Справа №701/534/23
Провадження №2/701/214/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 червня 2023 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого - судді -Калієвського І. Д.
за участю секретаря -Байдужої Г. І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до Іваньківської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,
Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.
Довідка КП Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації від 01.11.2022 року №239 інформує, що станом на 01.01.2013 в Маньківському відділку Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації, житловий будинок з господарськими будівлями за АДРЕСА_1 , право власності не зареєстровано. 05.01.2023 КП Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт з проведенням технічної інвентаризації житлового будинку садибного типу АДРЕСА_1 . Згідно даних технічної інвентаризації встановлено, що житловий будинок збудовано у 1961 році.
Оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по причині відсутності правовстановлюючого документа, з метою встановлення повноти інформації щодо відповідності забудови, адвокат Наумець О.І., в інтересах позивача звертався до Іваньківської сільської ради Уманського району Черкаської області із адвокатським запитом від 26.05.2023, яким просив надати висновок про відповідність забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації та будівельним нормам, що знаходиться по АДРЕСА_1 з наданням пакету підтверджуючих документів. Листом Іваньківської сільської ради від 30.05.2023 року №501/02-29 повідомлено, що відповідно до рішення сільської ради від 19.05.2022 року №25-1/VIII на території Іваньківської сільської об`єднаної територіальної громади (с. Іваньки, с. Тимошівка, с. Крачківка, с. Березівка, с. Чорна Кам`янка, с. Юрпіль) повноваження у сфері містобудування та архітектури делеговано сектору містобудування та архітектури Уманської районної державної адміністрації, рекомендовано звернутися до вищезазначеного сектору.
Разом з тим позивач зазначає, що спадкове майно знаходиться на території визначених повноважень Іваньківської сільської ради, у даному випадку нею здійснено відповідне звернення, при цьому відповідачем у справі є саме ця рада, яка повністю володіє необхідною інформацією щодо місця розташування спадкового майна. При цьому, у даному випадку відсутня ознака самочинного майна, що свідчить про відсутність необхідності підготовки та надання висновків спеціалістів у сфері містобудування та архітектури. Крім того, як свідчить інформація, що міститься у облікових даних погосподарської книги, технічної інвентаризації, відповідні земельні поліпшення (житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами) розташовані в селі Чорна Кам`янка, в межах населеного пункту, в зоні житлової забудови, сельбищна та серединна зона населеного пункту, район розташування об`єкта характеризується житловою забудовою часів Радянського Союзу. Право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. Згідно даних технічної інвентаризації, житловий будинок був збудований у 1961 році. На той час питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року №8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України у справі №6-137цс13 від 18 грудня 2013 року.
Відповідно до п. 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Позивач не може скористатись даним Порядком та зареєструвати право власності, оскільки будинок рахується за покійною особою. Таким чином, склалась ситуація, що для оформлення прав власності на вказане майно в порядку спадкування необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину, попередньо зареєструвавши майно. Зареєструвати ж право власності немає можливості, тому що власник мертвий, зареєструвати майно за померлою особою теж немає правових підстав, у зв`язку з чим можливо лише в судовому порядку визнати право власності на спадкове майно. Таким чином, за наявних обставин у позивача як спадкоємця, немає можливості оформити право власності на майно в іншому порядку, ніж шляхом звернення до суду з даним позовом.
Позивач до суду не з`явився, але в своїй позовній заяві просила справу розглядати в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обємі.
Представник відповідача Іваньківської сільської ради Черкаської області, в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.
У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обстаини та відповідні правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Чорна Кам`янка Маньківського району Черкаської області у віці 90 років померла позивача мати ОСОБА_2 , про що 28.08.2017 складено відповідний актовий запис №14, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 28.08.2017 Чорнокам`янською сільською радою Маньківського району Черкаської області.(а.с.11).
Зареєстроване постійне місце проживання останньої на день смерті було по АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією, наведеною у довідці Іваньківської сільської ради №34 від 16.05.2023. Разом з нею до дня смерті проживала дочка ОСОБА_1 . Також дана довідка інформує, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 , є дочка ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_3 , яка є спадкоємцем за законом, спадщини після смерті матері не приймала, в суд із заявою про продовження строку для прийняття спадщини не зверталася, інших спадкоємців немає. (а.с.12).
Заповітом №21 від 05.02.2004 від імені ОСОБА_2 , заповідано дочці ОСОБА_1 , все майно. Заповіт не відмінено. (а.с.13).
Судом встановлено, що після смерті матері позивач у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини до Маньківської державної нотаріальної контори, де за її заявою заведено спадкову справу №290 за 2017 рік, номер у Спадковому реєстрі 61792372, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №50400742 від 22.12.2015. (а.с.14).
22.12.2019 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., її видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом у спадковій справі №290 за 2017 рік, зареєстроване в реєстрі за №1580. Даним свідоцтвом нотаріусом посвідчено, що на підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 , є дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: с. Чорна Кам`янка Уманського району Черкаської області. (а.с.15).
Позивач обгрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що після смерті ОСОБА_2 , залишилось інше спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 . Разом з тим, на вказане спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами відсутній правовстановлюючий документ, у зв`язку з чим в процесі оформлення спадщини виявилось, що у неї немає можливості оформити у спадщину в нотаріальному порядку вказане спадкове майно. (а.с.16,17).
Наявність та належність майна підтверджується інформацією, наведеною у довідці Іваньківської сільської ради від 11.04.2023 року №27. (а.с.18).
Відповідно до вказаної у даній довідці інформації, згідно погосподарської книги №8, особовий рахунок № НОМЕР_3 , сторінка 18, по АДРЕСА_1 , за померлою ОСОБА_2 , рахується житловий будинок.
Разом з тим, на вказане спадкове майно відсутній правовстановлюючий документ, у зв`язку з чим в процесі оформлення спадщини виявилось, що у неї немає можливості оформити у спадщину в нотаріальному порядку вказане спадкове майно.
Згідно листа за вих. №658/02-31 від 19.10.2022 завідувачем Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.10.2022. Даною постановою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , який належав матері ОСОБА_1 (а.с.19,20).
Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане належне покійній матері майно мотивована тим, що відсутні правовстановлюючі документи на майно.
За сукупності інформації, яка міститься у довідці Іваньківської сільської ради №34 від 16.05.2023, заповіті №21 від 05.02.2004, свідоцтво про право на спадщину за заповітом у спадковій справі №290 за 2017 рік, зареєстроване в реєстрі за №1580, довідці Іваньківської сільської ради від 11.04.2023 року №27, постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.10.2022, вбачається, що єдиним спадкоємцем з кола спадкоємців, визначеного законом, який реалізував свої права на спадкування житлового будинку після смерті ОСОБА_2 , є лише ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, позивач по справі.
Довідка КП Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації від 01.11.2022 року №239 інформує, що станом на 01.01.2013 в Маньківському відділку Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації, житловий будинок з господарськими будівлями за АДРЕСА_1 , право власності не зареєстровано. (а.с.21).
05.01.2023 КП Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт з проведенням технічної інвентаризації житлового будинку садибного типу АДРЕСА_1 . Згідно даних технічної інвентаризації встановлено, що житловий будинок збудовано у 1961 році. (а.с.22-27).
Листом Іваньківської сільської ради від 30.05.2023 року №501/02-29 повідомлено, що відповідно до рішення сільської ради від 19.05.2022 року №25-1/VIII на території Іваньківської сільської об`єднаної територіальної громади (с. Іваньки, с. Тимошівка, с. Крачківка, с. Березівка, с. Чорна Кам`янка, с. Юрпіль) повноваження у сфері містобудування та архітектури делеговано сектору містобудування та архітектури Уманської районної державної адміністрації, рекомендовано звернутися до вищезазначеного сектору. (а.с.32).
Згідно інформації, що міститься у облікових даних погосподарської книги, технічної інвентаризації, відповідні земельні поліпшення (житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами) розташовані в селі Чорна Кам`янка, в межах населеного пункту, в зоні житлової забудови, сельбищна та серединна зона населеного пункту, район розташування об`єкта характеризується житловою забудовою часів Радянського Союзу. Право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. Згідно даних технічної інвентаризації, житловий будинок був збудований у 1961 році. На той час питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року №8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України у справі №6-137цс13 від 18 грудня 2013 року.
Відповідно до п. 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.
Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Ст. 322 ЦК України зобов`язує власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно ст. 1217 цього ж кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, а за ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Відповідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Статтею 1236 ЦК України визначено право заповідача на визначення обсягу спадщини, що має спадкуватися за заповітом - заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому, заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини, якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов`язків, що є пропорційною до одержаних ними прав.
Ст. 317 ЦК України визначає, що право розпорядження майном є однією зі складових права власності, поряд із правом володіння і користування майном.
В даному випадку, відповідно до закону спадщина належить позивачу-спадкоємцю з часу відкриття спадщини в порядку спадкування, що зобов`язує утримувати майно, здійснити його державну реєстрацію, проте відсутня можливість здійснювати ці обов`язки у зв`язку з відсутністю документа, який засвідчує право власності та відсутністю можливості його отримати у зв`язку із смертю спадкодавця, тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 16, 317, 319, 322, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1233, 1235, 1236 ЦК України, суд, -
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , зареєстрована та жителька АДРЕСА_1 ), право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , згідно даних технічного паспорта.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя І.Д.Калієвський