Номер провадження: 22-ц/813/5556/23
Головуючий у першій інстанції Мурзенко М. В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

12.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Карташова О.Ю., Кострицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Мокана В.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт», Товариство з обмеженою відповідальністю «АДК-ТРАНС»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «АДК-ТРАНС»,

на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01 березня 2023 року,

за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», Товариства з обмеженою відповідальністю «АДК-ТРАНС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», Товариства з обмеженою відповідальністю «АДК-ТРАНС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в обґрунтування якого вказав, що 16 квітня 2022 року на а/д М-15 Одеса-Рені 179 км + 600 м відбулась ДТП за участю ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом VOLVO вантажний бортовий та ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом NISSAN X-TRAIL. Транспортний засіб VOLVO належить Товариству з обмеженою відповідальністю «АДК-ТРАНС», цивільно-правова відповідальність якого застрахована ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» згідно поліса № 204029241. Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27 квітня 2022 року у справі № 946/2653/22 ОСОБА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Звітом № 972/0722 про незалежну оцінку встановлено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу легкового автомобіля NISSAN X-TRAIL, належного позивачу, становить 273185,04 грн; сума матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу - легкового автомобіля NISSAN X-TRAIL, з урахуванням фізичного зносу, становить 104281,19 грн.

Станом на 24 жовтня 2022 року ПРАТ «СК «Український страховий стандарт» не повідомило позивача щодо прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування.

Крім матеріальної (майнової) шкоди, внаслідок протиправних дій ТОВ «АДК-ТРАНС» позивачу заподіяна моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, в позбавленні можливості користуватися власним транспортним засобом, внаслідок чого він був вимушений змінити звичайний спосіб життя, та відчував постійні незручності, моральний та фізичний дискомфорт. Позбавлення змоги користування транспортним засобом на свій розсуд значно погіршило душевне і соціальне благополуччя позивача, порушило його нормальні життєві зв`язки. У зв`язку з цим виникла необхідність витрачати додаткові зусилля та нести витрати для організації свого життя.

Позивач просив суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 92216,63 грн, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АДК-ТРАНС» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 140753,21 грн, моральну шкоду у розмірі 5000 грн, витрати на проведення незалежної оцінки вартості матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП у розмірі 3000 грн, та вирішити питання про стягнення судового збору.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Малиновський районний суд м. Одеси рішенням від 01.03.2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», Товариства з обмеженою відповідальністю «АДК-ТРАНС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнив частково. Стягнув з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 89 616,63 грн. Стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «АДК-ТРАНС» на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 140 753,21 грн, моральної шкоди 5000 грн. Судом вирішено питання про судові витрати.

Суд першої інстанції обґрунтував рішення тим, що з матеріалів справи не вбачається понесення позивачем витрат на суму ПДВ, у зв`язку із чим дійшов висновку, що з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» підлягає стягненню на відшкодування матеріальної шкоди вартість відновлювального ремонту за вирахуванням зносу та ПДВ на запасні частини, а також за мінусом франшизи 2600 грн, сума в загальному розмірі 89616,63 грн (вартість ремонтно-відновлювальних робіт 24180 грн, вартість необхідних для ремонту матеріалів 10413 грн, вартість запасних частин (з урахуванням фізичного зносу) без урахування ПДВ 60322,81 грн (72387,37 грн /120%*100%) за мінусом франшизи 2600 грн.

На відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «АДК-ТРАНС» покладається обов`язок відшкодувати завдану шкоду в сумі, що дорівнює різниці між вартістю відновлювального ремонту за вирахуванням ПДВ на запасні частини та сумою матеріального збитку, що підлягає стягненню з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» в межах заявлених позовних вимог, а саме в сумі 143353,21 грн (вартість ремонтно-відновлювальних робіт 24180 грн, вартість необхідних для ремонту матеріалів 10413,82 грн вартість запасних частин (без врахування фізичного зносу та ПДВ) 201076,02 грн (241291 грн. 22 коп./120%*100%) за мінусом суми матеріального збитку, що підлягає стягненню з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» в розмірі 89616,63 грн. Суд вважав, що відповідно до ст. 13 ЦПК України, вказана різниця підлягає стягненню в сумі 140753,21 грн в межах заявлених позовних вимог.

Також суд першої інстанції погодився з доводами сторони позивача, що у зв`язку із пошкодженням належного позивачу автомобіля внаслідок ДТП йому спричинено моральну шкоду та, виходячи з принципу розумності і справедливості, адекватності завданим душевним та моральним стражданням позивача, враховуючи, що особою, відповідальною за завдану внаслідок ДТП шкоду є ТОВ «АДК-ТРАНС» вважав, що заявлений до стягнення розмір моральної шкоди в розмірі 5000 грн є співмірним та адекватним, а тому, вважав вказані вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ТОВ «АДК-ТРАНС», просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АДК-ТРАНС» відмовити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ТОВ «АДК-ТРАНС» зазначає, що оскільки розмір, матеріальної шкоди 101681,19 грн не виходить, за межі ліміту полісу № 204029241, укладеного з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», то саме з страхової компанії необхідно стягнути матеріальну шкоду.

Товариство послалось на те, що позивачем не надано жодного доказу проведення відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля, з використанням нових запасних частин, та його оплату, тому вимоги до ТОВ «АДС-ТРАНС» є передчасними.

Також зазначено, що оцінювач ФОП ОСОБА_3 під час підготовки звіту про незалежну оцінку № 972/0722 не попереджений про кримінальну відповідальність.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, ТОВ «АДК-ТРАНС» вважає

як наявність моральної шкоди, так і її розмір завищеними, та не співмірними з тими стражданнями які позивач зазнав наслідок ДТП.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26.04.2023 року ОСОБА_1 та Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Український страховий стандарт» роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу. Відзиву від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» не надходило.

Процедура реєстрації в ЄСІТС (реєстрація Електронного кабінету, реєстрація офіційної електронної адреси) передбачає проходження запропонованої засобами Електронного кабінету процедури реєстрації з використанням кваліфікованого електронного підпису, та внесенням контактних даних особи, зокрема адреси електронної пошти, номера телефону (в тому числі мобільного), зазначенням інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику (пункт 9 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи).

Представник ТОВ «АДС-ТРАНС» - Колесник О.В., та Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт» згідно відомостей Автоматизованої системи документообігу суду «Д-3» зареєстровані у підсистемі «Електронний кабінет» за допомогою своїх офіційних електронних адрес.

Згідно з пунктом 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС, особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт» копію ухвали про відкриття провадження та апеляційну скаргу отримало в особистому кабінеті Електронного суду 27.04.2023 року та 04.04.2023 року відповідно, що підтверджується довідками.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 копію ухвали про відкриття провадження та апеляційну скаргу отримав 11.05.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі, а оскаржуване рішення залишити без змін. Посилаючись на те, що на ТОВ «АДС-ТРАНС» покладається обов`язок відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди та сумою страхового відшкодування. Щодо належності та допустимості доказів по справі - звіту № 972/0722, зазначив, що відповідачі на виклик представника позивач своїх уповноважених осіб на місце огляду не направили, тому огляд проведений за їх відсутності. Доводи невідповідності висновку вимогам законодавства не спростовують його висновків щодо розміру шкоди.

Представник ТОВ «АДС-ТРАНС» - Колесник О.В., копію ухвали про відкриття провадження отримав в особистому кабінеті Електронного суду 02.05.2023 року, що підтверджується довідкою.

Позивач в судове засідання не з`явився про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином і в установленому законом порядку, відповідно до ч. 5 ст. 130 ЦПК України.

Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» в судове засідання не з`явився про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином і в установленому законом порядку, шляхом отримання повістки в особистому кабінеті Електронного суду 03.05.2023 року відповідно.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнав, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник ТОВ «АДС-ТРАНС» - Колесник О.В. в судовому засіданні просив апеляційну скаргу задовольнити.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача ТОВ «АДС-ТРАНС», дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Із тексту апеляційної скарги вбачається, що ТОВ «АДК-ТРАНС» рішення суду в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», не оскаржується, тому рішення суду в цій частині не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції згідно положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" № 12 від 24 жовтня 2008 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «АДК-ТРАНС» покладається обов`язок відшкодувати завдану шкоду в сумі, що дорівнює різниці між вартістю відновлювального ремонту за вирахуванням ПДВ на запасні частини та сумою матеріального збитку, що підлягає стягненню з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» в межах заявлених позовних вимог, а саме в сумі 143353 грн 21 коп. (вартість ремонтно-відновлювальних робіт - 24180 грн, вартість необхідних для ремонту матеріалів - 10413 грн 82 коп., вартість запасних частин (без врахування фізичного зносу та ПДВ) - 201076 грн 02 коп. (241291 грн 22 коп./120%*100%) за мінусом суми матеріального збитку, що підлягає стягненню з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» в розмірі 89616 грн 63 коп.

Суд вважав, що відповідно до ст. 13 ЦПК України, вказана різниця підлягає стягненню в сумі 140753 грн 21 коп. в межах заявлених позовних вимог.

Також суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача ТОВ «АДК-ТРАНС» на користь позивача моральної шкоди, виходячи з принципу розумності та справедливості, адекватності завданим душевним та моральним стражданням позивача, враховуючи, що особою, відповідальною за завдану внаслідок ДТП шкоду є ТОВ «АДК-ТРАНС», тому заявлений до стягнення розмір моральної шкоди в розмірі 5000 грн є співмірним та адекватним.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі апеляційний суд вважає, що рішення суду в оскаржуваній частині відповідає вимогам закону та обставинам справи.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що 16 квітня 2022 року о 09 год. 40 хв. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобіля VOLVO вантажний бортовий, номерний знак НОМЕР_1 , з причепом по а/д М-15 Одеса-Рені 179 км + 600 м, не вибрав безпечну швидкість руху своєчасно не зреагував на дорожню обстановку, що попереду їхавший автомобіль NISSAN X-TRAIL, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , водій якого зменшив швидкість руху і мав намір повернути наліво на ґрунтовий виїзд, внаслідок чого допустив зіткнення, у зв`язку з чим автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27 квітня 2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статті 124 КУпАП. Вказане судове рішення набрало законної сили.

Судом встановлено, що транспортний засіб VOLVО, державний номерний знак НОМЕР_3 , належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «АДК-ТРАНС», цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП застрахована ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», поліс № 204029241.

За полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів № 204029241, укладеного між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Український страховий стандарт» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АДК-ТРАНС» транспортний засіб VOLVO вантажний бортовий, номерний знак НОМЕР_1 , застрахований зі строком дії з 00:00 16.05.2021 року по 24:00 15.05 2022 року включно.

З полісу № 204029241вбачається, що страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 260000 (двісті шістдесят тисяч) грн, а розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну становить 130000 (сто тридцять тисяч) грн; розмір франшизи - складає 2600 грн.

Власником автомобіля NISSAN X-TRAIL, номерний знак НОМЕР_2 , є позивач, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої, частиною третьою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Частиною першою статті 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Системний аналіз статті 22 ЦК України, частини другої статті 1192, статті 1194 ЦК України дозволяє дійти висновку, що реальними збитками, які підлягають відшкодуванню є саме вартість відновлювального ремонту без урахування зносу.

Вартість відновлювального ремонту без урахування зносу - це ті збитки, які позивач мусить понести для відновлення свого порушеного права та втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі.

Відповідно до звіту № 972/0722 про незалежну оцінку, складеного 15-17 липня 2022 року суб`єктом оціночної діяльності - оцінщиком ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу NISSAN X-TRAIL, номерний знак НОМЕР_2 , належного ОСОБА_1 , складає 273185,04 грн, в т.ч. вартість ремонтно-відновлювальних робіт - 24180 грн, вартість необхідних для ремонту матеріалів - 10413 грн 82 коп., вартість запасних частин (без врахування фізичного зносу) - 241291 грн 22 коп. (в т.ч. ПДВ).

У вказаному звіті зазначено, що сума матеріальної шкоди, завданої володільцю транспортного засобу ОСОБА_1 внаслідок ДТП складає 104281,19 грн, в т.ч. вартість ремонтно-відновлювальних робіт - 24180 грн, вартість необхідних для ремонту матеріалів - 10413,82 грн, вартість запасних частин (з урахуванням фізичного зносу) - 72387 грн 37 коп. (241291 грн 22 коп.*(1-0,7), в т.ч. ПДВ.

До звіту додано протокол технічного огляду автомобіля засобу NISSAN X-TRAIL, номерний знак НОМЕР_2 , від 14 липня 2022 року; ремонтна калькуляція № 972/0722.

В протоколі технічного огляду автомобіля NISSAN X-TRAIL, номерний знак НОМЕР_2 , від 14 липня 2022 року оцінювачем вказані пошкодження та додана фото-таблиця з фіксацією пошкоджень.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, дослідивши наявні докази, повно встановивши обставини, що мають істотне значення для розгляду справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав про покладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «АДК-ТРАНС» обов`язку відшкодувати завдану шкоду в сумі, що дорівнює різниці між вартістю відновлювального ремонту за вирахуванням ПДВ на запасні частини та сумою матеріального збитку, що підлягає стягненню з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» в межах заявлених позовних вимог, а саме в сумі 143353 грн 21 коп. (вартість ремонтно-відновлювальних робіт - 24180 грн, вартість необхідних для ремонту матеріалів - 10413 грн 82 коп., вартість запасних частин (без врахування фізичного зносу та ПДВ) - 201076 грн 02 коп. (241291 грн 22 коп./120%*100%) за мінусом суми матеріального збитку, що підлягає стягненню з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» в розмірі 89616 грн 63 коп.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що розмір страхового відшкодування повинен складати 101681,19 грн, виходячи із розрахунку 104281,19 грн - 2600 франшиза, в межах страхового ліміту, який відповідно до полісу складає 130000 грн є помилковими, виходячи з наступного.

Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.

Зазначене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 02 вересня 2019 року у справі № 545/425/17, від 11 березня 2020 року у справі № 754/5129/15-ц та від 19 липня 2021 року у справі № 206/3219/15-ц.

Відповідно до п. 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

За змістом вказаної норми у випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо страхувальнику виплата здійснюється без податку на додану вартість, який повертається страхувальнику після надання документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту на суму, що включає податок на додану вартість, в межах суми страхового відшкодування. У разі, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілим, а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта, які мають бути використані в процесі його ремонту, то розрахунок суми виплати на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком (вказаний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 28 лютого 2018 року у справі № 757/22706/15-ц).

Таким чином, суд першої інстанції, визначаючи розмір страхового відшкодування, обґрунтовано вважав, що розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» складається з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу за вирахуванням фізичного зносу транспортного засобу, ПДВ на запасні частини та франшизи.

Доводи апеляційної скарги про те, що звіт про незалежну оцінку № 972/0722, який виконано суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 не є належним і допустимим доказом та не відповідає вимогам ст .ст. 106, 110 ЦПК України, оскільки ФОП ОСОБА_3 не попереджений про кримінальну відповідальність не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Під час ухвалення судового рішення судом першої інстанції взято до уваги звіт № 972/0722 про незалежну оцінку, складений 15-17 липня 2022 року суб`єктом оціночної діяльності - оцінщиком ОСОБА_3 , який на підставі положень статті 89 ЦПК України оцінений судом разом із іншими доказами.

Згідно частини першої статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. (ч. ч. 5, 6 ст. 106 ЦПК України).

Із матеріалів справи вбачається, що звіт про незалежну оцінку № 972/0722, складено суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 15-17 липня 2022, а із позовом позивач звернувся до суду в жовтні 2022 року.

Отже звіт про незалежну оцінку № 972/0722 виконано ФОП ОСОБА_3 до пред`явлення позову у цій справі за зверненням ОСОБА_1 , тому звіт не є висновком експерта і вимоги статті 106 ЦПК України на вказані правовідносини не поширюються, проте звіт за своїм змістом є письмовим доказом у розумінні ч. 2 ст.76 ЦПК України.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 01 березня 2023 року у справі № 754/6422/21.

Доказів на спростування розміру матеріального збитку відповідачем ТОВ «АДК-ТРАНС», суду не надано.

Кожна сторона повинна довести ті обставина, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2)висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідач ТОВ «АДК-ТРАНС», представник якого приймав участь в суді першої інстанції, не був позбавлений можливості звернутися до суду із клопотанням про проведення у справі експертизи.

Проте, із клопотанням про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи ТОВ «АДК-ТРАНС» не зверталося.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховано, що позивачем не надано до суду доказів фактично понесених витрат на відновлення автомобіля NISSAN X-TRAIL, номерний знак НОМЕР_2 , тому суд повинен був виходити із вартості матеріальної шкоди, яка складає 104281,19 грн, є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Стаття 1192 ЦК України встановлює, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Поняття збитків визначено статтею 22 ЦК України. Так, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що у разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженої речі розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, а у разі не проведення ремонту - як вартість матеріалів і робіт, необхідних для її відновлення у майбутньому.

Судом встановлено, що на час розгляду справи як в суді першої інстанції, так і в апеляційній інстанції автомобіль NISSAN X-TRAIL, номерний знак НОМЕР_2 , не відремонтований.

Позивач, реалізуючи свої процесуальні права на власний розсуд, звернувся до суду із позовом про відшкодування матеріальної шкоди (збитків), необхідних для відновлення транспортного засобу в майбутньому,

Суд першої інстанції, врахувавши, що позивач не здійснив ремонт пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність визначення розміру збитків, як різниці між вартістю відновлювального ремонту у майбутньому за вирахуванням ПДВ на запасні частини та сумою страхового відшкодування, що підлягає стягненню з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» в сумі 143353,21 грн, визначеного звітом про незалежну оцінку № 972/0722, та стягненню сума 140753,21 грн в межах заявлених позовних вимог.

Посилання скаржника на не врахування судом першої інстанції висновків викладених у постановах Верховного Суду від 25.03.2019 року у справі № 591/3152/16-ц, від 30.10.2019 року у справі № 753/ 19288/14-ц, від 25.07.2019 року у справі № № 221/6180/16-ц не заслуговують на увагу, оскільки висновки щодо застосування норм права, які викладені у вказаних постановах, стосуються правовідносин, які не є подібними до правовідносин у справі, що переглядається.

Так, у вказаних постановах встановлено, що автомобіль фактично відремонтований, тому розмір збитку, про відшкодування якого просить позивач, повинен визначатися як вартість затрачених на відновлювальний ремонт коштів, тобто як вартість реально витрачених матеріалів і проведених робіт.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження доводів заподіяння моральної шкоди не заслуговують на увагу.

Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до положень статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивачем у позовній заяві зазначалося, що моральна шкода складається із моральних страждань, пов`язаних з пошкодженням автомобіля, порушення прав закріплених ст. 41 Конституції України, позбавленням можливості користуватися транспортним засобом, у зв`язку з чим виникла необхідність докладати додаткові зусилля для організації свого життя.

Визначений судом першої інстанції розмір моральної шкоди відповідає вимогам закону та встановленим судом фактам, відповідає тривалості, обсягу та характеру моральних переживань засадам розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду в оскаржуваній частині ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не дають колегії суддів підстав для його скасування, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині - без змін.

Щодо судових витрат

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на відповідача ТОВ «АДК-ТРАНС».

Керуючись ст.ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АДК-ТРАНС» залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01 березня 2023 рокув оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 16 червня 2023 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді О.Ю. Карташов

В.В. Кострицький