Справа № 930/2761/23
Провадження №2/930/772/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2023 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Царапори О.П.

розглянувши в порядку письмового провадження у спрощеному позовному провадженні в м. Немирові в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ), 19 лютого 2011 року зареєструвала шлюб із відповідачем ОСОБА_4 . Їх шлюб був зареєстрований виконкомом Данилівської сільської ради, Васильківського району, Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 , за актовим записом № 3.

Від шлюбу сторони мають троє дітей, - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження серія НОМЕР_2 , серія НОМЕР_3 , серія НОМЕР_4 .

На початку сімейного життя між сторонами не виникало серйозних непорозумінь та негараздів, однак з часом сімейні стосунки почали псуватись, причиною яких, як вважає позивач є нехтування відповідачем сімейних цінностей, піклування про створення у сім`ї доброзичливої, сприятливої, морально-психологічної атмосфери та зловживання відповідачем алкогольними напоями, що призвело до нестерпних умов проживання. На цьому ґрунті постійно виникали сварки, що впливало на психічний стан позивача та спричиняло позивачу душевні страждання.

За таких обставин шлюбні відносини між сторонами майже припинено і перед позивачем постало питання щодо розірвання шлюбу.

Відповідач по справі періодично надає фінансову допомогу на утримання дітей, однак це відбувається після певних нагадувань та вимог, що вкрай негативно впливає на створення сприятних умов по догляду за дітьми.

Відповідач офіційно не працює, однак він постійно займається та надає послуги в сфері IT технологій, здійснює консультації та продажі і його місячний дохід становить 70-80 тисяч гривень. Тому позивач вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, що й стало підставою звернутися до суду з даним позовом.

Виклад позиції відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог не подавав не дивлячись на пропозицію суду викладену в ухвалі про відкриття провадження від 11.10.2023 року.

Заяви, клопотання позивача, відповідача

Заяви та клопотання пов`язаних із розглядом даної справи від позивача та відповідача до суду не надходили.

Процесуальні дії у справі

Відповідно до ухвали суду від 11.10.2023 року прийнято до розгляду позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та відкрито провадження у справі, розгляд цивільної справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 09.11.2023 року о 10:00 год. без повідомлення (виклику) учасників справи.

З метою встановлення місця проживання відповідача судом здійснювався запит до адресно-довідкового бюро при ГУДМС України у Вінницькій області.

Згідно отриманої відповіді встановлено, що відповідач ОСОБА_2 за зазначеною адресою місця його реєстрації не значиться.

Ухвалу суду від 11.10.2023 року було направлено на адресу відповідача зазначену у позові разом з копією позовної заяви, додатками до неї і судовою повісткою, однак поштовий конверт повернувся до суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою».

У відповідності із ст. 190 ЦПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу.

Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

У відповідностііз п.5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення, зокрема,є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місце знаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, на підставі п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України відповідач ОСОБА_2 , є таким, що отримав позовну заяву з додатками та ухвалу суду про відкриття провадження у справі.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи.

Відповідно до ч.2, п.1 ч.6 ст. 19, п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України суд розглядає за правилами спрощеного провадження без виклику сторін малозначні справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мініміму для працездатних осіб.

За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч.13 ст.7 ЦПК України).

Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

За вказаних обставин, за приписами ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Судом встановлено, що дійсно позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі і за час проживання у шлюбі мають спільних троє дітей, - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження серія НОМЕР_2 . № НОМЕР_5 . № НОМЕР_6 ., що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та про народження дітей (а.с. 8,11,13,15).

Довідкою № 7336 від 13.10.2023 року підтверджується, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 та дітьми (а.с.17).

Підставою даного позову є фактичні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також правові норми, на які вона посилається в підтвердження своїх вимог, а саме ненадання відповідачем матеріальної допомоги на утримання спільних дітей та бажання позивача отримувати від відповідача таку належну матеріальну допомогу. Предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача про стягнення аліментів.

Відповідно до довідки про рух та надходження коштів, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 здійснює переказ коштів на особовий картковий рахунок позивача, однак дані перекази містять не стабільний характер (а.с.19-20).

Оцінюючи вище перераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79 та 80 цього ж Кодексу, вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можливо встановити дійсні обставини справи, у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Позивач у своєму позові зазначає, що відповідач ОСОБА_2 хоч офіційно не працевлаштований, однак надає послуги у сфері ІТ технологій та отримує стабільний мінливий дохід , а тому має можливість надавати допомогу на утримання дітей, однак добровільно таку допомогу не надає. Позивачу важко одній утримувати дітей, що й стало підставою звернутися до суду з даним позовом.

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку щодо утримання своєї дитини до досягнення нею повноліття.

Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Як визначено ст.. 181 СК Українита Пленумом ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів`при відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 1ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно дост. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що станом на час розгляду справи, діти сторін не досягли повноліття.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно ч.1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989 року, яку було ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих та адміністративних заходів.

Відповідно до ст.. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства"визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В Декларації прав людини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений соціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості,що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування,що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримує захист та допомогу.

Згідно приписів ч.1ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року, який набув чинності 08.07.2017 року, внесено зміни до ст. 182 Сімейного кодексу України, зокрема, змінено мінімальний розмір аліментів і встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися на аліменти на дитину, визначається судом, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання.

Статтею 184 СК України, передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Крім того, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 192 СК України).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 2 833 грн.

Відповідно до ст. 16 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок 1979 року, суд зобов`язаний забезпечувати права чоловіка та жінки на основі їх рівності та враховувати однакові права і обов`язки чоловіків і жінок, як батьків незалежно від їхнього сімейного стану в питаннях, що стосуються їхніх дітей. В усіх випадках інтереси дітей мають перевагу.

У зв`язку з цим, суд зобов`язаний враховувати фактичну рівність батьків, зважаючи на обставини справи та встановивши для обох батьків дійсно рівні обов`язки з утримання дитини.

Судом враховано, що згідно позовної заяви та наданих пояснень в суді, відповідач інших аліментних зобов`язань не має, є здоровою молодою працездатною людиною, тобто таким, який в змозі сплачувати аліменти на утримання дітей. Доказів протилежного відповідачем суду не подано.

Однак, позивачем не надано достатніх доказів того, що відповідач дійсно отримує стабільний заробіток та може сплачувати аліменти у розмірі який визначила позивач. Тому суд вважає, що розмір аліментів визначений позивачем трохи завищений.

Суд зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання своєї дитини покладено на обох батьків і вони в рівній мірі зобов`язані її утримувати до досягнення нею повноліття.

Суд зауважує, що право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина.

Суд враховує той факт, що відповідач відзив на позов не подавав та жодним чином не заперечував, що не може за станом здоров`я чи через інші об`єктивні обставини сплачувати аліменти.

Враховуючи пріоритетність прав дитини на достатнє забезпечення її потреб та інші встановлені обставини, що мають істотне значення для вирішення даної справи, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для стягнення з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей аліментів в розмірі по 2833 гривні 00 копійок на кожну дитину.

Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом не встановлено виконання відповідачем належним чином своїх обов`язків по утриманню дітей, доказів щодо цих обставин відповідачем не надано та матеріали справи їх не містять, а тому слід дійти висновку, що відповідне право позивача є порушене та підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів на утримання дітей (аліментів) та дружини.

Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно з п.1 ч.1ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п.п.1 п. 1 ч.2ст.4 Закону України "Про судовий збір"за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час звернення позивача до суду з позовною заявою про стягнення аліментів складало 1073,60 грн.

Згідно приписів п.3 ч.1ст.5 Закону України "Про судовий збір"від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Висновки суду

За таких обставин, враховуючи вік дітей, потреби фізичного, духовного, соціального розвитку, зважаючи на те, що обов`язок по утриманню дітей лежить на обох батьках, виходячи із засад справедливості та розумності, беручи до уваги обставини, передбачені ст. 182 СК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей у розмірі прожиткового мінімуму, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

При зверненні до суду з означеним позовом ОСОБА_1 не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати.

Так, відповідно до п.3. ч.1 ст.5 ЗУ Про судовий збір , від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому числі позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 1073, 60 грн., відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 80, 84, 141, 180, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 43, 49, 128, 131, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання дітей сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі по 2833 (дві тисячі вісімсот тридцять три ) гривні 00 копійок, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 05.10. 2023 року і до досягнення дітьми повноліття.

Визначений розмір аліментів щорічно підлягає індексації відповідно до закону.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три ) гривні 60 коп..

Роз`яснити сторонам, що у відповідності зіст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшений чи збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального чи сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/ на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Суддя: О.П. Царапора