П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2023 року м. Київ

Справа №372/3549/21

Провадження № 22-ц/824/6365/2023

Резолютивна частина постанови оголошена 14 червня 2023 року

Повний текст постанови складено 15 червня 2023 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Олешко Л.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Головковим Євгеном Ігоровичем, на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 30 січня 2023 року, у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявського Олександра Анатолійовича, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявського О.А., в якій просить визнати неправомірними постанови приватного виконавця Валявського О.А. про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 та про арешт коштів боржника № НОМЕР_1 та зобов`язати приватного виконавця Валявського О.А. винести постанову про повернення виконавчого документа стягувачу без виконання (виконавчий документ - виконавчий лист № 372/327/13-ц, виданий 24.12.2013 року).

В обґрунтування скарги боржник зазначає, що 03.09.2021 року йому стало відомо про те, що приватним виконавцем Валявським О.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 та постанову про арешт коштів боржника.

Боржник зазначає, що постанови про відкриття виконавчого провадження та арешт майна боржника є неправомірними та винесені с порушенням норм чинного законодавства. Зокрема, приватним виконавцем не було направлено на адресу боржника прийняті ним постанови, сума стягнення за виконавчим документом з урахуванням сум за виконавчими документами, що вже перебувають у нього на виконанні, перевищує мінімальний розмір страхової суми за договором страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 30 січня 2023 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявського Олександра Анатолійовича

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, представник ОСОБА_1 - адвокат Головко Є.І. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суд першої інстанції, та ухвалити нове судове рішення про задоволенні скарги.

Зазначає, що оскільки приватний виконавець Валявський О.А отримав право працювати приватним виконавцем лише 12 березня 2020 року, то він мав виконати умови положень ч. 3 ст. 24 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та застрахувати свою цивільно-правову відповідальність.

Вже на стадії повторного розгляду Обухівським районним судом Київської області матеріалів за поданою ОСОБА_1 скарги приватним виконавцем Валявським О.А. до суду було надано копії документів, які на його думку підтверджували законність прийняття до виконання виконавчого листа № 372/327/13-ц та відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1, а саме: незавірені належним чином копії Договору № ДВО25/012/2021-079/И добровільного страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця Валявського О.А. від 20.07.2021р., Звіту про роботу органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, про стан виконання судових рішень і рішень інших органів від 11.07.2022р., роздруківку рахунку № ДВО 25/012/2021-079/И від 20.07.2021р. та платіжної інструкції від 20.07.2021р.

Всі перераховані вище документи містили недоліки, які не дозволяли їх використання як доказів підтвердження законності дій приватного виконавця Валявського О.А., що у свою чергу підтверджувало обгрунтованість та доведеність позиції ОСОБА_1 та наявність відповідних правових підстав для задоволення скарги на дії приватного виконавця.

На противагу зазначеним вимогам, надані приватним виконавцем Валявським О.А. копії документів, що подані в якості доказів, взагалі не були завірені, що суперечить правовій природі засвідчення особою відповідності копії документу його оригіналу та вимогам ст. 95 ЦПК України про те, що учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Якість долучених Валявським О.А. до матеріалів справи документів була незадовільною, що не дозволяло повноцінно ознайомитись з такими документами та надати їм відповідну оцінку.

Відповідно до ч. 9 ст. 83 ЦПК України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

На противагу зазначеному, Валявський О.А. не надав суду доказів відправки заяви від 18.11.2022р. разом з додатками на адресу інших учасників справи, як письмові пояснення Валявського О.А. від 21.11.2022 р.

Враховуючи положення ч. 9 ст. 83 ЦПК України, у Обухівського районного суду Київської області були відсутні підстави для прийняття до уваги поданих Валявським О.А. доказів під час вирішення поданої ОСОБА_1 скарги по суті.

Незважаючи на це, Обухівський районний суд Київської області зазначені неналежні докази поклав в основу оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до наданої приватним виконавцем Валявським О.А. незавіреної належним чином копії Договору № ДВО 25/012/2021-079/И добровільного страхування цивільно - правової відповідальності приватного виконавця від 20.07.2021р. (надалі - Договір), вбачається порушення Валявським О.А. вимог ст. 24 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Так, відповідно до п. 2.2. зазначеного Договору, страхова сума (агрегатний ліміт відповідальності Страховика) становить 5 000 000 000,00 (п`ять мільярдів) гривень.

Субліміт відповідальності - це грошова сума, що обмежує ліміт відшкодування за окремим типом/видом страхового покриття, видом страхових виплат.

Субліміт відповідальності Страховика за одним страховим випадком становить 100 000,00 (сто тисяч) гривень.

Оскільки відкрите Валявським О.А. відносно ОСОБА_1 виконавче провадження № НОМЕР_1 передбачало стягнення на користь ПП «Базель Плюс» грошових коштів у сумі 56 187 598,23 грн. та основної винагороди приватного виконавця у сумі 5 619 103,92 грн., то вбачається невідповідність прийнятого Валявським О.А. до виконання виконавчого провадження умовам Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Зазначена сума у розмірі 56 187 598,23 грн. значно перевищує зазначений у Договорі добровільного страхування субліміт відповідальності Страховика за одним страховим випадком (100 000,00 грн.) та свідчить про неможливість у разі настання страхового випадку (по зазначеній ситуації) покрити збитки, що можуть бути завдані діями приватного виконавця Валявського О.А. по такому страховому випадку.

Питання відповідності суми прийнятого Валявським О.А. на виконання виконавчого листа відносно ОСОБА_1 тому субліміту відповідальності, що зазначений у Договорі страхування, Обухівським районним судом Київської області взагалі не розглядалось, та суд в загальних рисах окреслив те, що загальна сума прийнятих Валявським О.А. до виконання виконавчих документів відповідає страховій сумі (агрегатному ліміту відповідальності страховика) 5 000 000 000,00 гривень.

Статутний капітал ТДВ «СК «ЕКСПО СТРАХУВАННЯ» відповідно до наявної у мережі інтернет (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), інформації становить лише 32 000 000,00 грн., тому вбачається малоймовірним можливість покриття збитків та виплати ТДВ «СК «ЕКСПО СТРАХУВАННЯ» страхового відшкодування у сумі 5 000 000 000, 00 грн., що зазначена у договорі № ДВО 25/012/2021-079/И добровільного страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця від 20.07.2021р.

ТДВ «СК «ЕКСПО СТРАХУВАННЯ» у відповіді на адвокатський запит (лист № - 01/23 від 03.01.2023р.)., який було долучено до матеріалів справи за окремим клопотанням про долучення доказів, не зазначила дату отримання грошових коштів від Валявського О.А. , а також не підтвердила сам факт отримання грошових коштів від Валявського О.А. згідно Договору № ДВО 25/012/2021-079/И. На дату отримання відповіді на адвокатський запит укладений між страховою компанією та Валявським О.А. договір страхування вже не діяв.

Вказані обставини свідчить про пряме порушення приватним виконавцем Валявським О.А. вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

В той же час, Обухівський районний суд Київської області зазначену обставину проігнорував, оцінку зазначеним обставинам в оскаржуваному судовому рішенні не надав, чим допустив неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інтонації не взято до уваги те, що у відправленій Валявським О.А. до суду незавіреній фотокопії Звіту про роботу органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, про стан виконання судових рішень і рішень інших органів (окрім рішень про стягнення періодичних платежів) за формою № 1 (надалі - Звіт) що затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2018р. № 1979/5), міститься непідтверджена та недостовірна інформація, оскільки будь - яких доказів на підтвердження обгрунтованості всієї зазначеної у Звіті інформації Валявським О.А. надано не було, як і не було надано належних доказів на підтвердження сплати Валявським О.А. страхового платежу.

Незавірена Валявським О.А. належним чином копія платіжної інструкції не містить номеру та підтвердження застосування електронного підпису, що не дозволяло враховувати зазначений документ під час винесення оскаржуваного судового рішення..

Клопотання представника скаржника про витребування доказів з АТ КБ «Приватбанк» на підтвердження того, чи дійсно приватним виконавцем Валявським О.А. було здійснено страховий платіж, було залишено судом без задоволення, чим порушено вимоги ст. 84 ЦПК України.

Крім того, на противагу положень ст. 260 ЦПК України, Обухівський районний суд Київської області формально віднісся до виконання вимог законодавства та у описовій частині оскаржуваної ухвали відобразив лише позицію приватного виконавця Валявського О.А. не зазначивши при цьому, чому подані скаржником ОСОБА_1 докази та викладені ним та його представником доводи судом було проігноровано.

Зазначене призвело до покладення судом в основу оскаржуваного судового рішення неналежних доказів, що були подані Валявським О.А. в незавіреному вигляді з порушенням процесуального порядку їх надання, не взявши до уваги те, що сума стягнення за виконавчим документом відносно- ОСОБА_1 (56 млн. гривень) значно перевищувала розмір відповідальності Страховика за одним страховим випадком (субліміт відповідальності) у розмірі (100 тис. гривень).

Встановлення судом даної обставини зумовлювало встановлення факту того, що приватний виконавець Валявський О.А. порушив положення ч. 4 ст. 24 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», яким встановлюється, що приватний виконавець не має права здійснювати виконавчі дії, якщо сума стягнення за виконавчим документом з урахуванням сум за виконавчими документами, що вже перебувають у нього на виконанні, перевищує мінімальний розмір страхової суми за договором страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця

Сторони правом подання відзиву не скористалися.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Головков Є.І. підтримав доводи апеляційної скарги.

Приватний виконавець виконавчого округу Київсткої області Валявський О.А. та представник стягувача ПП «СК «Базель плюс» адвокат Шайко СМ.В. проти доводів апеляційної скарги заперечували, посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією бо бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Виходячи зі змісту ст. 451 ЦПК України скарга підлягає задоволенню лише при встановленні, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця прийняті або вчинені не у відповідності до вимог закону, поза межами повноважень суб`єкта оскарження і права чи свободи заявника були порушені.

24.12.2013 року Обухівським районним судом Київської області видано виконавчий лист № 372/327/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПП «Базель-Плюс» заборгованості за кредитним договором № 38-250707 від 25.07. 2007 року в розмірі 56 187 598 грн. 23 коп., судового збору в розмірі 3 441 грн. 00 коп.

03.09.2021 року приватним виконавцем Валявським О.А. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа № 372/327/13-ц.

03.09.2021 року приватним виконавцем Валявським О.А. винесено постанову про арешт коштів боржника.

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявського О.А., в якій просить визнати неправомірними постанови приватного виконавця Валявського О.А. про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 та про арешт коштів боржника № НОМЕР_1 та зобов`язати приватного виконавця Валявського О.А. винести постанову про повернення виконавчого документа стягувачу без виконання (виконавчий документ - виконавчий лист № 372/327/13-ц, виданий 24.12.2013 року).

В обґрунтування скарги боржник зазначає, що 03.09.2021 року йому стало відомо про те, що приватним виконавцем Валявським О.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 та постанову про арешт коштів боржника.

Боржник зазначає, що постанови про відкриття виконавчого провадження та арешт майна боржника є неправомірними та винесені с порушенням норм чинного законодавства. Зокрема, приватним виконавцем не було направлено на адресу боржника прийняті ним постанови, сума стягнення за виконавчим документом з урахуванням сум за виконавчими документами, що вже перебувають у нього на виконанні, перевищує мінімальний розмір страхової суми за договором страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 18.01.2022 року у справі № 372/3549/21 у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного суду від 21.09.2022 року у справі № 372/3549/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 18.01.2022 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Частково задовольняючи апеляційну скаргу ОСОБА_3 . Київський апеляційний суд зазначив у постанові, що суд першої інстанції фактично самоусунувся від вирішення скарги, та, у порушення норм процесуального права, не з`ясував обставини, які мають значення для справи, не витребував у приватного виконавця договір страхування цивільно-правової відповідальності, не встановив розмір страхової суми, не встановив чи сума стягнень за пред`явленим виконавчим документом у сукупності з тими виконавчими документами, що вже перебувають на виконанні перевищує мінімальний розмір страхової суми, визначеної у договорі страхування, не встановив дотримання приватним виконавцем вимог ст. 24 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», а тому дійшов передчасного висновку про необґрунтованість скарги.

Як убачається з матеріалів справи, після повернення справи до суду першої інстанції, приватним виконавцем Валявським О.О. до Обухівського районного суду Київської області в електронній формі подано заяву про долучення до матеріалів справи копії договору ДВО 25/012/2021-079/Идобровільного страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця, копії рахунка та копії платіжної інструкції, яка підписана електронним підписом. (т. 2 а.с.135-169)

22.11.2022 року до суду надійшли пояснення приватного виконавця Валявського О.А., у яких він просить відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 , посилаючись на те, що між ТДВ «Страхова компанія «Експо страхування» та приватним виконавцем Валявським О.А. укладено договір № ДВО 25/012/2021-079/И добровільного страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця від 20.07.2021 року на загальну страхову суму 5 000 000 000,00 грн. (п`ять мільярдів грн. 00 коп.). Цей розмір страхової суми значно перевищує загальну суму стягнення за виконавчими документами, що перебували на виконанні у приватного виконавця, у тому числі, суму стягнення за виконавчим листом № 372/327/13-ц від 24.12.2013 року.

Крім того до суду першої інтенції надійшла заява приватного виконавця Валявського О.А., у якій він просить відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 , посилаючись на обставини, аналогічні з викладеними в поясненнях приватного виконавця Валявського О.А., які надійшли до суду 22.11.2022 року.

Окрім того, до суду надійшла заява приватного виконавця Валявського О.А., до якої додано пояснення та копію звіту про роботу органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, про стан виконання судових рішень і рішень інших органів (крім рішень про стягнення періодичних платежів) за 2021 рік.

22.12.2022 року до суду надійшли пояснення представника скаржника Головкова Є.І. , у яких він наголошує на тому, що сума 56 187 598,23 грн. значно перевищує зазначений у договорі добровільного страхування субліміт відповідальності страховика за одним страховим випадком (100 000,00 грн.) та свідчить про неможливість у разі настання страхового випадку покрити збитки, що можуть бути завдані діями приватного виконавця Валявського О.А. по такому страховому випадку.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 30 січня 2023 рок відмовлено в задоволенні карги ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявського О.А..

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що станом на момент пред`явлення стягувачем ПП «Базель-Плюс» виконавчого листа № 372/327/13-ц, виданого 24.12.2013 року Обухівським районним судом Київської області, приватний виконавець Валявський О.А. мав право здійснювати виконавчі дії з виконання вказаного виконавчого листа, оскільки загальна сума стягнення з ОСОБА_1 на користь ПП «Базель-Плюс» заборгованості становить 56 187 598 грн. 23 коп., судовий збір у розмірі 3 441 грн. 00 коп., що не перевищує розміру страхової суми за договором № ДВО 25/012/2021-079/И добровільного страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця від 20.07.2021 року.Приватним виконавцем Валявським О.А. винесено постанову від 03.09.2021 року про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 та постанову від 03.09.2021 року про арешт коштів боржника з дотриманням вимог Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та в межах наданих повноважень, а тому дійшов висновку про задоволення скарги.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст.. 24 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» приватний виконавець зобов`язаний до початку здійснення діяльності застрахувати свою цивільно-правову відповідальність перед третіми особами.

Приватний виконавець зобов`язаний укласти договір страхування на новий строк не пізніш як за 10 днів до закінчення дії договору страхування.

Мінімальний розмір страхової суми за договором страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця має становити 10 відсотків загальної суми стягнення за виконавчими документами, що перебувають на виконанні у приватного виконавця протягом року, але не менше 1 тисячі мінімальних розмірів заробітної плати станом на початок відповідного календарного року.

Протягом перших трьох років зайняття діяльністю приватного виконавця мінімальний розмір страхової суми за договором страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця не може бути меншим загальної суми стягнення за виконавчими документами, що перебувають на виконанні у приватного виконавця протягом року, але не менше 1 тисячі мінімальних розмірів заробітної плати станом на початок відповідного календарного року.

Строк зайняття діяльністю приватного виконавця обчислюється з дня внесення інформації про приватного виконавця до Єдиного реєстру приватних виконавців України.

До строку зайняття діяльністю приватного виконавця не зараховується строк зупинення діяльності приватного виконавця.

Приватний виконавець не має права здійснювати виконавчі дії, якщо сума стягнення за виконавчим документом з урахуванням сум за виконавчими документами, що вже перебувають у нього на виконанні, перевищує мінімальний розмір страхової суми за договором страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця. У такому разі приватний виконавець зобов`язаний укласти договір страхування на належну страхову суму.

Судом установлено, що між ТДВ «Страхова компанія «Експо страхування» та приватним виконавцем Валявським О.А. укладено договір № ДВО 25/012/2021-079/И добровільного страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця від 20.07.2021 року.

Відповідно до п. 2.1 цього договору страхова сума (агрегатний ліміт відповідальності) ? це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов договору зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування при настанні страхового випадку, передбаченого договором. Загальний розмір страхового відшкодування за даним договором не може перевищувати страхову суму, що зазначена в договорі.

Згідно з п. 2.2 вказаного договору страхова сума (агрегатний ліміт відповідальності страховика) становить 5 000 000 000,00 грн. (п`ять мільярдів грн. 00 коп.).

За змістом п. 12.1 вищевказаного договору цей договір укладається на строк один рік та набирає чинності з 07.08.2021 року, але не раніше дати надходження страхового платежу (першої частини страхового платежу), та діє до 06.08.2022 року з урахуванням умов, зазначених у п. 2.9 договору.

Згідно з копією платіжної інструкції від 20.07.2021 року Валявським О.А. сплачено на рахунок ТДВ «Страхова компанія «Експо страхування» 12 000 грн. згідно з договором страхування ДВО 25/012/2021-079/И.

Відповідно до копії звіту про роботу органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, про стан виконання судових рішень і рішень інших органів (крім рішень про стягнення періодичних платежів) за 2021 рік, наданої приватним виконавцем Валявським О.А., підлягало примусовому виконанню виконавчих документів на суму 519 999 820 грн.; перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчих проваджень на кінець звітного періоду на суму 344 622 376 грн.

Що стосується доводів апеляційної скарги, що надані приватним виконавцем Валявським О.А. копії документів, що подані в якості доказів, взагалі не були завірені, що суперечить правовій природі засвідчення особою відповідності копії документу його оригіналу та вимогам ст. 95 ЦПК України про те, що учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення, то вони відхиляються судом як безпідставні виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 9 ст. 83 ЦПК України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Відповідно частин 5, 6 Розділу І до Положення про застосування електронного підпису та електронної печатки затвердженого Постановою Правління Національного банку України14.08.2017 № 78 (у редакції постанови Правління Національного банку України 25.02.2019 № 42 ЕП є обов`язковим реквізитом електронного документа. Норми цього Положення щодо використання ЕП ніяким чином не можуть тлумачитись як такі, що будь-яким чином обмежують права суб`єктів електронної взаємодії вчиняти правочини в усній формі чи у вигляді паперових документів (змінювати, доповнювати або припиняти дію електронних документів паперовими документами чи в іншій не забороненій законодавством України формі і навпаки).

Відповідно до частини 8 розділу І цього Положення підписувач, який створює електронний документ з ЕП, цим самим засвідчує, що ознайомився з усім текстом документа, повністю зрозумів його зміст, не має заперечень до тексту документа (або його заперечення внесені як окремий реквізит документа) і свідомо застосовував свій ЕП у контексті, передбаченому документом (підписав, затвердив, погодив, завізував, засвідчив, ознайомився).

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, приватним виконавцем Валявським О.А. до Обухівського районного суду Київської області в електронній формі 18 листопада 2022 року подано заяву про долучення до матеріалів справи копії договору ДВО 25/012/2021-079/Идобровільного страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця, копії рахунка та копії платіжної інструкції, яка підписана електронним підписом. Кожний аркуш з доданих документів засвідчений приватний виконавцем власноручним підписом із зазначенням напису «Згідно з оригіналом» (без лапок) та дати засвідчення. (том 2 а.с.155-169) .

Крім цього, зазначені документи подані приватним виконавцем Валявським О.А. на електрону пошту суду, та засвідченні електронним цифровим підписом, що підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, а тому відповідно ч.9 ст. 83 не потребує направлення таких документів учасникам справи.

Разом з цим, приватний виконавець Валявський О.А. надіслав подані на електронну адресу суду документи учасникам справи, що підтверджується списком згрупованих рекомендованих відправлень. (т.3 а.с.34).

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо відмови судом першої інстанції в задоволенні клопотання представника скаржника про витребування доказів з АТ КБ «Приватбанк» на підтвердження того, чи дійсно приватним виконавцем Валявським О.А. було здійснено страховий платіж, було залишено судом без задоволення, чим порушено вимоги ст. 84 ЦПК України, то в цій частині суд вважає зазначити наступне.

Міністерством фінансів України наказом від 13.12.2022 р. №430 внесено зміни до Порядку відкриття та закриття рахунків у національній валюті в органах Державної казначейської служби України; Порядку казначейського обслуговування державного бюджету за витратами; Порядку казначейського обслуговування небюджетних рахунків клієнтів.

Зокрема, затверджено форму платіжної інструкції та пояснення щодо заповнення платіжної інструкції. Відповідно виключено терміни "платіжне доручення" та "розрахункові документи".

Відносини учасників платіжних систем «клієнт-банк», «клієнт-Internet-банк» регулюються, крім договору між банком та клієнтом, Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі - Закон №2346-ІІІ), Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Національного банку України від 21.01.2004 №22 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за №377/8976) (далі - Інструкція № 22).

Відповідно до пункту 1.14 статті 1 Закону № 2346-ІІІ електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, який надає його держателю можливість за допомогою платіжного пристрою отримати інформацію про належні держателю кошти та ініціювати їх переказ.

Згідно зі статтею 18 Закону № 2346-ІІІ електронний документ на переказ має однакову юридичну силу з паперовим документом. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа на переказ.

Порядок застосування електронного підпису для засвідчення електронного документа на переказ установлюється нормативно-правовими актами Національного банку України. Відповідальність за достовірність інформації, що міститься в реквізитах електронного документа, несе особа, яка наклала на цей документ електронний підпис. В іншому разі відповідальність несе банк або інша установа - учасник платіжної системи (пункти 18.2, 18.3 цієї статті).

Електронний документ на переказ, що не засвідчений електронним підписом, не приймається до виконання. Учасник платіжної системи має передбачити під час приймання електронних документів на переказ: процедуру перевірки електронного підпису; процедуру перевірки цілісності, достовірності та авторства електронного документа на переказ. У разі недотримання зазначених вимог банк або інша установа - учасник платіжної системи несуть відповідальність за шкоду, заподіяну суб`єктам переказу (пункт 18.4 цієї статті).

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції № 22 електронний розрахунковий документ - документ, інформація в якому представлена у формі електронних даних, уключаючи відповідні реквізити розрахункового документа, який може бути сформований, переданий, збережений і перетворений у візуальну форму представлення електронними засобами.

Згідно з пунктом 10.1 Інструкції № 22 оперативне ведення клієнтом своїх рахунків у банку та обмін технологічною інформацією, визначеною в договорі між банком та клієнтом, клієнт може здійснювати за допомогою систем дистанційного обслуговування.

Дистанційне обслуговування рахунку клієнт може здійснювати за допомогою систем «клієнт - банк», «клієнт - Інтернет - банк», «телефонний банкінг», «платіжний застосунок» та інших систем дистанційного обслуговування.

Під час здійснення розрахунків за допомогою систем «клієнт - банк», «клієнт - Інтернет - банк» тощо застосовуються електронні розрахункові документи. Якщо це передбачено договором між банком та клієнтом, то використання клієнтом системи не виключає можливе оброблення банком документів клієнта на паперових носіях.

Реквізити електронного розрахункового документа, що використовуються в системах «клієнт - банк», «клієнт - Інтернет - банк», визначаються договором між банком та клієнтом, але обов`язково цей документ має містити такі з них: дату і номер; найменування, код платника та номер його рахунку; найменування, код одержувача та номер його рахунку; суму цифрами; призначення платежу; електронний(і) підпис(и) відповідно до вимог, установлених нормативно-правовим актом Національного банку з питань застосування електронного підпису в банківській системі України; інші реквізити, які під час формування електронного розрахункового документа системою електронних платежів розміщуються в полі «Допоміжні реквізити» (пункт 10.5 Інструкції № 22).

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» (далі - Закон №851-IV) оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Згідно статті 8 Закону № 851-IV юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що електронний платіжний документ при наявності всіх реквізитів, встановлених правовими нормами, підтверджує здійснення платежу. Підтвердження відповідності електронної форми платіжного доручення його оригіналу, який прийнятий в платіжні системи «клієнт-банк» та «клієнт-Internet-банк», не вимагає додаткового засвідчення банком (вчинення підтверджуючого напису, підпису, скріплених відтиском печатки).

Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що відповідно ч. 3 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець має право повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання:

1) якщо на момент подачі стягувачем заяви про примусове виконання рішення кількість виконавчих документів за рішеннями про стягнення періодичних платежів, заробітної плати, заборгованості фізичних осіб з оплати житлово-комунальних послуг, поновлення на роботі перевищує 20 відсотків загальної кількості виконавчих документів, що перебувають на виконанні у приватного виконавця;

2) в інших випадках, передбачених законом.

При поверненні виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією частиною, приватний виконавець зобов`язаний письмово зазначити підстави повернення, право стягувача оскаржити рішення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, а також право стягувача подати виконавчий документ на виконання іншого приватного виконавця або до органу державної виконавчої служби.

Аналізуючи зміст зазначеної норми законом, повернення виконавчого документу є правом приватного виконавця, а не його обов`язком.

Інші доводи апеляційної скарги висновком суду першої інстанції не спростовують і на законність постановленої ухвали не впливають.

На підставі викладеного, виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення скарги, оскільки такі відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону, судом надано належну оцінку всім наданим матеріалам справи.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374-379, 381-383, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Головковим Євгеном Ігоровичем - залишити без задоволення.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 30 січня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна