Справа № 459/986/23
Провадження № 2/459/167/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2023 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Отчак Н.Я.

з участю секретаря Савіцької Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування Червоноградської міської ради, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

23.03.2023 позивач звернувся у суд з позовом, у якому просить визначити з ним місце проживання малолітньої дитини: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягувати з ОСОБА_2 , аліменти на його користь на утримання ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини.

В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що з 19.07.2013 з відповідачкою перебував в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 12.03.2018 було розірвано. Від подружнього життя у них народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначає, що дитина проживає з 2021 року разом із ним і він повністю опікується її інтересами і потребами, піклується про неї, займається вихованням та розвитком дитини. Крім того, зазначив, що має змогу забезпечити доньці належні умови проживання та повною мірою займатися належним вихованням. Проживання доньки із ним повністю відповідає її інтересам.

Ухвалою від 06.04.2023 судом було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

05.05.2023 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 16.06.2023.

19.06.2023 будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи у судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, при цьому позовні вимоги визнала повністю. Крім того, відповідачка подала відзив на позовну заяву, у якому вказала, що позовні вимоги визнає повністю. При цьому зазначила, що з 2021 року донька стала проживати з позивачем у селі Сілець Червоноградського району Львівської області. Оскільки вона працює лікарем гінекологом у КП "Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради" та у зв`язку з сферою своєї діяльності вимушена постійно перебувати на роботі та у відрядженнях (навчаннях, курсах), щодо вдосконалення своєї професійної діяльності, в тому числі з виїздом за кордон, тому позбавлена можливості належним чином брати участь у житті нашої доньки. Остання постійно перебуває з батьком та за останні З(три) роки між ними встановився міцний зв`язок та дочка виявляє більшу прихильність до батька. Крім того вказала, що після засідання органу опіки та піклування, вони мали чергову розмову з даного приводу та вона вирішила скористатися порадами служби у справах дітей, щоб не травмувати дитину, оскільки як їй пояснили, що визначення місця проживання дитини не позбавляє її у жодних материнських правах, щодо побачень з дитиною та участі у її вихованні. Зваживши, ситуацію, вона прийняла рішення, про те, що не заперечує, щодо визначення місця проживання дитини з позивачем, а також щодо стягнення з неї аліментів на утримання дитини.

Представник третьої особи подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, при цьому подав до суду витяг з рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 23.05.2023 за №77.

З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст.ст. 223, 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 19.07.2013, який рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 12.03.2018 було розірвано.

Від спільного подружнього життя у сторін народилася донька: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про її народження серії НОМЕР_1 .

Позивач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та разом із ним, проживає без реєстрації донька: ОСОБА_5 , що підтверджується Актом виконавчого комітету Червоноградської міської ради за №69/30 від 13.03.2023.

Відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що стверджується довідкою відділу реєстрації Червоноградської міської ради № 853 від 30.03.2023.

Відповідно до характеристики виданої Гімназією № 1 Червоноградської міської ради Львівської області, дочка сторін навчається у навчальному закладі перший рік. Особливий вплив та роль у навчанні та вихованні дівчини відіграє батько, який завжди прислухається до порад вчителя. Батько дівчини бере активну участь у вихованні дитини, допомагає у проведенні шкільних і класних свят, завжди цікавиться навчанням і поведінкою своєї дитини. Мама дитини участі у вихованні і навчанні доньки не бере.

Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 23.05.2023 № 77 «Про затвердження висновків комісії з питань захисту прав дитини», є доцільним проживання малолітньої дитини сторін дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з позивачем.

В силу вимог ст. 140 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч.1 ст.160, ст. 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, малолітня донька сторін проживає з позивачем, останній забезпечує належні умови виховання та проживання дитини.

За таких обставин суд вважає, що на даний час існують підстави для визначення місця проживання малолітньої дитини сторін з батьком, таке рішення відповідатиме інтересам дитини, сприятиме належним умовам її проживання, гармонійного розвитку та виховання, належному матеріальному забезпеченню.

Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Положенням ч. 1 ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК ( 2947-14 ), якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім цього, принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією Генеральної асамблеї ООН 20.11.1959 року, передбачено, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в будь-якому випадку в атмосфері кохання та морального і матеріального забезпечення; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена з матір`ю.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що відповідачка позовні вимоги визнала, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачці відомі та зрозумілі.

Виходячи з принципів розумності й справедливості, враховуючи обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби неповнолітньої дитини та у відповідності до ст. 182 СК України з урахуванням матеріального становища платника аліментів, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими і підлягають до задоволення, шляхом стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Такий розмір буде відповідати обставинам справи та реальній можливості відповідача надавати таке утримання.

За таких обставин і міркувань позов підлягає задоволенню.

Враховуючи визнання відповідачкою позову в повному обсязі, беручи до уваги задоволення позову, суд, керуючись вимогами ч.1 ст.142, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України дійшов висновку, що з відповідачки в користь позивача слід стягнути 50% судового збору та повернути позивачу з державного бюджету 50% сплаченого судового збору за позовну вимогу про визначення місця проживання дитини. Крім того, з відповідачки підлягає стягненню у користь держави 50% судового збору у розмірі 536,80грн від якого був звільнений позивач при подачі позову за позовну вимогу про стягнення аліментів, а 50% судового збору у розмірі 536,80грн слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2, 141, 206, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ), з участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування Червоноградської міської ради (, Львівська обл., м. Червоноград, пр. Шевченка, 19), про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.03.2023 до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Іншу частину судового збору в сумі 536,80грн слід віднести за рахунок держави.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50% сплаченого судового збору у розмірі 536,80грн.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19 червня 2023 р.

Суддя: Н. Я. Отчак