Справа №: 398/3691/23
провадження №: 2/398/2088/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"14" грудня 2023 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Голосеніної Т.В.,

за участі секретаря судового засідання Шаповал І.Ф.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Олександрія цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , Олександрійського відділу Державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_1 , звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_2 , Олександрійського відділу Державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , про зняття арешту, накладеного на 1/3 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за №1220640, №12663691 та №12756513, та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 05 серпня 2004 року за №1220640, запис від 26 червня 2012 року за №12663691 та запис від 19 липня 2012 року за №12756513 про арешт 1/3 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач є власником 1/3 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Під час оформлення договору купівлі-продажу зазначеної квартири позивачу від нотаріуса стало відомо, що в Єдиному реєстрі заборон актуальні обтяження від 05 серпня 2004 року за №1220640, запис від 26 червня 2012 року за №12663691 та запис від 19 липня 2012 року за №12756513 про арешт 1/3 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Звернувшись до Олександрійського відділу Державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), йому було повідомлено про наявну заборгованість по аліментах по виконавчому провадженню №49669516 за виконавчим листом від 31 жовтня 2005 року про стягнення аліментів на користь ОСОБА_4 . Щодо зняття попередніх арештів йому також було відмовлено з посиланням на те, що термін зберігання архівів сплив. На даний час він не має заборгованості по аліментним платежам перед ОСОБА_4 , однак державний виконавець не перевірив даний факт та не закрив виконавче провадження 349669516. Просить зняти арешт з 1/3 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 1220640, № 12663691 та № 12756513, та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 05 серпня 2004 року за №1220640, запис від 26 червня 2012 року за №12663691 та запис від 19 липня 2012 року за №12756513 про арешт 1/3 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, пояснив суду, що позивач є громадянином України, проте проживає на території російської федерації. Від громадянства України ОСОБА_3 не відмовлявся і іншого громадянства не набував. Позивач мав намір відчужити 1/3 частину належної йому квартири, проте дізнався, що на майно накладене арешт в межах виконавчого провадження. Вважає, що арешт, накладений в межах виконавчого провадження, де стягувачем є ОСОБА_2 , накладений незаконно, оскільки борг за виконавчим провадженням відсутній. В судовому засіданні 14.12.2023 року надав суду лист-відповідь Олександрійського ВДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області від 14.12.2023 року №162327, відповідно до якого станом на 14.12.2023 року заборгованість по аліментам ОСОБА_3 відсутня, оскільки заборгованість з аліментів на користь ОСОБА_4 в розмірі 8546,11 грн. сплачена 14.12.2023 року.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала у повному обсязі, пояснила, що у виконавчому провадженні щодо стягнення з ОСОБА_3 на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_5 заборгованість відсутня. Вважає, що арешт, накладений на майно позивача в межах цього виконавчого провадження незаконний, а тому слід задовольнити.

Представник відповідача Олександрійський відділ Державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Сагайдачна В.В. в судовому засіданні 01.12.2023 року проти задоволення позову заперечила, повідомила, що у неї є підозра, що позивач є громадянином російської федерації, а тому на підставі постанови КМУ №187 від 03.03.2022 року «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації» не можна знімати арешт з квартири. Доказів цього представник ОСОБА_6 не має, проте просила суд звернутись до відповідних органів для отримання цієї інформації. В судове засідання 14.12.2023 року представник відповідача не з`явився, подав до суду заяву про слухання справи без участі їх представника.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 в судовому засіданні 19.09.2023 року заперечила проти задоволення позову, оскільки за виконавчим провадженням, де вона є стягувачем, є заборгованість з аліментів. В інші судові засідання ОСОБА_4 не з`являлась, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином.

Заслухавши Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Отже, визнання обставин, які не підлягають доказуванню, можливе, зокрема, за умов: визнання їх усіма учасниками справи та відсутності в суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин.

Матеріали цієї справи свідчать про те, що відповідач ОСОБА_2 визнала позовні вимоги.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16 серпня 1999 року, виданого Виконкомом Олександрійської міської ради, ОСОБА_3 є власником 1/3 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 8).

Постановою серії АА №482856 державного виконавця від 21 червня 2004 року в межах виконавчого провадження за виконавчим листом від 11 червня 1999 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 1997 року народження, накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_3 , а саме: 1/3 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з накладення заборони відчужувати зазначене майно (а. с. 9).

Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 11 липня 2022 року вона не має претензій матеріального характеру до ОСОБА_3 згідно з виконавчим листом виданим Олександрійським районним судом від 11 червня 1999 року, на підставі якого була винесена постанова про арешт майна боржника серії АА «482856 від 26 червня 2004 року, борг по аліментам станом на повноліття дитини відсутній (а. с. 10).

Постановою від 28 листопада 2012 року закінчено виконавче провадження №32735141 про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за заявою стягувача та припинено чинність арешту майна (а. с. 11).

Відповідно до інформації з Єдиного реєстру боржників станом на 11 січня 2022 року, параметри запиту ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за вказаними параметрами запиту інформація відсутня ( а. с. 13).

Постановою державного виконавця від 11 січня 2022 року у виконавчому провадженні №49669516 за виконавчим листом виданим 31 жовтня 2005 року Олександрійським міськрайонним судом про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі відсутності заборгованості зі сплати аліментів станом на 01 січня 2022 року скасовано тимчасове обмеження у праві виїзду особи з України (а. с. 14).

Постановою державного виконавця від 12 липня 2022 року у виконавчому провадженні №49669516 за виконавчим листом виданим 31 жовтня 2005 року Олександрійським міськрайонним судом про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , утворилася заборгованість зі сплати аліментів за період з 01 січня 2022 року по 27 травня 2022 року в сумі 8 546, 11 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, боржник ухиляється від сплати заборгованості, встановлено тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України (а. с. 15).

Постановою державного виконавця від 12 липня 2022 року у виконавчому провадженні №49669516 за виконавчим листом виданим 31 жовтня 2005 року Олександрійським міськрайонним судом про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , утворилася заборгованість зі сплати аліментів за період з 01 січня 2022 року по 27 травня 2022 року в сумі 8 546, 11 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, боржник ухиляється від сплати заборгованості, встановлено тимчасове обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (а. с. 16).

Постановою державного виконавця від 12 липня 2022 року у виконавчому провадженні №49669516 за виконавчим листом виданим 31 жовтня 2005 року Олександрійським міськрайонним судом про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , утворилася заборгованість зі сплати аліментів за період з 01 січня 2022 року по 27 травня 2022 року в сумі 8 546, 11 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, боржник ухиляється від сплати заборгованості, встановлено тимчасове обмеження боржника у праві полювання (а. с. 17).

Постановою державного виконавця від 27 жовтня 2022 року у виконавчому провадженні №49669516 за виконавчим листом виданим 31 жовтня 2005 року Олександрійським міськрайонним судом про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , утворилася заборгованість зі сплати аліментів за період з 01 січня 2022 року по 27 травня 2022 року в сумі 8 546, 11 грн., боржник ухиляється від сплати заборгованості, накладено арешт на кошти боржника (а. с. 18).

Постановою державного виконавця від 12 липня 2022 року у виконавчому провадженні №49669516 за виконавчим листом виданим 31 жовтня 2005 року Олександрійським міськрайонним судом про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , утворилася заборгованість зі сплати аліментів за період з 01 січня 2022 року по 27 травня 2022 року в сумі 8 546, 11 грн., що перевищує суму відповідних платежів за три місяців, боржник ухиляється від сплати заборгованості, внесено відомості про боржника до Єдиного реєстру боржників (а. с. 19).

Постановою державного виконавця від 27 жовтня 2022 року у виконавчому провадженні №49669516 за виконавчим листом виданим 31 жовтня 2005 року Олександрійським міськрайонним судом про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повернуто виконавчий документ стягувачу (а. с. 20).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що:

05 серпня 2004 року за №1220640 зареєстровано тип обтяження: арешт майна, підстава обтяження: постанова серії АА №482856 від 21 червня 2004 року Державної виконавчої служби міського управління юстиції, об`єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_3 ;

-26 червня 2012 року за №12663691 зареєстровано тип обтяження: арешт майна, підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження 32735141 від 29 травня 2008 року Відділом державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції, об`єкт обтяження: 1/3 частина квартира, адреса: АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_3 ;

- 19 липня 2012 року за №12756513 зареєстровано тип обтяження: арешт майна, підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження 32735141 від 29 травня 2008 року Відділом державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції, об`єкт обтяження: 1/3 частина квартира, адреса: АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_3 (а. с. 21).

Згідно з листом-відповіддю Олександрійського ВДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області від 14.12.2023 року №162327 станом на 14.12.2023 року заборгованість по аліментам ОСОБА_3 відсутня, оскільки заборгованість з аліментів на користь ОСОБА_4 в розмірі 8546,11 грн. сплачена 14.12.2023 року, а відповідно заяви ОСОБА_2 від 11.07.2022 року у ОСОБА_3 відсутня заборгованість за аліментами та будь-яких претензій матеріального характеру ОСОБА_2 не має.

Звертаючись до суду з цим позовом позивач вказує, що наявність обтяження на його нерухомому майні перешкоджає йому у здійсненні права власності.

У відповідності зі ст. 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно доЗакону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обтяження - це заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів.

Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно.

В постанові № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна», викладений підхід до визначення кола осіб, які мають бути залучені до участі в справі за позовами про звільнення майна з-під арешту (зняття арешту з майна), який фактично не втратив свою чинність, а саме позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Як вбачається з матеріалів справи на даний час виконавче провадження №32735141 про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за заявою стягувача закінчено та припинено чинність арешту майна, в межах якого накладалися арешти на майно позивача.

Виконавче провадження №49669516 за виконавчим листом виданим 31 жовтня 2005 року Олександрійським міськрайонним судом про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повернуто стягувачу.

На день ухвалення рішення заборгованість за аліментами ОСОБА_3 відсутня.

Виконання судового рішення це завершальна стадія цивільного судочинства у процесі реалізації захисту цивільних прав, а тому невиконання судових рішень, що є остаточними, обов`язковими для виконання, є порушенням права на справедливий суд, яке захищено статтею 6 Конвенції.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 липня 2020 року у справі № 2-2724/2011.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах зроблено у постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 127/1541/14-ц (провадження № 61-2829св21).

Натомість, відповідач Олександрійський відділу Державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), всупереч вимогам ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» не надав суду доказів правомірності обмеження права власності позивача, а так само доказів наявності у позивача перед відповідачем ОСОБА_2 невиконаних грошових зобов`язань.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 27.03.2020 р. дійшов висновку, що не зняття відповідачем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачу є протиправною бездіяльністю органу Державної виконавчої служби, і порушене право підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна позивача.

У постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19), від 09 січня 2023 року у справі № 2-3600/09, провадження № 61-12406св21 (ЄДРСРУ № 108296856), від 18 січня 2023 року у справі № 127/1547/14-ц (провадження № 61-12997св21, ЄДРСРУ № 108653799) викладені висновки: наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Відповідно до листа-відповіді УДМС України в Кіровоградській області від 01.12.2023 року ОСОБА_3 відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» є громадянином України. Клопотання щодо втрати громадянства України ОСОБА_3 на території Кіровоградської області не порушував. Інформацією щодо набуття вказаною особою громадянства російської федерації або громадянства інших держав УДМС у Кіровоградській області не володіє.

Відповідно до частин 1 та 6 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексо м. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням викладеного, суд позбавлений можливості застосувати вимоги постанови КМУ №187 від 03.03.2022 року «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації», оскільки припущення представника відповідача Сагайдачної В.В. щодо набуття позивачем громадянства російської федерації спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Враховуючи наявність накладених обтяжень на майно позивача та відсутність підстав, які би виправдовували обмеження права власності позивача, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права шляхом скасування такого обтяження із виключенням з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження.

Враховуючи те, що позивач не наполягав на стягненні судових витрат з відповідача, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.12,13,81,133,141,263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , Олександрійського відділу Державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , про зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти арешт накладений на 1/3 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 05 серпня 2004 року за №1220640, запис від 26 червня 2012 року за №12663691 та запис від 19 липня 2012 року за №12756513 про арешт 1/3 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 14.12.2023 року.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_2 .

Відповідачі - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_3 .

Олександрійський відділ Державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) - , адреса місцезнаходження: Кіровоградська область, м.Олександрія, вул.6-го Грудня, буд. 138.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:

ОСОБА_4 , РНОКПП невідомий, адреса місця проживання зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_4 .

Суддя Т.В. Голосеніна