Справа №717/750/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Туржанського В.В.

при секретарі: Тихоненко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці цивільну справу за позовом фермерського господарства «ПОЛЯНА» до Головного Управління Держгеокадастру у Чернівецькій області та ОСОБА_1 про визнання недійсним наказу та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

Представник позивача ОСОБА_2 подав до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву у якій просить визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 25.03.2020р. №24-1319/14-20-СГ про затвердження документації із землеустрою та надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 1,9900 га, у тому числі рілля площею 1,9900 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0951, із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Ленковецької сільської ради, урочище «Ферма», Кельменецького району, Чернівецької області (за межами населеного пункту). Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 1,99 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0951, розташованої на території Ленковецької сільської ради, Кельменецького району, Чернівецької області. Скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 55121965 від 13.11.2020 року на земельну ділянку площею 1,99 га, розташованої за адресою: Чернівецька область, Кельменецький район, Ленковецька сільська рада; цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0951, державний реєстратор: Дворнічен Сергій Васильович, Кельменецька районна державна адміністрація, Чернівецька область; форма власності - приватна; розмір частки - 1; власник: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , та припинити право власності ОСОБА_1 на дану земельну ділянку. Стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати.

Представник відповідача Головного Управління Держгеокадастру у Чернівецькій області: Смутняк Олександр Васильович

Представник відповідача

ОСОБА_1 : ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позов та пояснив, що рішенням Ленковецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області від 20 квітня 1993 року ОСОБА_4 було передано у постійне користування земельну ділянку для створення і ведення селянського (фермерського) господарства. Був виготовлений проект відведення земельної ділянки. ОСОБА_4 був виданий державний акт ЧВ №000090. 09 жовтня 2014 року ОСОБА_4 призначив керівником фермерського господарства «Поляна» Ткача В.В. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Фермерське господарство «Поляна» продовжило господарську діяльність на виділеній земельній ділянці. 04 вересня 2020 року голові фермерського господарства «Поляна» стало відомо, що частину земельної ділянки фермерського господарства «Поляна» протиправно передали ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства. Це порушує право фермерського господарства «Поляна» на володіння виділеною йому земельною ділянкою. Висновком експертизи встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0951 частково накладається на земельну ділянку виділену фермерському господарству «Поляна». Головним Управлінням Держгеокадастру у Чернівецькій області не приймалося рішення про припинення користування земельною ділянкою. Таким чином, згідно ст. 116 ЗК України, право користування земельною ділянкою, яке виникло у фермерського господарства «Поляна» не припинилося. Таким чином, наказ Головного Управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про затвердження документації із землеустрою та надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 1,9900 га кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0951, порушив права фермерського господарства «Поляна». Згідно до ст. 376 ЦК України фермерське господарство «Поляна» має право на захист свого речового права. Фермерське господарство «Поляна» не використовує частину виділеної йому земельної ділянки на яку накладається частина земельної ділянки кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0951. Цю частину земельної ділянки використовує ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з?явився.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Паланійчук В.П. у судове засідання не з?явився.

Представник відповідача Головного Управління Держгеокадастру у Чернівецькій області Смутняк О.В. в судове засідання не з?явився.

Судом встановлено, що згідно рішення Ленковецької сільської ради народних депутатів Кельменецького району Чернівецької області від 20 квітня 1993 року ОСОБА_4 у постійне користування надано земельні ділянки загальною площею 15,25 га, в межах згідно з планом, для створення селянського фермерського господарства, які розташовані на території с. Макарівка Ленковецької сільської ради. 10 січня 1994 року ОСОБА_4 видано державний акт на право постійного користування землею серії ЧВ №000090 на земельну ділянку площею 15 га та на земельну ділянку площею 0,25 га.

Чернівецьким філіалом інституту землеустрою Української академії аграрних наук було виготовлено проект відведення земель жителю с. Ленківці ОСОБА_4 для створення селянського фермерського господарства за рахунок земель запасу Ленковецької сільської ради народних депутатів Кельменецького району Чернівецької області, який був погоджений, в тому числі, державним інспектором по використанню та охороні земель Кельменецького району, та затверджений рішенням Ленковецької сільської ради народних депутатів.

21 квітня 1993 року межі земельної ділянки виділеної ОСОБА_4 були встановлені внатурі згідно акту про перенесення меж ділянки внатурі та технічного звіту про перенесення в натуру проекту відведення земель ОСОБА_4 .

В квітні 1993 року Чернівецьким філіалом інституту землеустрою виготовлений каталог координат земельної ділянки виділеної селянському (фермерському) господарству ОСОБА_4 .

13 травня 1993 року ОСОБА_4 засновано та зареєстровано фермерське господарство «Поляна». Вказана обставина стверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань сформованим 19 жовтня 2020 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Вказана обставина стверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4 виданого 09 грудня 2014 року.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області №24-1319/14-20-СГ від 25.03.2020 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Ленковецкої сільської ради, урочище «Ферма» Кельменецького району Чернівецької області та надано ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 1,99 га кадастровий номер :02:001:0951.

09 листопада 2020 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області Дворніченим С.В. на підставі прийнятого ним рішення індексний номер 55121965 від 13.11.2020 року зареєстровано право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 1,99 га кадастровий номер :02:001:0951.

Земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0951 частково накладається на земельну ділянку площею 15 га, зазначену у державному акті на право постійного користування землею серії ЧВ №000090, який був виданий ОСОБА_4 10 січня 1994 року. Орієнтовна площа накладання становить 1,0178 га. Вказана обставина стверджується висновком експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи у справі №717/750/22 №80/10.7/2023 від 31.07.2023 року.

Згідно із ч.1 ст.51 ЗК (тут і далі у редакції на момент створення С(Ф)Г «Поляна») громадяни, які виявили бажання вести селянське (фермерське) господарство (включаючи й тих, хто переїздить з іншої місцевості), для одержання земельної ділянки у власність або користування подають до сільської, селищної, міської, районної ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки заяву, яку підписує голова створюваного селянського (фермерського) господарства.

Відповідно до положень ст.7 ЗК користування землею може бути постійним або тимчасовим. У постійне користування земля надається радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності, громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства.

Згідно із ч.1 ст.23 ЗК право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними радами народних депутатів.

З наведеного нормативного регулювання вбачається, що на момент надання земельної ділянки ОСОБА_4 земельна ділянка на праві постійного землекористування для ведення С(Ф)Г надавалась не як громадянину України, а як спеціальному суб`єктові голові створюваного С(Ф)Г.

Відповідно до чч.1, 2 ст.9 Закону «Про селянське (фермерське) господарство» від 20.12.91 № 2009-XII (у редакції на момент створення С(Ф)Г «Поляна») , який втратив чинність 29 липня 2003 року з моменту набрання чинності законом «Про фермерське господарство» від 19.06.2003 №973-IV, після одержання державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право постійного користування землею або укладення договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, селянське (фермерське) господарство підлягає у 30-денний термін державній реєстрації у раді народних депутатів, що передала у власність чи надала у користування ділянку, тобто за місцем розташування ділянки. Після відведення ділянки в натурі (на місцевості) і одержання державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право постійного користування або укладення договору на тимчасове користування землею, у тому числі на умовах оренди, та державної реєстрації селянське (фермерське) господарство набуває статусу юридичної особи.

Законодавством, чинним на момент створення С(Ф)Г «Поляна», було передбачено одержання ділянки як обов`язкової умови для набуття правосуб`єктності С(Ф)Г. Водночас одержання громадянином державного акта, яким посвідчувалося право на земельну ділянку для ведення С(Ф)Г, зобов`язувало таку фізичну особу в подальшому подати необхідні документи до відповідної місцевої ради для державної реєстрації ОСОБА_5 . Тобто закон не передбачав права громадянина використовувати земельну ділянку, надану йому в користування для ведення С(Ф)Г, без створення такого ОСОБА_6

19.06.2003 прийнято новий закон «Про фермерське господарство» №937-IV, яким закон №2009-XII визнано таким, що втратив чинність.

У ст.1 закону № 937-IV вказано, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Згідно із ч.1 ст.5, ч.1 ст.7 закону №937-IV право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство. Надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому ЗК.

Фермерське господарство підлягає державній реєстрації в порядку, установленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою (ст.8 закону №937-IV).

Ураховуючи законодавчі обмеження у використанні земельної ділянки іншим чином, ніж це передбачено її цільовим призначенням, а також правові наслідки використання чи невикористання земельної ділянки не за її цільовим призначенням, надана громадянину в установленому порядку для ведення фермерського господарства, земельна ділянка в силу свого правового режиму є такою, що використовується виключно для здійснення підприємницької діяльності, а не для задоволення особистих потреб. Суб`єктом такого використання може бути особа суб`єкт господарювання за ст.55 ГК.

Аналогічні висновки Великої палати ВС викладені в постанові від 1.04.2020 року у справі № 320/5724/17.

З аналізу приписів стст.1, 5, 7, 8 закону №937-IV можна зробити висновок, що після отримання ділянки фермерське господарство має бути зареєстроване у встановленому законом порядку і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи. Із цього часу обов`язки землекористувача здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому надавалася відповідна ділянка для ведення фермерського господарства.

Велика палата вважає, що з моменту державної реєстрації селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) та набуття ним прав юридичної особи таке господарство на основі норм права набуває як правомочності володіння і користування, так і юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки.

Підставою припинення права користування земельною ділянкою, яка була отримана громадянином для ведення С(Ф)Г і подальшої державної реєстрації С(Ф)Г як юридичної особи, виступає припинення діяльності відповідного фермерського господарства.

У земельному законодавстві така підстава припинення права постійного користування фермерським господарством земельною ділянкою свого засновника як смерть громадянина засновника ОСОБА_5 відсутня.

У разі смерті громадянина засновника ОСОБА_5 відповідні правомочності та юридичні обов`язки щодо використання ділянки, яка була надана засновнику саме для ведення фермерського господарства, зберігаються за цією юрособою до часу припинення діяльності фермерського господарства у встановленому порядку.

У постанові ВП ВС від 23.06.2020 року у справі №922/989/18 викладено правову позицію, згідно з якою у відносинах, а також спорах з іншими суб`єктами, голова фермерського господарства, якому була передана у власність, постійне користування чи оренду земельна ділянка, виступає не як самостійна фізична особа, власник, користувач чи орендар земельної ділянки, а як представник (голова, керівник) фермерського господарства. У таких правовідносинах їх суб`єктом є не фізична особа голова чи керівник фермерського господарства, а фермерське господарство як юридична особа.

Враховуючи наведене, суд вважає, що фермерське господарство «Поляна» набуло права щодо використання ділянок, які були надані ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства згідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ЧВ №000090 та зберігає їх.

Враховуючи наведене, суд вважає безпідставними заперечення Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про те, що право постійного користування земельною ділянкою припиняється одночасно зі смертю засновника фермерського господарства.

За змістом ч.1 ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера (ч.4 ст.79-1 ЗК)

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування (ч.7 ст.79-1 ЗК).

Згідно з ч.1 ст.21 Закону України „Про Державний земельний кадастр відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки у випадках, визначених ст.79-1 ЗК України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використання відповідно до ст.107 ЗК України.

Згідно до п.2 прикінцевих і перехідних положень Закону України „Про державний земельний кадастр земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Право користування на земельну ділянку площею 15 га зазначену у державному акті на право постійного користування землею серії ЧВ №000090 виникло до 2004 року. Відповідачами не надано суду доказів та не доведено, що сертифікованим інженером геодезистом ОСОБА_7 неправильно або помилково перераховано каталог координат земельної ділянки площею 15 га зазначеної у державному акті на право постійного користування землею серії ЧВ №000090 виданого ОСОБА_4 в державну систему координат СК-63.

Згідно до ст. 396 ЦК України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Для приватного права апріорі властивою є така засада як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина першої статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справа № 582/18/21 (провадження № 61-20968 сво 21).

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Віндикаційний позов - це вимога про витребування власником свого майна з чужого незаконного володіння. Тобто позов неволодіючого власника до володіючого невласника. Віндикаційний позов заявляється власником при порушенні його правомочності володіння, тобто тоді, коли майно вибуло з володіння власника: (а) фізично - фізичне вибуття майна з володіння власника має місце у випадку, коли воно в нього викрадене, загублене ним тощо; (б) «юридично» - юридичне вибуття майна з володіння має місце, коли воно хоч і залишається у власника, але право на нього зареєстровано за іншим суб`єктом.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина перша статті 21 ЦК України).

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, й ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних прав, і такі правовідносини мають майновий характер або пов`язані з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів (див., зокрема: постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 квітня 2018 року в справі № 361/2965/15-а (провадження № 11-190апп18), від 09 листопада 2021 у справі № 542/1403/17 (провадження № 14-106цс21).

У частинах другій та третій статті 152 ЗК України встановлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Позивач просив визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 25.03.2020р. №24-1319/14-20-СГ про затвердження документації із землеустрою та надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки, скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 1,99 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0951, скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та обтяжень на земельну ділянку кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0951, та припинити право власності ОСОБА_1 на дану земельну ділянку, оскільки ця земельна ділянка накладається на земельну ділянку надану фермерському господарству «Поляна», відповідачі не є титульними власниками земельної ділянки, захистом права на які обґрунтовані позовні вимоги фермерського господарства «Поляна»; згідно з висновком експертизи встановлено площу накладення земельної ділянки наданої відповідачу ОСОБА_1 на земельну ділянку виділену фермерському господарству «Поляна», межі зазначених земельних ділянок частково накладаються (перетинаються).

Згідно із висновком Верховного Суду у справі № 370/457/20 від 23 листопада 2023 року при частковому накладенні земельних ділянок власник такої ділянки може, зокрема, оспорювати відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування. Тож у цьому випадку вимога про витребування власником свого майна з чужого незаконного володіння не є належним способом захисту права, яке позивач вважає порушеним.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги фермерського господарства «Поляна» слід задовольнити частково.

Суд вважає, що наказ Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 25.03.2020р. №24-1319/14-20-СГ про затвердження документації із землеустрою та надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки, в частині, яка накладається на земельну ділянку площею 15 га , зазначену у державному акті на право постійного користування землею серії ЧВ №000090, який був виданий ОСОБА_4 10 січня 1994 року, слід визнати недійсним, державну реєстрацію земельної ділянки площею 1,99 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0951 слід скасувати.

Суд вважає, що підстави для скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та обтяжень на земельну ділянку кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0951 відсутні.

Згідно до ч.3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Державна реєстрація прав у випадках, передбачених цією частиною, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, крім випадку визнання її вчиненою з порушенням цього Закону та анулювання рішення державного реєстратора про державну реєстрацію на підставі рішення Міністерства юстиції України, що виконується посадовою особою Міністерства юстиції України відповідно до статті 37 цього Закону.

Таким чином, у разі визнання на підставі судового рішення недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 25.03.2020р. №24-1319/14-20-СГ про затвердження документації із землеустрою та надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки в частині, яка накладається на земельну ділянку площею 15 га, зазначену у державному акті на право постійного користування землею серії ЧВ №000090, який був виданий ОСОБА_4 10 січня 1994 року, як документу, на підставі якого проведено державну реєстрацію прав, відповідне право ОСОБА_1 припиняється.

Судом не встановлено підстав для визнання рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та обтяжень на земельну ділянку кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0951 прийнятим з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Суд вважає, що вимога про припинення права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0951 в повному обсязі є безпідставною, оскільки лише частина цієї земельної ділянки накладається на земельну ділянку надану в користування ФГ «Поляна».

Згідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи , що позивач оспорював право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0951 площею 1,9900 га, в повному обсязі, а судом встановлено, що лише частина цієї земельної ділянки, площею 1,0178 га, надана у власність відповідачу ОСОБА_1 протиправно, і відповідно позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд вважає, що із відповідачів у рівних частках на користь позивача слід стягнути кошти в рахунок відшкодування судових витрат пропорційно розміру неправомірно наданої земельної ділянки, тобто пропорційно до задоволених позовних вимог.

Згідно до статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати позивача на правову допомогу надану адвокатом Присяжним В.А. згідно договору про надання правової допомоги склали 22000 гривень. Вказані обставини стверджуються копією договору про надання правової допомоги №01-05/12 від 10 травня 2022 року, копією розрахунку витрат на оплату професійної правничої допомоги , та квитанцією до прибуткового касового ордеру №2 від 08 грудня 2023 року.

Відповідачі не заявляли клопотань про зменшення витрат на правову допомогу та не надали суду доказів не співмірності витрат.

Розмір сплаченого по справі судового збору становить 7443 гривні, витрати на проведення судової земельно-технічної експертизи становлять 16000 гривень.

Суд вважає, що з відповідачів на користь позивача слід стягнути по 11621 гривні 15 копійок в рахунок відшкодування судових витрат понесених по сплаті судового збору, на проведення експертизи та на правову допомогу адвоката пропорційно до задоволених позовних вимог. При цьому суд враховує, що позовні вимоги задоволено частково, пропорційно до розміру земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0951 яка накладається на земельну ділянку площею 15 га , зазначену у державному акті на право постійного користування землею серії ЧВ №000090, який був виданий ОСОБА_4 .

На підставі ст.9 Закону «Про селянське (фермерське) господарство» від 20.12.91 № 2009-XII, ст.1 «Про фермерське господарство» від 19.06.2003 №973-IV, ч.1 ст.21 Закону України „Про Державний земельний кадастр , п.2 прикінцевих і перехідних положень Закону України „Про державний земельний кадастр, ст.ст. 7, 23, 51, 79-1, 107, 152 Земельного кодексу України, ст.ст. 9, 16, 21 Цивільного кодексу України, ч.3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», керуючись ст. ст. 2, 5, 12, 13, 15, 19, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 209, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву фермерського господарства «Поляна», ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 21427369, яке розташоване в с. Ленківці Дністровського району Чернівецької області, до Головного Управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39909396, яке розташоване в м. Чернівці Чернівецької області, вулиця Героїв Майдану 194 а, та ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , про визнання недійсним наказу та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку задовольнити частково.

Визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 25 березня 2020 року №24-1319/14-20-СГ про затвердження документації із землеустрою та надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 1,9900 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0951, із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Ленковецької сільської ради, урочище «Ферма», Кельменецького району, Чернівецької області (за межами населеного пункту), в частині, яка накладається на земельну ділянку площею 15 га , зазначену у державному акті на право постійного користування землею серії ЧВ №000090, який був виданий ОСОБА_4 10 січня 1994 року.

Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 1,99 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0951, розташованої на території Ленковецької сільської ради, Кельменецького району, Чернівецької області.

Припинити право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0951 в частині, яка накладається на земельну ділянку площею 15 га , зазначену у державному акті на право постійного користування землею серії ЧВ №000090, який був виданий ОСОБА_4 10 січня 1994 року.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області та ОСОБА_1 на користь фермерського господарства «Поляна» по 11621 (одинадцять тисяч шістсот двадцять одній) гривні 15 (п?ятнадцять) копійок в рахунок відшкодування судових витрат понесених по сплаті судового збору, на проведення експертизи та на правову допомогу адвоката пропорційно до задоволених позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Надіслати сторонам копії рішення протягом двох днів з дня його складання.

Повне рішення суду складено 18 грудня 2023 року.

Суддя: