Справа № 463/4037/22 Головуючий у 1 інстанції: Жовнір Г.Б.
Провадження № 22-ц/811/948/23 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Матяш С.І.,

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , інтереси якого представляє законний представник ОСОБА_6 , про визнання недійсним укладених договорів дарування та скасування державної реєстрації,

в с т а н о в и в:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила:

-визнати недійсним укладений 09.06.2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 договір дарування частки розміром 2/5 у праві спільної часткової власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

-скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на частку розміром 1/5 у праві спільної часткової власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 104,3 кв.м., житловою площею 51,2 кв.м.;

-визнати недійсним укладений 26.07.2021 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 договір дарування частки розміром 1/5 у праві спільної часткової власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

-скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на частку розміром 1/5 у праві спільної часткової власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 104,3 кв.м., житловою площею 51,2 кв.м.;

-скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на частку розміром 2/5 у праві спільної часткової власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 104,3 кв.м., житловою площею 51,2 кв.м.

Свої вимоги позивач обгрунтовувала тим, що є власником приміщення кімнати 1-1, площею 18,4 кв.м., в будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 25.12.2014 року, право власності на яку належним чином зареєстровано, як на окремий об`єкт нерухомого майна. Правомірність набуття такого об`єкта нерухомого майна у власність встановлено рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 12.12.2018 року, яке набрало законної сили (справа №463/2936/15ц).

Відповідач ОСОБА_3 є власником усіх інших приміщень будинку АДРЕСА_1 на підставі договору дарування, визнаного дійсним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 01.07.2004 року, яке набрало законної сили, у справі №2-1066/2004, однак, державним реєстратором, всупереч змісту рішення суду, було зареєстровано право власності ОСОБА_3 на частку розміром 4/5 у праві спільної часткової власності на будинок АДРЕСА_1 .

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 01.03.2018 року у справі №463/5225/16ц, яке набрало законної сили, визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора від 27.12.2016 року про державну реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на частку 4/5 у праві спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 104,3 кв.м., житловою площею 51,2 кв.м.

В процесі розгляду справи №463/5225/16ц, ухвалою суду від 22.02.2017 року було вжито заходи забезпечення позову та заборонено ОСОБА_3 здійснювати дії, пов`язані з продажем або іншим відчуженням будь-яким способом 4/5 частки у будинку АДРЕСА_1 , зареєстрованих на його ім`я на підставі рішення державного реєстратора від 27.12.2016 року за індексним номером 33195841, однак, відповідач ОСОБА_3 на стадії апеляційного розгляду справи відчужив частку розміром 2/5 відповідачці ОСОБА_4 , яка, в свою чергу, відчужила частку розміром 1/5 відповідачу ОСОБА_5 .

Позивачка вважає, що укладені відповідачами договори дарування порушують її право власності, оскільки предметом відчуження за оспорюваними договорами є ідеальні частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який складається з трьох житлових кімнат, житловою площею 51,2 кв.м., загальною площею 104,3 кв.м., і до цієї площі незаконно включено кімнату 1-1, площею 18,4 кв., яка належить позивачці та є окремим об`єктом нерухомого майна.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 27 лютого 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним договір дарування від 09.06.2021 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , частки розміром 2/5 у праві спільної часткової власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кулиняком І.Я. за реєстровим №2502.

Визнано недійсним договір дарування від 26.07.2021 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , частки розміром 1/5 у праві спільної часткової власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кулиняком І.Я. за реєстровим №3349.

Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на частку розміром 1/5 у праві спільної часткової власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 104,3 кв.м., житловою площею 51,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 42415851 від 09.06.2021 року.

Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на частку розміром 1/5 у праві спільної часткової власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 104,3 кв.м., житловою площею 51,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 43161521 від 26.07.2021 року.

Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на частку розміром 2/5 у праві спільної часткової власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 104,3 кв.м., житловою площею 51,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 18321277 від 21.12.2016 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в особі законного представника ОСОБА_6 , на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 4962 грн. (по 1654 грн. з кожного).

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_3 , просить його скасувати з підстав недоведеності обставин, які суд вважав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апелянт зазначає, що оскільки його право власності на 4/5 частки будинку по АДРЕСА_1 виникло на підставі договору дарування, який визнано дійсним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 01.07.2004 року у справі №2-1066/2004, і на цій підставі було зареєстроване, то на момент укладення оспорюваного договору дарування він був законним власником 4/5 часток у будинку, а відтак, мав право розпорядитися цим правом на свій розсуд, відповідно до ст.ст.316, 317 ЦК України.

Звертає увагу, що обтяження у виді заборони відчуження належних йому на праві власності 4/5 часток у будинку, накладене ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 22.02.2017 року, не було зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а відтак, таке обтяження не виникло, згідно ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень».

На думку апелянта, до спірних правовідносин в даній справі слід було застосовувати норми ст.157 ЦПК України в нині чинній редакції, згідно якої, ухвала Личаківського районного суду м. Львова від 22.02.2017 року в справі №463/5225/16ц не підлягала до виконання на момент укладення спірних договорів дарування, оскільки не відповідала вимогам закону до виконавчого документа.

Вважає, що підлягала до застосовання норма ст.129-1 Конституції України, згідно якої виконання судового рішення здійснюється у визначеному законом порядку.

В судове засідання апеляційного суду відповідачі повторно не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, шляхом надіслання їм судових повісток рекомендованими поштовими відправленнями з повідомленням про вручення на відомі суду адреси зареєстрованого місця їхнього проживання, заяв про зміну якого та повідомлення про нове місце проживання (перебування) вони до суду, відповідно до вимог ст.131 ЦПК України, не подавали, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли, тому, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення сторони позивача в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником приміщення кімнати під літерою 1-1, загальною площею 18,4 кв.м., житловою площею 18,4 кв.м., в будинку АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу приміщення кімнати від 25.12.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Осадчук І.М.

Зазначене приміщення кімнати зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як самостійний об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 01.

Правомірність набуття ОСОБА_1 вказаного об`єкта нерухомого майна у власність та здійснення державної реєстрації права власності на приміщення кімнати 1-1, площею 18,4 кв.м., в будинку АДРЕСА_1 , як на самостійний об`єкт нерухомого майна, встановлено рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 12 грудня 2018 року у справі №463/2936/15ц, яке набрало законної сили.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 01 березня 2018 року у справі №463/5225/16ц, яке набрало законної сили:

- визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Бірака Є.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 33195841, від 27.12.2016 року, а саме: про державну реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на частку 4/5 у праві спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 104,3 кв.м., житловою площею 51,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- внесено зміни в запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 101 будинок житловою площею 51,2 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 , замінивши в пункті «Об`єкт нерухомого майна» слово «будинок» на словосполучення «приміщення 1-2 (коридор) 5,0 кв.м., 1-3 (кухня) 6,8 кв.м., 1-5 (кімната) 17,4 кв.м., 1-6 (кімната) 15,4 кв.м., 1- (коридор) 8,5 кв.м., 1-4 (сходова клітка) 1,8 кв.м., підвальні службові приміщення 19,2 кв.м. та 11,8 кв.м., об`єкт житлової нерухомості: «Так», в пункті «площа» словосполучення «житлова площа (кв.м.) 51,2» замінити на словосполучення «загальна площа (кв.м.) 85,9, житлова площа (кв.м.) 32,8».

Отже, вказаним вище рішенням суду встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є власником усіх інших приміщень будинку АДРЕСА_1 , а саме: приміщення 1-2 (коридор) 5,0 кв.м., 1-3 (кухня) 6,8 кв.м., 1-5 (кімната) 17,4 кв.м., 1-6 (кімната) 15,4 кв.м., 1- (коридор) 8,5 кв.м., 1-4 (сходова клітка) 1,8 кв.м., підвальні службові приміщення 19,2 кв.м. та 11,8 кв.м.; загальна площа (кв.м.) 85,9; житлова площа (кв.м.) 32,8, на підставі договору дарування, визнаного дійсним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 01 липня 2004 року у справі №2-1066/2004, яке набрало законної сили.

Наведені вище обставини встановлені рішеннями судів, які набрали законної сили, а тому, за положеннями статті 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню в даній справі.

Також встановлено, що ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 22 лютого 2017 року у справі №463/5225/16ц вжито заходи забезпечення позову ОСОБА_1 , шляхом заборони ОСОБА_3 здійснювати дії, пов`язані з продажем або іншим відчуженням будь-яким способом 4/5 частки у будинку АДРЕСА_1 , зареєстрованих на його ім`я на підставі рішення державного реєстратора від 27.12.2016 року за індексним номером 33195841.

Попри встановлену судом заборону на відчуження, 09.06.2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір дарування частки розміром 2/5 у праві спільної часткової власності на будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 104,3 кв.м., житловою площею 51,2 кв.м., який посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кулиняком І.Я. за реєстровим №2502.

Окрім того, 26.07.2021 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір дарування частки розміром 1/5 у праві спільної часткової власності на будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 104,3 кв.м., житловою площею 51,2 кв.м., який посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кулиняком І.Я. за реєстровим №3349.

З урахуванням наведених вище і встановлених судом обставин справи, в тому числі, й тієї обставини, що на момент укладення оспорюваних договорів дарування відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було достовірно відомо про накладену судом заборону на відчуження вказаного об`єкта нерухомого майна, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для визнання оспорюваних договорів дарування недійсними та, відповідно, скасування здійсненої на їх підставі державної реєстрації прав, для відновлення порушеного права позивачки ОСОБА_1 на належний їй на праві власності об`єкт нерухомого майна за цією ж адресою.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення даної справи, оскільки стосуються переоцінки доказів щодо фактів, які встановлені рішеннями судів, що набрали законної сили, в інших справах.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин та фактичні обставини справи, давши належну правову оцінку дослідженим у судовому засіданні доказам, не допустив порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 08 грудня 2023 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич