КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2023 року

справа № 755/11610/21

провадження № 22-ц/824/4268/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.,

при секретарі: Яницькій О.Л.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 липня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Хромової О.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про примусове стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на його користь витрати на будівництво будинку у розмірі 1 456 908,00 грн, витрати на утримання будинку у розмірі 28 796,82 грн та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у 2018 році ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з урахуванням дружніх стосунків, в усному порядку домовились про спільну діяльність і зобов`язалися об`єднати свої вклади та спільно діяти з метою отримання прибутку.

21 березня 2018 року сторони придбали земельну ділянку площею 0,1085 га в рівних частках, тобто по 1/3 частці кожен, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Надалі позивач разом з відповідачами домовилися здійснити будівництво нового житлового будинку за власні кошти. Відповідачі надали згоду позивачу на забудову нового житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, та зобов`язалися повернути кошти позивачу за придбання земельної ділянки, а також за будівництво нового житлового будинку.

Таким чином, позивачем за власні кошти на придбаній земельній ділянці був побудований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Співвласниками ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 оформлено право власності на нього в рівних частках та 08 червня 2018 року отримано технічний паспорт на будинок.

Позивач зазначає, що на забудову будинку ним витрачено 2 185 363,00 грн. Позивач самостійно укладав договори про приєднання будинку до електричних мереж електроустановок, до газорозподільної системи, договір про надання послуги доступу до мережі Інтернет, договір про надання послуг з монтажу охоронної системи сигналізації та системи відеоспостереження, договір про реагування ГЗ охоронної фірми на відповідні сигнали тривоги.

Після завершення будівництва позивач розраховував на чесність та добропорядність відповідачів, та на повернення йому коштів, які він витратив на будівництво будинку, в рівних частках кожним із співвласників. Натомість відповідачі ввели позивача в оману, кошти в розмірі по 728 454, 00 грн з кожного, що становить 2/3 частини від загальної суми витрачених коштів на будівництво, по сьогоднішній день не повернули.

Крім того, позивач зазначає, що відповідачі як співвласники будинку зобов`язані в рівних з ним частках здійснювати утримання спірного будинку, однак жодним з них з моменту реєстрації права власності не здійснено жодного платежу, пов`язаного з утриманням нерухомості.

Позивач самостійно утримує будинок, на час звернення до суду з даним позовом здійснив платежів на загальну суму 26 149,00 грн, 2/3 частини якої, з врахуванням інфляційних втрат, просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку.

На даний час відносини між позивачем та відповідачами значно погіршилися, у зв`язку з чим позивач змушений звертатися до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20 липня 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів, задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 1 464 006,24 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , судовий збір в розмірі 5 860,63 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 5 860,63 грн.

В поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, у задоволення позову відмовити. Стягнути з позивача на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 56 581,98 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що розмір частики кожної із сторін у праві власності на спірний будинок є визначеним і складає 1/3 частини, а тому вимога про стягнення витрат на утримання та будівництво будинку у солідарному порядку є неправомірною. Вказує, що в нотаріально посвідчений заяві зазначено про надання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згоди ОСОБА_1 на забудову нового житлового будинку з господарськими спорудами. Апелянт посилається на те, що дана згода надавалась позивачу для забезпечення можливості укладення та вчинення дій одним із співвласників без залучення інших співвласників, спрямованих на укладення відповідних договорів по підключення будинку до телекомунікаційних послуг, здійснення розрахунків та інше. Зміст заяви не свідчить про зобов`язання відповідачів повернути кошти позивачу за придбання земельної ділянки та спорудження будинку, та така заява не підтверджує факт будівництва за власні кошти ОСОБА_1 . Позивачем не надано доказів про наявність у відповідача зобов`язань. Апелянт стверджує, що ним внесено 2/3 частини грошових коштів для реалізації комерційної діяльності. Вважає докази, надані позивачем, на підтвердження понесених загального розміру витрат на побудову житлового будинку неналежними.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що відповідачі надали згоду позивачу на забудову нового житлового будинку з господарськими спорудами та зобов`язались повернути кошти позивачу за придбання земельної ділянки і за будівництво нового жилого будинку. Вказує, що будь-яких коштів від ОСОБА_2 позивач не отримував.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що відповідачі взяті на себе зобов`язання не виконали, витрачені позивачем кошти на будівництво їхнього спільного будинку не повернули.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21 березня 2018 року, укладеного між ОСОБА_5 з однієї сторони та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , з другої сторони, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в рівних частках, тобто по 1/3 частці кожен, придбали у власність земельну ділянку площею 0,1085 га, кадастровий номер :05:008:0058, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Договір посвідчено приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Тернюк Є.В. та зареєстровано в реєстрі за № 540.

Згідно із заявою від 07 травня 2018 року, адресованою компетентним органам, посвідченою Приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Тернюк Є.В. та зареєстрованою в реєстрі за № 931,932, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, діючи добровільно, без будь-якого примусу, як фізичного так і психічного, цією заявою дали згоду ОСОБА_1 на забудову нового житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці площею 0,1085 га, кадастровий номер :05:008:0058.

Відповідно до наданого ОСОБА_1 розрахунку витрат по будівництву в АДРЕСА_1 , за період з 25 квітня 2018 року по 27 листопада 2018 року, загальна сума витрат на будівництво склала 2 185 363,00 грн.

08 червня 2018 року КП ТРР «Архпроект» на замовлення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 .

З витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованого 18 липня 2018 року, вбачається, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності, по 1/3 частці кожному, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

З витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованого 18 липня 2018 року, вбачається, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності, по 1/3 частці кожному, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦПК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Статтею 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. ст. 628, 638 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 як на підставу для відшкодування витрат на будівництво нерухомого майна вказував на нотаріально посвідчену заяву, відповідно до якої ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надали згоду позивачу на забудову нового житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Водночас зміст вказаної заяви не може свідчити про зобов`язання відповідачів щодо повернення коштів позивачу за будівництво нерухомого майна. У вказаній заяві відсутні будь-які положення, які б передбачали врегулювання фінансових питань щодо будівництва будинку чи компенсації понесених позивачем витрат, а міститься лише факт надання згоди на забудову.

Позивачем також надано розрахунок витрат коштів по будівництву в АДРЕСА_1 . З наданого документи вбачається найменування матеріалів, їх кількість та вартість, однак наданий доказ не є належним підтвердженням понесених саме позивачем витрат на будівництво та не може бути підставою для стягнення із відповідачів таких витрат. Вказаний документ також не містить ідентифікації особи, яка його склала.

Враховуючи відсутність договірних відносин щодо відшкодування коштів понесених на будівництво будинку, підстави для стягнення із відповідачів на користь позивача відповідних витрат відсутні.

Щодо позовних вимог в частині стягнення витрат на утримання будинку в розмірі

28 796,82 грн, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

За змістом частини першої статті 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

В матеріалах справи наявні копії квитанцій про оплату ОСОБА_1 комунальних послуг.

Разом із тим, позивачем не надано розрахунку із зазначенням всіх необхідних витрат, які підлягають сплаті за управління, утримання та збереження спільного майна, та сплачених комунальних послуг саме ОСОБА_1 , що давало би можливість для вирахування частки, яка припадає на кожного із співвласників, та підтверджувало б виконання позивачем солідарного обов`язку з утримання спільного майна в повному обсязі.

Крім того, відповідно до витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованого 29 листопада 2021 року, вбачається, що на підставі договору дарування 21 січня 2020 року ОСОБА_1 відчужив ОСОБА_6 1/3 частина будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

А тому з моменту відчуження майна, а саме 21 січня 2020 року, позивач немає законних підстав для відшкодування витрат на утримання будинку.

Враховуючи наведене підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення витрат на утримання будинку задоволенню також не підлягають.

Судом першої інстанції не в повній мірі досліджено усі обставини, неправильно застосовані норми матеріального права, тому колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового про задоволення позову.

Згідно ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 липня 2022 року скасувати, постановити нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про примусове стягнення коштів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 17581,89 грн

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді