСОБА_2 оспорюваної земельної ділянки, незаконно визначено цільове призначення спірної земельної ділянки, як землі сільськогосподарського призначення, оскільки вказана земельна ділянка належать до земель оборони. Фактично, Свободянською сільською радою змінено цільове призначення землі. Тому подальша наявність відомостей щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0276 у Державному земельному кадастрі порушуватиме принципи об`єктивності, достовірності, повноти відомостей та унеможливить відновлення порушеного права держави, у власності якої повинні перебувати спірні земельні ділянки. Згідно з абзацом 2 частини 10 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Частиною 13 статті 79-1 Земельного кодексу України передбачається, що земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Позивач за негаторним позовом має право вимагати усунути наявні перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки, яка має закріплений у законодавстві статус обмежено оборотоздатної.

При цьому поняття перешкод у реалізації прав користування і розпорядження є загальним поняттям і може включати не лише фактичну відсутність доступу до земельної ділянки та можливості використати її за цільовим призначенням, а й будь-які інші неправомірні дії порушника прав, а також рішення органів державної влади чи місцевого самоврядування, договори, інші правочини, у зв`язку з якими розпорядження і користування майном ускладнене або повністю унеможливлене.

Аналогічний висновок зробив Верховний Суд приймаючи постанову від 22.06.2022 у справі № 317/1168/20.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №910/2861/18, від 04.06.2019 по справі №916/3156/17, від 11.09.2018 по справі № 905/1926/16).

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14 та від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17 вказані можливі способи усунення таких порушень, яких може вимагати законний власник, а саме шляхом оскарження відповідних рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договорів або інших правочинів, а також вимагаючи повернути земельну ділянку. Крім того, у постанові Верховного Суду від 20.10.2020 у справі № 910/13356/17 суд виклав висновок про те, що способом захисту в негаторних правовідносинах є вимога, яка забезпечить законному володільцю реальну можливість користуватися і розпоряджатися майном тим чи іншим способом (зобов`язання повернути або звільнити майно, виселення, знесення, накладення заборони на вчинення щодо майна неправомірних дій).

Спірна земельна ділянка з кадастровим номером :04:000:0276 площею 2,34 га перебуває у приватній власності ОСОБА_1 , проте в силу ч. 2 ст. 77 та ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України вона не може перебувати у приватній чи комунальній власності, тобто цивільний оборот земель оборони є обмеженим. З огляду на викладене, порушені права та законні інтереси держави підлягають захисту шляхом зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди у здійсненні права володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером :04:000:0276. Така позиція узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 28.11.2018 у справі № 504/2864/13-ц, від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц та від 07.04.2020 у справі № 372/1684/14-ц.

Щодо обґрунтування дотримання позовної давності щодо позовних вимог про визнання недійсним рішення Свободянської сільської ради та скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, позивач зазначив, що Верховний Суд в постанові №648/533/16-ц від 29.09.2020, зазначив, що серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном (стаття 391 ЦК України). Вказані способи захисту можуть бути реалізовані шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно.

Верховний Суд наголосив, що вказані приписи про застосування строку позовної давності поширюються, зокрема, на позови про витребування майна з чужого незаконного володіння. Натомість до позовів про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном позовна давність не застосовується, оскільки негаторний позов може бути пред`явлений позивачем доти, поки існує відповідне правопорушення.

Земельна ділянка, яка є предметом спору у цій справі, має спеціальний правовий титул, оскільки за своїми характеристиками належать до земель оборони, тому не може бути змінено їх цільове призначення на землі сільськогосподарського призначення, про що детально зазначено вище в обґрунтуванні цього позову.

Віднесення спірної земельної ділянки до земель сільськогосподарського призначення, свідчить про порушення прав держави на користування та розпорядження цими землями оборони, що триває.

Негаторний позов, який спрямований на захист прав законного володільця спірних земельних ділянок щодо користування і розпорядження ними, може бути заявлений упродовж всього часу тривання відповідного порушення.

При цьому власник земельних ділянок може вимагати усунення порушення його права на земельні ділянки, у тому числі оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини та вимагаючи усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні земельною ділянкою.

Подібні за змістом правові висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц, від 28.11.2018 у справі № 504/2864/13-ц, від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц, від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17, постановах від 11.09.2019 у справі № 924/174/18, постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 297/1395/15-ц, у постанові Верховного Суду від 22.06.2022 у справі № 317/1168/20.

Ухвалою судді Берегівського районного суду від 30.06.2023 року відкрито провадження у справі та справу призначено до підготовчого засідання за правилами загального позовного провадження (а.с. 69-70).

18.09.2023 року до суду поступили письмові пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Адміністрації Державної прикордонної служби України, згідно яких відповідно до статті 77 Земельного кодексу України землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України. Землі оборони можуть перебувати лише в державній власності. Навколо військових та інших оборонних об`єктів у разі необхідності створюються захисні, охоронні та інші зони з особливими умовами користування. У межах прикордонної смуги з метою забезпечення національної безпеки і оборони, дотримання режиму державного кордону військовим частинам Державної прикордонної служби України для будівництва, облаштування та утримання інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій надаються в постійне користування земельні ділянки шириною 30-50 метрів уздовж лінії державного кордону на суші, по берегу української частини прикордонної річки, озера або іншої водойми, а вздовж лінії державного кордону України з Російською Федерацією і Республікою Білорусь - і шириною до 2 кілометрів.Відповідно до частини четвертої ст. 84 Земельного кодексу України землі оборони не можуть передаватись у приватну власність.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 Положення про Адміністрацію Державної

прикордонної служби України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 533, одним із основних завдань Адміністрації Держприкордонслужби є реалізація державної політики у сфері охорони державного кордону, здійснення управління у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до підпункту 3 пункту 2 Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українки від 27 липня 1998 року № 1147 прикордонна смуга це ділянка місцевості, яка встановлюється безпосередньо вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках або вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм, завширшки 5 кілометрів рід лінії державного кордону, але не може бути меншою від ширини смуги місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруд. До прикордонної смуги не включаються населені пункти і місця масового відпочинку населення.

Відповідно до підпункту 2-1 пункту 2 Положення про прикордонний режим,

затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 року № 1147 лінія прикордонних інженерних споруд - спеціальна смуга місцевості в межах прикордонної смуги та інші земельні ділянки, які відповідно до законодавства надаються в постійне користування органам Державної прикордонної служби для облаштування та утримання інженерно-технічних споруд і огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій та інших об`єктів. Відстань облаштування лінії прикордонних інженерних споруд від лінії державного кордону визначається органами Державної прикордонної служби.

Статтями 1-2 Закону України «Про державний кордон України» № 1777-ХІІ встановлено, що державний кордон України це лінія І вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору та визначається Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Враховуючи вищезазначене, вздовж державного кордону встановлюється прикордонна смуга, яка не може бути меншою від ширини смуги місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруд.

Передача земельних ділянок, розташованих між лінією державного кордону та лінією прикордонних інженерних споруд, тобто в прикордонній смузі, у комунальну та приватну власність суперечить Закону України «Про використання земель оборони» № 1345-ІV, оскільки прикордонна смуга є зоною з особливим режимом використання земель та призначена для забезпечення виконання.

На думку Адміністрації Держприкордонслужби України земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0276 незаконно віднесено рішенням 12 сесії 23 скликання Свободянської сільської ради від 29.09.2000 до земель сільськогосподарського призначення всупереч вимогам ст.ст. 20, 77, 122 Земельного кодексу України, ст. З Закону України «Про використання земель оборони», ст. 22 Закону України «Про державний кордон України», і після цього відповідно передано у приватну власність ОСОБА_1 . Адміністрація Держприкордонслужби вважає, що позовні вимоги Берегівської окружної прокуратури обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі (а.с. 83-85).

Крім того, представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Адміністрація Державної прикордонної служби України подав письмову заяву про залучення до розгляду цієї справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимог на стороні позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частину НОМЕР_1 ), оскільки рішення прийняте по даній справі може вплинути на його права або обов`язки, виходячи з того, що прикордонний загін є органом державної влади в системі Державної прикордонної служби на місцях, який здійснює охорону певної ділянки державного кордону, забезпечує дотримання режиму державного кордону і прикордонного режиму та здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України. Предметом розгляду у цій справі є визнання недійсними Державного акту, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки, скасування державної реєстрації права приватної власності на земельну ділянку, зобов`язання повернути у державну власність земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0276 площею 2,34 га, яка знаходиться у зоні відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (а.с. 87-88).

Ухвалою Берегівського районного суду від 09.10.2023 року заяву представника Адміністрації Державної прикордонної служби України Івана Рибака задоволено. Залучено до участі у цивільній справі за позовом Берегівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації (Закарпатської обласної військової адміністрації) до Батівської селищної ради, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Адміністрація Державної прикордонної служби України, про усунення перешкод шляхом визнання недійсним рішення Свободянської сільської ради та державного акту про право власності на земельну ділянку, скасування державних реєстрацій та повернення земельної ділянки у державну власність, третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), адреса АДРЕСА_1 , Код .

Цією ж ухвалою закрито підготовче засідання та призначено справу за позовом Берегівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації (Закарпатської обласної військової адміністрації) до Батівської селищної ради, ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Адміністрація Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), про усунення перешкод шляхом визнання недійсним рішення Свободянської сільської ради та державного акту про право власності на земельну ділянку, скасування державних реєстрацій та повернення земельної ділянки у державну власність, до розгляду по суті (а.с. 101-105).

04.12.2023 року від Батівської селищної ради поступило до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, в якому відповідач зазначив, що ознайомившись з матеріалами позовної заяви Берегівської окружної прокуратури Батівська селищна рада вважає, що дана позовна заява, є необґрунтованою та безпідставною, а також такою, що підлягає залишенню без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до абз.2 ч.5 ст.56 ЦПК України у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.Згідно ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором в суді.Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.Втім, всупереч наведеним положенням прокурором не доведено наявність підстав для звернення до суду в інтересах Закарпатської обласної державної адміністрації (Закарпатської обласної військової адміністрації), а саме не наведено достатніх підстав стверджувати, якими функціями цей орган у спірних правовідносинах, що мало наслідком порушення інтересів держави.Так прокурор послався на те, що з метою виконання вимог ст.23 Закону України «Про прокуратуру» листом від 29.12.2022 за №07.50-101-7459 вих-22 Берегівською окружною прокуратурою повідомлено Закарпатську обласну державну адміністрацію про виявлені порушення земельного законодавства. Водночас будучи обізнаним про наявність порушень інтересів держави, навіть за результатами розгляду вказаного листа уповноваженим органом достатніх заходів щодо їх захисту, в тому числі звернення до суду, не вжито.У відповідь на вказаний лист Закарпатська обласна державна адміністрація (Закарпатська обласна військова адміністрація) листом від 17.01.2023 за № 17260/06- 21 повідомила, що відсутні кошти, достатні для сплати судового збору за подання позовної заяви. Лист на який посилається прокуратуру підписаний керівником апарату Р.Натуркач, а не головою Закарпатської обласної державної адміністрації (Закарпатської обласної військової адміністрації). Документи на підтвердження повноважень Р.Натуркач позовна заява не містить.Верховний суд у постанові від 18.06.2021 в справі №905/72/20 зауважив, що обставини дотримання прокурором процедури встановленої частинами 3 та 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру», яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до положень статей 56, 185 Цивільного процесуального кодексу України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті. У той же час відповідний уповноважений орган, виконуючи свої функції, не позбавлений можливості самостійно звернутися до суду з позовом з метою захисту інтересів держави. Вищенаведеного прокуратурою не враховано (а.с. 139-142).

В судовому засіданні прокурор Міндак В.В. у вступному слові позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві.

Представник Закарпатської обласної державної адміністрації (Закарпатської обласної військової адміністрації) в судове засідання не з`явився.

Представник Батівської селищної ради, та відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися. Про місце та час розгляду справи відповідачі були належним чином повідомлені. 04.12.2023 року від представник відповідача - Батівської селищної ради поступила заява про розгляд справи без участі представника Батівської селищної ради, проти позову заперечив, відзив щодо позову відповідачами не подано (а.с. 143).

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Адміністрації Державної прикордонної служби України, та ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) в судове засідання не з`явилися. Від представника Адміністрації Державної прикордонної служби України 05.12.2023 року через систему «Електронний суд» поступила заява про розгляд справи без участі третьої особи, просив позов задовольнити (144-146).

Заслухавши вступне слово прокурора та вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини у справі.

Рішенням 12 сесії 23 скликання Свободянської сільської ради від 29.09.2000 «Про затвердження технічної документації по передачі в натурі земельних ділянок часток (паїв) та виготовленню видачі державних актів на право приватної власної власності на землю на території Свободянської сільської ради», зокрема передано у приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2,34 га на території Свободянської сільської ради Берегівського району Закарпатської області. Земельну ділянку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва взамін на сертифікат № 0026076 (а.с. 53).

На підставі даного рішення, ОСОБА_2 05.07.2002 видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ЗК-1 № 037635, згідно якого у приватну власність ОСОБА_2 передано земельну ділянку площею 2,340 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Свободянської сільської ради Берегівського району за межами населеного пункту (а.с. 55-56).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 44).

На земельну ділянку площею 2,34 га на території Свободянської сільської ради Берегівського району Закарпатської області, яка була передана у приватну власність ОСОБА_2 , на замовлення ОСОБА_1 була розроблена технічна документація із землеустрою на земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0276, площею 2,34 га (а.с. 36-49).

30.11.2020 року було утворено Батівську об`єднану територіальну громаду, до складу якої увійшла Свободянська сільська рада. Отже, згідно ч. 3 ст. 8 Закону України «Про добровільне обєднання територіальних громад», ст. 104 ЦК України Батівська селищна рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків територіальних громад, що об`єдналися, зокрема Свободянської сільської ради.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.06.2022 № 1502 земельна ділянка з кадастровим номером :04:000:0276, площею 2,34 га перейшла у приватну власність ОСОБА_1 (а.с. 59, 98).

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання правочину недійсним; відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Статтею 4 Земельного кодексу України 1990 року, передбачалось, що не можуть передаватись у колективну та приватну власність, зокрема землі оборони.

Згідно ст. 77 чинного Земельного кодексу України землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України.

Землі оборони можуть перебувати лише в державній власності.

Навколо військових та інших оборонних об`єктів у разі необхідності створюються захисні, охоронні та інші зони з особливими умовами користування.

У межах прикордонної смуги з метою забезпечення національної безпеки і оборони, дотримання режиму державного кордону військовим частинам Державної прикордонної служби України для будівництва, облаштування та утримання інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій надаються в постійне користування земельні ділянки шириною 30-50 метрів уздовж лінії державного кордону на суші, по берегу української частини прикордонної річки, озера або іншої водойми, а вздовж лінії державного кордону України з Російською Федерацією і Республікою Білорусь - шириною до 2 кілометрів.

Порядок використання земель оборони встановлюється законом.

Згідно ст. 115 Земельного кодексу України зони особливого режиму використання земель створюються навколо військових об`єктів Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України, для забезпечення функціонування цих об`єктів, збереження озброєння, військової техніки та іншого військового майна, охорони державного кордону України, а також захисту населення, господарських об`єктів і довкілля від впливу аварійних ситуацій, стихійних лих і пожеж, що можуть виникнути на цих об`єктах.

Уздовж державного кордону України встановлюється прикордонна смуга, у межах якої діє особливий режим використання земель.

Розмір та правовий режим прикордонної смуги встановлюються відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 3 Закону України «Про використання земель оборони» уздовж державного кордону України відповідно до закону встановлюється прикордонна смуга, в межах якої діє особливий режим використання земель.

Землі в межах прикордонної смуги та інші землі, необхідні для облаштування та утримання інженерно-технічних споруд і огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій та інших об`єктів, надаються в постійне користування військовим частинам Державної прикордонної служби України.

Згідно ч. 1-ч. 3 ст. 22 Закону України «Про державний кордон України» з метою забезпечення на державному кордоні України належного порядку Кабінетом Міністрів України встановлюється прикордонна смуга, а також можуть установлюватися контрольовані прикордонні райони.

Прикордонна смуга встановлюється безпосередньо вздовж державного кордону України на його сухопутних ділянках або вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм з урахуванням особливостей місцевості та умов, що визначаються Кабінетом Міністрів України. До прикордонної смуги не включаються населені пункти і місця масового відпочинку населення.

У межах прикордонної смуги з метою забезпечення національної безпеки і оборони, дотримання режиму державного кордону військовим частинам Державної прикордонної служби України для будівництва, облаштування та утримання інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій надаються в постійне користування земельні ділянки шириною 30-50 метрів уздовж лінії державного кордону на суші, по берегу української частини прикордонної річки, озера або іншої водойми, а вздовж лінії державного кордону України з Російською Федерацією і Республікою Білорусь - шириною до 2 кілометрів. У цих межах Кабінетом Міністрів України встановлюється спеціальний прикордонний режим щодо заборони вільного в`їзду, перебування, проживання, пересування осіб і провадження робіт, не пов`язаних з обороною чи охороною державного кордону України.

Згідно інформації Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 12.12.2022 року №10-7-0.7-3887/2-22 згідно з відомостями Державного земельного кадастру земельна ділянка за кадастровим номером :04:000:0276, площею 2,34 га належить на праві власності гр. ОСОБА_1 , цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відомості про земельну ділянку внесені до Державного земельного кадастру 10.02.2022. Відомості про право власності на земельну ділянку внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 29.06.2022 номер запису 47198429. На земельну ділянку із кадастровим номером :04:000:0276 встановлено обмеження прикордонна смуга (підстава розпорядження голови Закарпатської обласної державної адміністрації від 10.08.2018 №524). Земельну ділянку сформовано на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) виготовленої за замовленням спадкоємиці гр. ОСОБА_1 та державного акту, виданого на підставі рішення 12 сесії 23 скликання Свободянської сільської ради Берегівського району Закарпатської області від 25.09.2000, сертифікат № 0026076. Акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю від 05.07.2002 за № 222. Перевірка дотримання вимог земельного законодавства, щодо земельної ділянки із кадастровим номером :04:000:0276 не здійснювалася (постанова Кабінету Міністрів України від 13 березня 2022р. № 303) (а.с. 25-26).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 325089809 вбачається, що на підставі розпорядження Закарпатської обласної державної адміністрації від 25.11.2021 №971 у постійному користуванні військової частини НОМЕР_1 перебуває земельна ділянка з кадастровим номером :04:000:0273 площею 8,6321 га для розміщення та постійної діяльності Державної прикордонної служби України (а.с. 60).

З фотокопій (скриншотів) з Національної кадастрової карти, що відображає актуальні відомості, які містяться в Державному земельному кадастрі, вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:000:0276 розташована між лінією державного кордону України та земельною ділянкою з кадастровим номером :04:000:0273 (а.с. 57-58).

Таким чином, наведене підтверджує, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:000:0276, яка належить ОСОБА_1 розташована між державним кордоном та земельною ділянкою з кадастровим номером :04:000:0273 площею 8,6321 га, яка на підставі розпорядження Закарпатської обласної державної адміністрації від 25.11.2021 №971 була передана у постійне користування військової частини НОМЕР_1 для розміщення та постійної діяльності Державної прикордонної служби України, тобто земельна ділянка з кадастровим номером :04:000:0276, яка належить ОСОБА_1 розташована в прикордонній смузі.

Відповідно до ст. 155 ч. 1 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки - це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Статтею 3 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачається, що Державний земельний кадастр базується на таких основних принципах: обов`язковості внесення до Державного земельного кадастру відомостей про всі його об`єкти; єдності методології ведення Державного земельного кадастру; об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Державному земельному кадастрі; внесення відомостей до Державного земельного кадастру виключно на підставі та відповідно до цього Закону; відкритості та доступності відомостей Державного земельного кадастру, законності їх одержання, поширення і зберігання; безперервності внесення до Державного земельного кадастру відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру, що змінюються; всіх відомостей Державного земельного кадастру.

Згідно з абзацом 2 частини 10 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Частиною 13 статті 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Велика Палати Верховного Суду у постанові від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14 зазначила, що серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України, частина друга статті 52 ЗК України). Вказані способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно.

Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.

На негаторний позов не поширюються вимоги щодо позовної давності, оскільки з таким позовом можна звернутися в будь-який час, допоки існують правовідносини та правопорушення.

З метою забезпечення єдності та сталості судової практики причинами для відступу від висловленого раніше висновку можуть бути вади попереднього рішення чи групи рішень (їх неефективність, неясність, неузгодженість, необґрунтованість, незбалансованість, помилковість); зміни суспільного контексту, через які застосований у цих рішеннях підхід повинен очевидно застаріти внаслідок розвитку суспільних відносин в певній сфері або їх правового регулювання. Відступаючи від висновку щодо застосування юридичної норми, Велика Палата Верховного Суду може, застосувавши належні способи тлумачення юридичних норм, або повністю відмовитися від певного висновку на користь іншого, або конкретизувати попередній висновок (див. окрему думку суддів Великої Палати Верховного Суду щодо постанови від 12 червня 2018 року у справі № 823/378/16).

Оскільки наведені вище висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 22 травня 2018 року у справі № 469/1203/15-ц і в пунктах 70-71 постанови від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц, щодо застосування норм матеріального права про позовну давність і про усунення власником перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду неповністю узгоджуються з відповідними висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 15 листопада 2017 року у справі № 6-2304цс16, від 8 червня 2016 року у справі № 6-3089цс15, від 17 лютого 2016 року у справі № 6-2407цс15 і від 16 листопада 2016 року у справі № 6-2469цс16, Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне конкретизувати ці висновки Верховного Суду України з огляду на те, що вимога зобов`язати повернути земельну ділянку водного фонду розглядається як негаторний позов, який можна заявити впродовж всього часу тривання порушення прав законного володільця цієї ділянки.

У зв`язку з цим, порушені права та законні інтереси держави підлягають захисту шляхом зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди у здійсненні права володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером :04:000:0276, площею 2,34 га.

Щодо обґрунтованості звернення до суду із вказаним позовом та представництва прокурором інтересів держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації (Закарпатської обласної військової адміністрації) в суді, які заперечує відповідач Батівська селищна рада, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Як убачається з матеріалів справи, на виконання ст. 56 ЦПК України і частин третьої, четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор при поданні позовної заяви належно обґрунтував здійснення захисту інтересів держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації (Закарпатської обласної військової адміністрації).

Так, Закарпатська обласна військова адміністрація, надаючи відповідь прокурору на його звернення, зазначила, що Закарпатська обласна військова адміністрація розглянула лист Берегівської окружної прокуратури від 29.12.2022 № 07.50-104-7459ВИХ-22 стосовно вжиття обласною військовою адміністрацією заходів щодо повернення у державну власність земельних ділянок з кадастровими номерами :04:000:0127 (власником якої є гр. ОСОБА_3 ) та :04:000:0276 (власником якої є ОСОБА_1 ), в тому числі у судовому порядку, і в межах повноважень повідомляє, що інформація про порушення вимог земельного законодавства щодо використання вищевказаних земельних ділянок від уповноваженого органу зі здійснення заходів контролю за використанням та охороною земель до обласної військової адміністрації не надходила, факти перебування цих земельних ділянок в межах прикордонної смуги у порядку, передбаченому законодавством, не встановлювалися, тому обласною військовою адміністрацією відповідні заходи не вживалися.

Також, з врахуванням відсутності коштів для сплати судового збору обласною військовою адміністрацією не можуть вживатися заходи щодо подання позовних заяв для повернення земельних ділянок з кадастровими номерами :04:000:0127 та :04:000:0276 у державну власність. У зв`язку з цим, просять розглянути можливість захисту державних інтересів в частині подання позовних вимог для повернення вищезазначених земельних ділянок органами прокуратури (а.с. 34-35).

З огляду на вищевикладене суд вважає, що прокурором у цій справі наведені обґрунтовані підстави для здійснення представництва інтересів держави в суді.

Таким чином, заслухавши стоорну, дослідив докази подані сторонами у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Берегівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації (Закарпатської обласної військової адміністрації) до Батівської селищної ради, ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Адміністрація Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про усунення перешкод шляхом визнання недійсним рішення Свободянської сільської ради та державного акту про право власності на земельну ділянку, скасування державних реєстрацій та повернення земельної ділянки у державну власність, в суді доведені, відповідачами не спростовані, а тому такі вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 81, 141, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. 131-1 Конституції України, ст.ст. 16, 21 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 70, 77, ч. 13 ст. 79-1, ч. 2 ст. 90, 115, ч. 1, ч. 2 ст. 152, 153, 155, ч. 2, ч. 5 ст. 158 Земельного кодексу України, ст. 3 Закону України «Про використання земель оборони», ст. 22 Закону України «Про державний кордон України», ст.ст. 1,3, ч. 1, ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», ч.3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

рішив:

Позов Берегівської окружної прокуратури, яка розташована в м. Берегове, вул. Сечені, 15, , в інтересах держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації (Закарпатської обласної військової адміністрації), яке знаходиться за адресою м. Ужгород, пл. Народна, 4, , до Батівської селищної ради, яка розташована за адресою смт. Батьово, вул. Кошута, 128, Берегівського району, , ОСОБА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Адміністрація Державної прикордонної служби України, м. Київ, вул. Володимирська, 26, , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), адреса АДРЕСА_3 , Код , про усунення перешкод шляхом визнання недійсним рішення Свободянської сільської ради та державного акту про право власності на земельну ділянку, скасування державних реєстрацій та повернення земельної ділянки у державну власність задовольнити.

Визнати недійсним рішення Свободянської сільської ради від 29.09.2000 «Про затвердження технічної документації по передачі в натурі земельних ділянок часток (паїв) та виготовленню видачі державних актів на право приватної власної власності на землю на території Свободянської сільської ради», в частині передачі у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 2,34 га в контурі 403 на території Батівської об`єднаної територіальної громади (колишньої Свободянської сільської ради) Берегівського району Закарпатської області.

Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю від 05.07.2002 серії ЗК-1 № 037635, видану ОСОБА_2 .

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 29.06.2022 № 1502, видану ОСОБА_1 , в частині земельної ділянки площею 2,34 га.

Визнати незаконною та скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0276 площею 2,34 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0276 площею 2,34 га, припинивши право приватної власності ОСОБА_1 на дану земельну ділянку.

Зобов`язати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0276 площею 2,34 га у власність держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації.

Стягнути з Батівської селищної ради, ОСОБА_1 на користь Закарпатської обласної прокуратури по 8052 (вісім тисяч п`ятдесят дві) гривні судового збору, з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга може бути подана до суду апеляційної інстанції через Берегівський районний суд.

Суддя Лайош ГАЛ