Справа № 948/1329/23
Номер провадження 2/948/207/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2023 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Косик С.М.,

за участю секретаря Ткач Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

у травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2022 року, але зараз разом не проживають, мають двох неповнолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка стверджує, що на сьогодні діти проживають з нею та перебувають на її утриманні, відповідач ухиляється від утримання дітей, а тому вона бажає, щоб він сплачував аліменти.

Ухвалою від 22.05.2023 Машівський районний суд відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.17).

У судове засідання сторони не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а.с.21), відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення, одночасно повідомив про перерахування коштів позивачці (а.с.22,23).

Виходячи з викладеного, суд вирішив розглянути справу за відсутності сторін, дослідивши письмові докази.

Так, сторони перебувають в шлюбі з 16.06.2022 року, проте як стверджує позивачка, разом не проживають (а.с.9).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4,16).

Позивачка та відповідач є батьками малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.10,11).

Відповідачем надано банківську виписку, згідно із якою ОСОБА_2 перерахував ОСОБА_1 в травні 2023 року кошти в сумі 10500,00 грн, призначення платежу: на дітей (а.с.23).

Статтею 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини, дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права і обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Нормами ч. 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Положеннями ст. 182 СК України визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Частиною 2 статті 183 СК України визначено обов`язок суду у разі стягнення аліментів на двох і більше дітей визначити єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 19 жовтня 2016 року, справа № 6-1798цс16.

Враховуючи наведене, враховуючи, що відповідач позов визнав, суд уважає обґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення із відповідача на її користь аліментів на утримання малолітніх дітей, які проживають із нею та перебувають на її утриманні. Стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, відповідає наведеним вище нормам закону.

Суд зазначає, що надання неповнолітнім дітям сторін матеріальної допомоги у добровільному порядку є правом батька та не звільняє його від обов`язку утримувати дітей.

Вказана позиція узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19.

При цьому суд зауважує, що у відповідності до ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом.

Верховний Суд у своїй постанові від 26.05.2021 у справі №569/11466/20 указав, що норми права не містять заборони для державного виконавця під час визначення розміру заборгованості по аліментам враховувати суми, які сплачені боржником без призначення платежу. А встановленню підлягає наявність або відсутність інших правовідносин між подружжям, які могли б бути підставою для зарахування спірних сум, не в рахунок погашення заборгованості по аліментам, а в рахунок погашення інших зобов`язань.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Згідно ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-18, 76-81, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 354, 355, 430 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.05.2023 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу на один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя С. М. Косик