Справа №949/1812/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2023 року м.Дубровиця

Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та із врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 29 червня 2022 року було розірвано. Від даного шлюбу у них народилося четверо дітей: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; дочка - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Діти проживають разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає та не бере участі у їх вихованні. Діти постійно потребують матеріальної допомоги і всім необхідним позивач змушена забезпечувати їх самостійно, однак власних коштів у позивача на їх утримання не вистачає. При цьому, дочка - ОСОБА_4 є інвалідом з дитинства та потребує стороннього догляду та тривалого лікування. Відповідач ухиляється від свого батьківського обов`язку утримувати дітей. Згоди про надання матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку між сторонами не досягнуто.

До початку судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Від представника відповідача до початку розгляду справи надійшов відзив на позовну заяву, у якому він позовні вимоги визнає частково та погоджується сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до повноліття дітей. Вказує, що твердження позивачки про те, що він не приймає участі у вихованні та забезпеченні дітей не відповідає дійсності, адже він систематично в міру своїх можливостей надає позивачці кошти на утримання дітей. Він ніколи не відмовлявся сплачувати аліменти на утримання своїх дітей. На даний час відповідач офіційно не працевлаштований, однак він періодично виїжджає в м. Київ на будівельні роботи, що дає йому змогу утримувати себе та надавати кошти на утримання дітей.

До початку розгляду справи від позивача надійшла заява, у якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Від відповідача та його представника до початку розгляду справи надійшла заява про розгляд справи без їх участі, просять призначити сплату аліментів, у розмірі вказаному у поданому відзиві.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частина 1 ст.4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судом встановлено, що рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 29 червня 2022 року шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 11 травня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дубровицького районного управління юстиції Рівненської області, про що складено відповідний актовий запис №24 -було розірвано (а.с.7).

Від даного шлюбу у сторін народилося четверо дітей: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 08 січня 2008 року) (а.с.8); дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 18 січня 2010 року) (а.с.10); син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 06 квітня 2012 року) (а.с.9) та дочка - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 02 жовтня 2020 року) (а.с.11).

Як вбачається з довідки про склад сім`ї №2-1137 від 21 серпня 2023 року, виданої виконавчим комітетом Дубровицької міської ради та акту обстеження місця проживання №243 від 21 серпня 2023 року, до складу сім`ї ОСОБА_1 , яка проживає по АДРЕСА_1 входить її діти: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочка - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Мати самостійно виховує дітей та забезпечує їх матеріальне утримання (а.с.18, 19).

Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 XII 78912 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За змістом ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 2, 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до роз`яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з вимогами ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ч.1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

З поданого відзиву на позовну заяву встановлено, що відповідач не заперечує свого обов`язку утримувати неповнолітніх дітей, проте не погоджується із розміром аліментів, які просить стягувати з нього у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі даного позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Згідно з вимогами ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Виходячи з вищевказаних норм Сімейного кодексу України, приймаючи до уваги, що будучи батьком дітей, відповідач їх належним чином не утримує, хоча зобов`язаний це робити і доказів про те, що він належним чином займається їх утриманням не надав, а оскільки неповнолітні діти проживають разом із позивачем та перебуває на повному її матеріальному утриманні і домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обов`язку утримувати дітей не досягнуто, суд вважає вимоги позивача про стягнення із відповідача аліментів на утримання дітей правомірними, тому з нього на користь позивача необхідно стягувати аліменти на утримання дітей.

Згідно вимог ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, що мають значення, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 вищевказаної статті передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З медичного висновку №1428 на дитину, що стала інвалідом внаслідок аварії на ЧАЕС в віці до 16 років, виданого 24 червня 2023 року Рівненською дитячою обласною спеціалізованою ЛКК по встановленню причинного зв`язку захворювань по інвалідності з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на чорнобильській АЕС вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 має захворювання (патологічний стан) - вроджену ваду серця: ВАП з високою легеневою гіпертензією ХССНІ ст. Наслідком цього захворювання, яке призвело до тяжкої дезадаптації дитини, що вимагає тривалого лікування і стороннього догляду є інвалідність з дитинства (а.с.20).

Згідно копії посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_5 , а також вкладки № НОМЕР_6 від 20 липня 2023 року, ОСОБА_4 є дитиною з інвалідністю пов`язаного з наслідками Чорнобильської катастрофи (а.с.12).

Відповідно до довідок КНП «Дубровицький ЦПМСД» від 30 жовтня 2023 року Дубровицької міської ради діти: ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , перебувають на «Д» обліку сімейного лікаря (а.с. 44, 45, 45, 46).

Як вбачається із копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого №1002 від 10 лютого 2023 року, ОСОБА_4 хворіє Q-25.0 відкрита артеріальна протока. ВВС: стан після закриття артеріальної протоки у 2013 році, недостатність мітрального клапана, помірна трикуспідальна недостатність. Аневризма міжпередсердної перегородки з проривом, ХССН І ст. (а.с.50).

Також позивачем долучено фіскальні чеки, з яких вбачається, що вона купує дітям лікарські засоби (а.с.43, 58-69).

Крім того, позивачем долучено до матеріалів справи копії медичної документації відносно дитини ОСОБА_3 , з якої встановлено, що вона проводить платні обстеження його стану здоров`я, у зв`язку з чим витрачає на це значні кошти (а.с.49, 51, 52, 53, 54).

Згідно копій посвідчень ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є дітьми, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи (а.с.12, 13).

Відповідно до копії трудової книжки НОМЕР_7 , ОСОБА_2 на даний час ніде не працює (а.с.37-39).

Не заслуговує на увагу твердження представника відповідача у відзиві на позовну заяву, що позивачем не підтверджено належними доказами, що вона самостійно здійснює виховання та утримання дітей, а також не додано будь-яких доказів її витрат на утримання дітей, оскільки позивачем долучено до матеріалів справи належні та допустимі докази, якими підтверджено факт, що вона самостійно здійснює виховання та матеріальне утримання дітей.

У свою чергу відповідачем не надано будь-яких доказів, що підтверджують неможливість надання матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей. Також суду не надано доказів, що відповідач має на утриманні інших неповнолітніх, малолітніх чи повнолітніх дітей, або ж інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов`язкового утримання з його боку, ним не надано і судом цього не встановлено.

Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи, що сторони повинні забезпечити дітям рівень життя, необхідний і достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, встановленого прожиткового мінімуму на дітей, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача на утримання дітей в примусовому порядку в розмірі 1/2 частині всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч.1 п.3 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, з відповідача на користь держави повинні бути стягнуті судові витрати, пов`язані з розглядом справи в розмірі 1073,60 грн.

На підставі ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. 5 Закону України Про судовий збір ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 11 вересня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1073,60 грн. (одну тисячу сімдесят три гривні 60 коп.) гривень на користь держави в особі Державної судової адміністрації України: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , паспорт серії НОМЕР_9 , виданий 20 червня 2007 року Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає по АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_10 , ID-картка № НОМЕР_11 від 01 червня 2022 року.

Суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області Оборонова І.В.