ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5894/23
провадження № 2/753/4194/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Мицик Ю.С.

при секретарях: Мелещенковій А.С., Грицишині А.А., Лузовій І.В., Власенку Д.А.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , третя особа: комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,-

встановив:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача

У квітні 2023 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_6 (далі - відповідач) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , зареєстрований та проживає за цією адресою. Іншим співвласником 1/2 частини цієї квартири є ОСОБА_5 , який визнаний недієздатним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 28 травня 2015 року. Також вказаним судовим рішення його призначено опікуном ОСОБА_5

16 лютого 2023 року близько 16 години сталося залиття його квартири гарячою водою з квартири АДРЕСА_2 , в якій проживає відповідач. Аварійна служба, яка приїхала за його викликом, встановила причину залиття та перекрила опалення в стояку будинку. У зв`язку з залиттям гарячою водою, в його квартирі два дні було відсутнє освітлення та опалення.

17 лютого 2023 року він звернувся в ЖЕД-207 з заявою про залиття, в якій просив надіслати комісію для фіксування затоплення його квартири. Комісією ЖЕД-207 у складі: інженера з ремонту виконавця послуг - ОСОБА_7 , голови комісії, майстра з експлуатації - ОСОБА_11, слюсаря-сантехніка (слюсаря- електрика) - ОСОБА_8 , у його присутності, складено акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання).

Згідно з актом про залиття від 21 лютого 2023 року, аварія сталася на системі центрального опалення. Залиття квартири АДРЕСА_1 сталося з квартири АДРЕСА_2 , внаслідок самостійної заміни приборів опалення в квартирі АДРЕСА_3 , що не відповідають проекту забудови будинку.

Відповідно до висновку комісії ЖЕД-207, пошкоджено стіни та підлогу в коридорі, двох кімнатах та кухні квартири АДРЕСА_1 .

Відповідачка з актом обстеження квартири ознайомлена не була, оскільки на час залиття її в квартирі не було.

З метою встановлення вартості завданих збитків, 21 лютого 2023 року він уклав договір з ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза - Стандарт» (сертифікат № 584/2022 суб`єкта оціночної діяльності від 06 грудня 2022 року). На підставі укладеного договору оцінювач ОСОБА_9 виконав оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику через пошкодження майна внаслідок залиття квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 . Згідно зі звітом № 115/23, вартість матеріального збитку становить 122 710,00 грн.

Крім того, він поніс витрати зі сплати проведення дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту в сумі 4 800,00 грн.

Позивач вказує на те, що факт завданої йому шкоди та розмір такої шкоди підтверджується актом про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), затвердженого начальником ЖЕД-207 ОСОБА_12, та висновком про вартість збитку, складеним ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза - Стандарт», однак у добровільному порядку відповідач не відшкодувала завдану йому матеріальну шкоду.

Також вказує на те, що неправомірними діями відповідача йому завдано моральну шкоду, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації.

Зазначає, що він втратив спокій і надію на відновлення попереднього стану квартири та меблевого гарнітуру, втратив ділову активність. Його фізичні та моральні страждання посилились при відмові відповідача сплатити відповідну суму для проведення відновлювальних робіт та придбання необхідних матеріалів. Більше місяця він проживає у залитій квартирі, на сьогоднішній день у великій кімнаті, кухні та коридорі волога стеля та стіни. Затоплення квартири призвело до змін в його житті, зокрема, пов`язаними з необхідністю проведення робіт з відновлення квартири, докладанням додаткових зусиль для нормалізації свого життя.

З урахуванням зазначеного, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_6 на його користь заподіяну внаслідок залиття матеріальну шкоду в розмірі 127 510,00 грн та 15 000,00 грн на відшкодування завданої моральної шкоди.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач ОСОБА_6 та її представник - адвокат Гарницький П.П. подали відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відзив на позовну заяву мотивований тим, що акт від 21 лютого 2023 року, наданий позивачем, не може бути належним та допустимим доказом заподіяння відповідачем майнової шкоди. Цей акт складений без огляду квартири відповідача та у її відсутність. Інших доказів неправомірності дій відповідача щодо залиття належної позивачам квартири матеріали справи не містять. Позивачі не надали доказів на підтвердження того, що залиття квартири позивачів відбулося саме через винні дії відповідача. Отже, позивачі не довели позовних вимог про відшкодування майнової шкоди. Оскільки вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди є похідними від вимог про відшкодування майнової шкоди, то у задоволенні цих вимог також слід відмовити.

Крім того, ОСОБА_6 є неналежним відповідачем, оскільки належним відповідачем у цій справі є КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», яке є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_5 .

Відповідач ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про поважність причин своєї неявки суд не повідомила.

Представник третьої особи - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи.

Рух справи, процесуальні дії суду та заяви (клопотання) учасників справи

Ухвалою суду від 12 квітня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання (т. 1, а. с. 69-70).

14 травня 2023 року від відповідача ОСОБА_6 та її адвоката Гарницького П.П. надійшов відзив на позовну заяву (т. 1, а. с. 96-123).

02 травня 2023 року представником позивача - адвокатом Даниловим Ю.В. подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на належний на праві власності ОСОБА_6 автомобіль Mercedes-Benz Sprinter 318 CDI, 2007 року випуску, № кузова НОМЕР_1 .

Ухвалою суду від 02 травня 2023 року заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Данилова Ю.В. про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на транспортний засіб Mercedes-Benz Sprinter 318 CDI, 2007 року випуску, № кузова НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , шляхом заборони реалізації (відчуження).

12 травня 2023 року адвокатом Гарницьким П.П. в інтересах ОСОБА_6 подано заяву про зустрічне забезпечення позову.

Ухвалою суду від 15 травня 2023 року заяву ОСОБА_4 , подану в інтересах ОСОБА_6 , про зустрічне забезпечення позову повернуто заявнику. Роз`яснено заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

22 травні 2023 року від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Данилова Ю.В. надійшла відповідь на відзив.

22 травня 2023 року адвокатом Гарницьким П.П. в інтересах ОСОБА_6 подано заяву про зустрічне забезпечення позову, в якій він просив: звільнити відповідача від сплати судового збору, або відстрочити її оплату на два місяці. Застосувати зустрічне забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 57,8 кв. м, яка належить позивачам на праві приватної власності по частки квартири кожному з співвласників, шляхом заборони реалізації (відчуження), або зобов`язати позивача ОСОБА_1 , який також діє в інтересах ОСОБА_5 протягом десяти днів з дня постановлення ухвали внести на депозитний рахунок Дарницького районного суду м. Києва грошові кошти у розмірі 85 000,00 грн на суму понесених відповідачем витрат на правничу допомогу адвоката.

Ухвалою суду від 22 травня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 подану в інтересах ОСОБА_6 , про зустрічне забезпечення позову (т. 1, а. с. 160-162).

Протокольною ухвалою суду від 11 серпня 2023 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права та мотиви їх застосування

Згідно з договором дарування 1/2 частки квартири від 31 травня 2013 року ОСОБА_1 є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 (т. 1, а. с. 11).

Іншим співвласником 1/2 частки цієї квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20 вересня 2004 року (т. 1, а. с. 6).

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстровані за вказаною адресою.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 28 травня 2015 року у справі № 753/4556/15-ц визнано ОСОБА_5 недієздатним та встановлено опіку на ним, призначено його опікуном ОСОБА_1 (т. 1, а. с. 8-10).

17 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся до ЖЕД-207 з заявою про залиття, в якій просив надіслати комісію для фіксування залиття його квартири (т. 1, а. с. 13).

21 лютого 2023 року комісією ЖЕД-207 у складі: інженера з ремонту виконавця послуг, голови комісії, майстра з експлуатації, слюсаря-сантехніка (слюсаря - електрика), представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, у присутності власника ОСОБА_1 складено акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), яке мало місце 16 лютого 2023 року у квартирі АДРЕСА_1 . Аварія сталася на системі центрального опалення.

Згідно із цим актом залиття сталося з вище розташованої квартири АДРЕСА_3 . Пошкоджено стелю, стіни та підлогу в коридорі, двох кімнатах та кухні квартири АДРЕСА_6 . Причиною залиття квартири АДРЕСА_1 є самостійна заміна приборів опалення, що не відповідає проекту забудови будинку у квартирі АДРЕСА_2 (т. 1, а. с. 15).

Відповідно до звіту № 115/23 з визначення вартості збитку нанесеного власнику майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , складеного 14 березня 2023 року ТОВ «Укравтоекспертиза - Стандарт» на замовлення ОСОБА_1 , вартість збитку нанесеного власнику через пошкодження майна внаслідок залиття квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_7 , визначена у розмірі з округленням - 122 710,00 грн з урахуванням ПДВ (т. 1, а. с. 16-28).

Згідно з актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 21 лютого 2023 року № 115/23 ОСОБА_1 сплатив за виконання оцінки вартості матеріального збитку 4 800,00 грн (т. 1, а. с. 14).

Відповідач ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 10 грудня 2018 року є власником квартири АДРЕСА_2 та зареєстрована за цією адресою (т. 1, а. с. 72, 75).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що він працював сантехніком у ЖЕД-207. 16 лютого 2023 року, після отримання повідомлення диспетчера про залиття в будинку АДРЕСА_5 , він прибув до будинку та перекрив у підвалі гарячу воду. Після цього, у квартирі АДРЕСА_3 вказаного будинку він виявив, що власник квартири самовільно замінив трубу зі стальної на металопластикову. Причиною залиття стало те, що металопластикова труба вирвалася із крана. На місці події він зробив фотографію на якій зафіксовано прорив труби, що спричинило залиття квартири АДРЕСА_6 , що знаходиться поверхом нижче.

В судовому засіданні свідок оглянув фотокартку, яку долучено представником позивача до справи, та вказав, що вона зроблена ним у квартирі АДРЕСА_2 , під час огляду вказаної квартири.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, допитавши свідка, вивчивши письмові докази, що маються у справі, суд вважає за необхідне задовольнити частково позов з огляду на таке.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

За правилами частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Аналіз положень статті 1166 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між ними та вина заподіювача шкоди.

Тобто цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Верховний Суд України у постанові від 19 серпня 2014 року у справі № 3-51гс14 вказав, що аналіз норм ЦК України щодо відшкодування шкоди з урахуванням визначених процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Наведений висновок було підтверджено Верховним Судом, зокрема у постановах від 21 квітня 2021 року у справі № 648/2035/17, від 15 липня 2021 року у справі № 520/4080/16, від 27 жовтня 2021 року у справі № 461/484/18, від 09 лютого 2022 року у справі № 161/7881/20.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Частиною третьою статті 12 та частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)показаннями свідків.

Положеннями статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивач довів належними та допустимими доказами факт залиття його квартири внаслідок неправомірних дій відповідача, розмір завданих збитків, тоді як відповідач не спростувала своєї вини у залитті квартири позивача.

Так, факт залиття квартири АДРЕСА_1 підтверджується актом про залиття від 21 лютого 2023 року.

Причиною залиття квартири АДРЕСА_1 є самостійна заміна приборів опалення, що не відповідає проекту забудови будинку, у квартирі АДРЕСА_2 .

Судом встановлено, що квартира відповідача розташована поверхом вище над квартирою позивача, однак жодних доказів, які б підтверджували, що джерело залиття знаходилося в іншій квартирі, або на ділянці, за яку несе відповідальність балансоутримувач, стороною відповідача не надано, а відтак не доведено, що шкоди завдано не з вини відповідача.

Таким чином, враховуючи, що позивачем під час судового розгляду справи доведено завдану йому шкоду, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, та наявності вини відповідача у вказаному залитті, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для покладення на відповідача, як особу, яка завдала збитки майну позивача, обов`язку по відшкодуванню майнової шкоди.

При визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, що належить позивачу, суд виходить з положень статті 22 ЦК України, за змістом якої до вартості матеріального збитку слід включати втрати, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням її речей, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для встановлення пошкодженої речі.

Обов`язок доведення розміру шкоди лежить на позивачеві.

Розмір збитків, завданих внаслідок залиття квартири, визначений звітом № 115/23 з визначення вартості збитку нанесеного власнику майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , складеного 14 березня 2023 року ТОВ «Укравтоекспертиза - Стандарт», та відповідачем не спростований.

Відповідно до вказаного звіту вартість збитку нанесеного власнику через пошкодження майна внаслідок залиття квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_7 , визначена у розмірі з округленням - 122 710,00 грн з урахуванням ПДВ

Отже, у загальну суму матеріального збитку включено також ПДВ (20 % = 24 542,00 грн).

Разом із тим, суд вважає, що збитки у вигляді податку на додану вартість виникають виключно при здійсненні ремонтних робіт платником зазначеного податку.

При виконанні ремонтних робіт особою, що не є платником ПДВ, збиток у вигляді ПДВ не виникає і тому не може автоматично включатися до складу витрат, пов`язаних із ремонтом, а відтак і до розміру матеріальної шкоди.

За вказаних вище обставин та приймаючи до уваги те, що позивачем не надано доказів відновлювального ремонту особою, яка є платником ПДВ, а тому позовні вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню у розмірі 98 168,00 грн, тобто за виключенням ПДВ у розмірі 24 542,00 грн.

Також стягненню з відповідача підлягає понесені позивачем витрати, пов`язані із проведенням експертного дослідження у розмірі 4 800,00 грн.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач ОСОБА_6 не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири АДРЕСА_1 , клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема на предмет визначення причин залиття квартири, не заявляла та не надала інших належних та допустимих доказів щодо причин залиття та розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є її процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

Посилання представника відповідача на те, що належним відповідачем у цій справі є КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», яке є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_5 , є безпідставним, оскільки причиною залиття квартири АДРЕСА_1 є самостійна заміна приборів опалення, що не відповідає проекту забудови будинку, у квартирі АДРЕСА_2 , власником якої є відповідач.

Посилання представника відповідача на те, що акт, у якому зафіксовано причини та наслідки залиття, не є належним та допустимим доказом, суд відхиляє з огляду на таке.

Так, згідно з вказаними Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, акт складається комісією за участю представників організації, яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, та організації, яка обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника будинку або будинкового комітету і затверджується начальником організації, яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

В акті повинно бути відображено: дата його складання; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника квартири, що зазнала шкоди; прізвище, ім`я, по батькові власника квартири, з вини якого сталося залиття; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність і у такому випадку в акті має бути зазначено, що такі особи (прізвище ім`я по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин.

Акт від 21 лютого 2023 року підписаний членами комісії та затверджений начальником ЖЕД-207, містить усі необхідні дані та відомості, а саме: дату його складення (обов`язкового складення акта безпосередньо у момент залиття Правила не вимагають), прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника квартири, що зазнала шкоди; характер залиття та його причини; характер та обсяг пошкоджень внаслідок залиття; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття.

Будь-яких доказів на спростування зазначених у акті відомостей про подію залиття, причини та обсяги пошкоджень представник відповідача не надав. З огляду на викладене його доводи про неналежність і недопустимість вказаного акта та не підтвердження ним вини відповідача у залитті належної позивачу квартири, є помилковими.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною першою статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (пункт 3 частини другої статті 23 ЦК України).

При цьому частиною третьою статті 23 ЦК України встановлено спосіб відшкодування моральної шкоди, а саме якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд вважає, що внаслідок залиття квартири та пошкодження майна, позивач зазнав моральних страждань.

Враховуючи тривалість порушення прав позивача, час та зусилля, які потрібні для відновлення попереднього стану, глибину його душевних та психічних страждань, пов`язаних із пошкодженням майна, порушення нормального ритму життя, тяжкість вимушених змін (неможливість користування належним позивачу майном), а також вимоги розумності та справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 7 000,00 грн., задовольняючи позов в цій частині частково.

Щодо судових витрат

Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, і суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 073,60 грн., пропорційно до розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 19, 48, 81, 89, 92, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди кошти у розмірі 98 168,00 грн, витрати за проведення експертного дослідження у розмірі 4 800,00 грн. та 7 000, 00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В решті позову відмовити.

Стягнути ОСОБА_6 на користь держави судовий збір у сумі 1073, 60 грн.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_8 , р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 18.12.2023.

СУДДЯ: Ю.С.МИЦИК