Справа № 183/6915/22
№ 2/183/1235/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2023 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дубовенко І.Г., за участі секретаря судового засідання Котенко Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, суд
20 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду з вищезазначеним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав зі спадкодавцем ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , а також визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 57,1 кв.м., житловою площею 32,1 кв.м., ганку літ. «а», сараю літ. «Б», літньої кухні літ. «В», гаражу літ. «Г», погребу літ. «Д», вбиральні літ. «Е», колодязя літ. «к», огорожі № 1-5, зливної ями № 6, замощення літ. «І», в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Однак позивач вважає себе таким, що прийняв спадщину, як спадкоємець за заповітом на житловий будинок, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем з 12 березня 2020 року та по день його смерті у спадковому будинку. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла матір позивача та дружина спадкодавця ОСОБА_4 . Наступного дня після її смерті ОСОБА_1 переїхав жити до батька ОСОБА_3 , який після смерті дружини, через свій похилий вік та слабке здоров`я потребував в сторонньому догляді. Окрім того, після смерті батька та до теперішнього часу, позивач продовжує проживати в спадковому будинку, доглядати за ним та земельною ділянкою на якій він знаходиться. Заповіту померла ОСОБА_4 не залишила, а тому єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після її смерті був батько позивача ОСОБА_3 , який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отже єдиним спадкодавцем житлового будинку АДРЕСА_1 є саме ОСОБА_3 . Те, що позивач зі спадкодавцем проживали спільно за однією адресою на час відкриття спадщини підтверджується доказами, зокрема: актом сумісного проживання з померлим від 18 липня 2022 року, складеним комісією у складі депутата Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області Турченко В.І. та мешканців смт. Губиниха; свідоцтвом про смерть спадкодавця, в якому зазначено в графі «місце смерті» - смт. Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області, Україна, яким і являється місце відкриття спадщини; а також поясненнями свідків, які зможуть підтвердити саме даний факт. Зазначені ним обставини підтверджуються і наявністю саме у нього, єдиного спадкоємця за заповітом, всіх оригіналів документів щодо померлого та спадкового будинку. У зв`язку з тим, що іншим чином ніж рішенням суду він не може захистити свої права, вимушений звернутися до суду з позовом.
Відповідачем ОСОБА_2 відзиву на позов не подано.
Відповідачем Губиниською селищною радою Новомосковського району Дніпропетровської області відзиву на позов не подано.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2022 року відкрите провадження у справі, визначено розглядати справу у загальному позовному проваджені, призначене підготовче провадження у справі.
Ухвалою суду від 28 листопада 2022 року зобов`язано приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Н.В. надати суду копії спадкових справ, що відкриті після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвалою суду від 31 липня 2023 року прийнятий уточнений позов ОСОБА_6 до Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.
Ухвалою суду від 18 вересня 2023 року підготовче провадження у справі закрите та призначено справу до судового розгляду.
Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.
Представник відповідача Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши підстави позову, докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , про що виконавчим комітетом Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області складено відповідний актовий запис № 48 від 23 липня 2020 року.
Як вбачається з копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком вказаний ОСОБА_3 .
Згідно заповіту, складеного ОСОБА_3 , на випадок своєї смерті він заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житловий будинок АДРЕСА_1 , господарські будівлі та споруди та земельну ділянку до нього. Заповіт посвідчений секретарем Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області Єсін Л.Д. 10 вересня 2019 року та зареєстровано в реєстрі за № 101.
З копії спадкової справи № 224 за 2020 рік, заведеної після смерті ОСОБА_3 вбачається, що:
- 14 грудня 2020 року з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся відповідач ОСОБА_2 ;
- згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 62875639 від 14.12.2020 року Губиниською селищною радою Новомосковського району Дніпропетровської області посвідчено два заповіти: 06.12.2017 року за реєстровим № 209; 10.09.2019 року за реєстровим № 101, інформація про заповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;
- з довідки, виданої виконкомом Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований та постійно проживав до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1 ;
Відповідно до листа приватного нотаріуса Ріхтер Н.В. від 12 липня 2022 року за вих. № 188/01-16, 12 липня 2022 року позивач звернувся з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом в цілому на будинок АДРЕСА_1 , однак отримав відмову через пропуск шестимісячного строку подачі заяви про прийняття спадщини.
Згідно акту від 18 липня 2022 року, складеного комісією у складі депутата Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області Турченко В.І. та мешканців смт. Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , - ОСОБА_1 дійсно проживав без реєстрації разом зі своїм батьком ОСОБА_3 з 12 березня 2020 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , де і проживає до теперішнього часу.
Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 21.12.1965 року, виданого на підставі рішення виконкому Губиниської селищної Ради депутатів трудящих № 23 від 18.06.1965 року, та зареєстрованого 21.12.1965 року в БТІ за реєстровим № 1152/4, ОСОБА_3 набуто право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . Відповідно до штампу, що міститься на зазначеному свідоцтві, 03.12.2012 року мала місце зміна адреси спадкового житлового будинку з АДРЕСА_2 .
Зазначений будинок набуто у власність спадкодавцем під час перебування ним у зареєстрованому шлюбі з матір`ю позивача ОСОБА_10 , що вбачається з свідоцтва про одруження, виданого 26.04.1961 року Губиниським бюро ЗАГС Новомосковського району Дніпропетровської області. Що свідчить про наявність частки ОСОБА_5 в спадковому будинку у відповідності до вимог ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла. Заповіту померла не залишила, тому спадкування повинно здійснюватися за законом.
З копії домової книги вбачається, що спадкодавець на час відкриття спадщини був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом із чоловіком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, сформованої 21.12.2022 року за № 70978595 приватним нотаріусом Ріхтер Н.В. на виконання ухвали суду від 28 листопада 2022 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 не заводилася.
Таким чином єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 є її чоловік ОСОБА_3 , у відповідності до ч. 3 ст. 1268 та ст. 1261 ЦК України.
Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як встановлено вимогами ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За правилами ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
У відповідності до ст. 315 ЦК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення, у тому числі, відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.
Як зазначає позивач у позові та підтверджується матеріалами справи, з 12 березня 2020 року по 23 липня 2020 року він постійно проживав разом зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 . Отже, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що позивач ОСОБА_1 постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а отже вважається таким, що прийняв її. Факт відмови від прийняття спадщини позивачем протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, судом не встановлений.
У відповідності до ст. 392 ЦК України, яку суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин, як норму права, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а спадкоємець, який прийняв спадщину, в розумінні ч.1 ст. 1218 ЦК України, має право вимагати визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку.
Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Аналіз зазначених норм закону, з урахуванням встановленого в судовому засіданні факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_3 на законних підставах набув право власності на вищевказаний будинок, а тому до позивача, який являється єдиним спадкоємцем за заповітом на зазначене майно, відповідно до ст.1216 ЦК України, перейшло таке ж право власності, у повному обсязі, яке набув спадкодавець.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 89, 258-259, 263-268 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.
Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав зі спадкодавцем ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 57,1 кв.м., житловою площею 32,1 кв.м., ганку літ. «а», сараю літ. «Б», літньої кухні літ. «В», гаражу літ. «Г», погребу літ. «Д», вбиральні літ. «Е», колодязя літ. «к», огорожі № 1-5, зливної ями № 6, замощення літ. «І», в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з моменту отримання ним копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 ).

Відповідач: Губиниська селищна рада Новомосковського району Дніпропетровської області (, адреса місцезнаходження: вулиця Шевченка, будинок 16, смт. Губиниха, Новомосковський район, Дніпропетровська область, 51250).

Рішення суду складено і підписано 28 листопада 2023 року.

Суддя І.Г.Дубовенко