Справа № 646/1499/23
№ провадження 2/646/1111/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.23 м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Благої І.С.,

за участю секретаря судового засідання Федоровської Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить позбавити відповідачку батьківських прав стосовно її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов обґрунтовано тим, що з 15.12.2021р. сторони перебували у шлюбі, під час якого ІНФОРМАЦІЯ_2 народилися дитина ОСОБА_3 . Оскільки сімейне життя у подружжя не склалося, рішенням суду від 18.07.2019р. шлюб був розірваний. Дитина залишилася проживати з батьком за адресою: АДРЕСА_1 , та продовжує проживати на теперішній час. Після повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України відповідачка виїхала за межі України до Сполучених Штатів Америки, де наразі й перебуває. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідачка жодним чином не допомагає йому виховувати та утримувати сина. Дитина має депресивний розлад поведінки, соматоформну вегетативну дисфункцію, у зв`язку з чим потребує проведення медичних досліджень та лікування, які оплачуються виключно позивачем. Відповідачка не цікавиться життям сина, станом його здоров`я та розвитку. Дитиною опікується виключно батько. Позивач має у своїй власності житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає разом з дитиною. Крім того, позивач працює на посаді охоронця служби охорони АТ «БІОЛІК», має стабільний дохід, позитивно характеризується за місцем проживання. Крім того, позивач не притягався до кримінальної відповідальності, не перебуває на обліку лікаря-нарколога та психіатра. Отже, відповідачка самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, ухиляється від виховання дитини, не піклується про дитину та не дбає про її фізичних, духовний та культурний розвиток, в той час як позивач здатен забезпечити розвиток дитини та її виховання.

Ухвалою судді від 20.04.2023р. було відкрите провадження у цій справі.

Ухвалою суду від 06.06.2023р. було залишено без розгляду частину позовних вимог, а саме, вимогу про стягнення з відповідачки на користь позивача додаткових витрат на дитину.

Ухвалою суду від 04.10.2023р. підготовче провадження у справі було закрите та призначено судовий розгляд у справі.

Сторони, а також представник третьої особи, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не прибули у судове засідання.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Про причини неявки представника відповідачки не відомо. Заяв про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило.

Від відповідачки надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за її відсутності.

Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи без його участі.

За таких обставин, за правилами ст.223 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності сторін та представника третьої особи.

Дослідивши докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

15.12.2012р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який був зареєстрований Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.

Рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 18.07.2019р. у справі №646/6868/18 шлюб між сторонами було розірвано.

27.06.2013р. у шлюбі народилися дитина ОСОБА_3 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 24.05.2018р.Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.

З 28.08.2013р. дитина зареєстрована та проживає з батьком, ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Це підтверджується копією довідки від 21.12.2019р. про реєстрацію місця проживання позивача, яка видана відділом реєстрації місця проживання Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради, а також копією довідки від 07.03.2023р. про реєстрацію місця проживання дитини, яка видана за даними Департаменту реєстрації Харківської міської ради.

Зазначений житловий будинок належить на праві власності позивачу, що підтверджується копією нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 07.08.2010р., витягу з Державного реєстру правочинів від 07.08.2010р. №8859408 та витягу про державну реєстрацію прав від 11.10.2010р. №27603477, виданого Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації».

Як вбачається з копії виписки з амбулаторної карти №7218, дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено діагноз: депресивний розлад поведінки, самотоформна вегетативна дисфункція.

У цій виписці зазначено, що в анамнезі у дитини на час складання виписки наявні, зокрема, емоційні та поведінкові патерни, зниження мотивації до навчання, депресія, диссомнічні розлади, агресія, аутоагресія, дисфорія, хронічний дистрес, порушення взаємодії з матір`ю.

У листі КНП «Міська дитяча клінічна лікарня №242 Харківської міської ради від 20.03.2023р. №82/0/590-23, копія якого міститься в матеріалах справи, зазначено, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває під наглядом лікарів цього закладу охорони здоров`я. Зі слів лікаря-педіатра ОСОБА_4 , з якою укладено декларацію про надання первинної медичної допомоги з 12.12.2022р., за період перебування дитини під наглядом мати до лікувального закладу не зверталася.

Згідно з копією листа Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №35 Харківської міської ради від 16.03.2023р. №01-77/54 дитина є учнем 3-А класу, відвідує уроки за розкладом на 2022/2023 навчальний рік. Питаннями зарахування дитини до школи займався батько дитини, ОСОБА_1 . Мати дитини, ОСОБА_2 , не спілкувалася ні з адміністрацією, ні з класним керівником закладу освіти.

Відповідно до копії характеристики, виданої 21.03.2023р. Акціонерним товариством «БІОЛІК», позивач працює на посаді охоронця служби охорони АТ «БІОЛІК», зарекомендував себе як відповідальний та дисциплінований працівник, не має дисциплінарних стягнень та зауважень від керівництва.

Як вбачається з копії довідки від 06.04.2023р., виданої вказаною юридичною особою, позивач має стабільний дохід.

В матеріалах справи міститься копія інформації про особу, надана 14.03.2023р. старшим дільничним офіцером поліції ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області О.Лучко, згідно з якою позивач позитивно характеризується за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає зі своїм сином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За даними інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимостей» станом на 16.03.2023р. позивач не притягувався до кримінальної відповідальності, не має незнятої чи непогашеної судимості, у розшуку не перебуває.

Копією довідки за формою №100-2/о, виданої 27.03.2023р. КНП «Міський психоневрологічний диспансер №3», позивач не має психіатричних, у тому числі, спричинених вживанням психоактивних речовин, протипоказань для виконання обов`язків охоронника без зброї.

Згідно з відповіддю Державної прикордонної служби України від 25.04.2023р. відповідачка перетнула державний кордон України 02.04.2022р. у пункті пропуску «Порубне», залишивши територію України.

25.07.2023р. Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради було надано висновок №258 щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як зазначається у висновку, крім іншого, питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було додатково розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради.

Згідно з висновком, враховуючи встановлені Департаментом обставини та рекомендацію Комісії, в інтересах дитини Департамент як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15.05.2023р. відповідачка направила на офіційну електронну адресу суду заяву від 15.05.2023р., яка підписана її кваліфікованим електронним підписом та в якій вона зазначає, що вона позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення її батьківських прав відносно дитини, ОСОБА_3 , їй відомі наслідки позбавлення її батьківських прав.

Статтею 18 Конвенції захисту прав дитини (20.11.1989р., ратифіковано Постановою Верховної Ради від 27.02.1991р.) визначено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Положеннями пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;

У своїй постанові від 23.11.2021р. у справі №592/17972/ Верховний Суд зазначив, що тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Крім того, у постанові від 21.07.2021 р. у справі № 202/7712/18 Верховний Суд вказав на правильність висновку суду про застосування до відповідача крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення його батьківських прав, оскільки батько свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, враховуючи, що відповідач не підтримував стосунків з дочкою протягом тривалого часу, не цікавився її життям, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, а матеріали справи не містять доказів того, що йому перешкоджали у спілкуванні з дитиною (Постанова Верховного Суду від 21.07.2021 р. у справі № 202/7712/18)

Під час судового розгляду справи не було встановлено обставини, яка б свідчила про наявність реальних та об`єктивних перешкод для участі відповідачки у вихованні дитини.

З досліджених судом доказів встановлено, що відповідачка тривалий час не спілкується з дитиною, не цікавиться її життям, не проявляє будь-якого інтересу до потреб та інтересів дитини. Це свідчить про свідоме самоусунення відповідачки від виконання батьківських обов`язків.

При цьому з огляду на встановлений дитині медичний діагноз він має особливі потреби, у тому числі, у спілкуванні та підтримці з боку батьків, а також у піклуванні про стан здоров`я.

Отже судом встановлено, що відповідачка свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками по відношенню до дитини та не виявляє жодної зацікавленості у налагодженні контакту з дитиною та у своїй ролі матері у долі дитини.

Таким чином, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що під час судового розгляду знайшли своє підтвердження ті обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх позовних вимог. Отже, позов підлягає задоволенню.

При цьому, за правилами ч.3 ст.166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази регулярного доходу позивачки, суд вважає за необхідне стягнути з неї аліменти на утримання дитини згідно з ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України.

Так, положеннями ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому за правилами ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Отже, оскільки позов був направлений до суду засобами поштового зв`язку та згідно з відбитком штампу поштового відділення був переданий на пошту 12.04.2023р., аліменти підлягають стягненню від цієї дати.

Що стосується наявної в матеріалах справи копії заяви, яка посвідчена держаним нотаріусом штату Південна Кароліна Маслянчук Світланою 26.09.2022р. та складена від імені ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про добровільну відмову від дитини та надання згоди на позбавлення батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, то суд не може взяти цей документ до уваги, оскільки не підтверджена у встановленому законодавством України автентичність підписів, якості, в якій виступали особи, що підписали документ, та автентичності відбитку печатки нотаріуса, яким скріплений документ.

Так, Україна та Сполучені Штати Америки є учасниками Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів (Гаага, 1961 рік), відповідно до положень якої визнання учасником Конвенції документів, які видані іншою державою-учасником, є можливим лише якщо дотримана відповідна процедура проставлення апостиля.

Згідно зі ст.3 Конвенції єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення передбаченого статтею 4 апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Заповнений належним чином апостиль засвідчує справжність підпису, якість, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичність відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ (стаття 5 Конвенції).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 .

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.04.2023р. до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано- після закінчення апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарга до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у разі його ухвалення за відсутності учасників справи- в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, ідентифікаційний код 26489104, індекс 61002, м.Харків, вул.Чернишевська, 55

Повний текст рішення складено 01.12.2023 року.

Суддя І.С. Блага