Справа № 682/1278/23
Провадження № 2-др/682/6/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

19 грудня 2023 року

Славутський міськрайонний суд

Хмельницької області у складі:

головуючого судді Мотонок Т.Я.,

за участю секретаря судового засідання Мелашенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Славута заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Червінчика Євгенія Едуардовича, про ухвалення додаткового рішення по справі № 682/1278/23 за позовною заявою Акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01.12.2023 року в задоволенні позову Акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено в повному обсязі.

06.12.2023 до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Червінчика Є.Е., про ухвалення додаткового рішення по даній справі з метою вирішення питання про судові витрати, а саме: стягнення з позивача АТ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати за надання правничої (правової) допомоги адвокатом у розмірі 20000 грн.

В обґрунтування заяви вказано, що судом при ухваленні рішення не було вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме про їх стягнення з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 , які були понесені нею у зв`язку із розглядом даної справи, а саме: 20000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Так, 26 червня 2023 року між адвокатом Червінчиком Є.Е. та Мичко О.В. укладено договір про надання правової (правничої) допомоги. Відповідно до додаткової угоди від 26.06.2023 за участь у судових засіданнях у даній справі клієнт сплачує адвокату винагороду у розмірі 15000 грн., та 5000 грн. гонорар успіху.

В матеріалах справи наявне клопотання про зменшення розміру витрат на правову (правничу) допомогу від представника АТ КБ «Приватбанк», яке мотивовано тим, що матеріали справи не містять попереднього (орієнтовного) розрахунку витрат на правову допомогу, що можуть бути понесені відповідачем у даній справі, але відповідач/його представник не позбавлені можливості подати заяву про ухвалення додаткового рішення по справі щодо стягнення витрат на правову (правничу) допомогу. АТ КБ «Приватбанк» вважає, що у справі, що розглядається судом, сума заявлених витрат на правову (правничу) допомогу є завищеною, оскільки справа не потребує/потребувала багато часу для формування правової позиції представника, написанню процесуальних документів тощо. Справа, що розглядається, є типовою.

Розгляд справи за заявою про ухвалення додаткового рішення було призначено на 19.12.2023 о 15 год. 30 хв., однак учасники справи, будучи належним чином повідомлені про час та дату розгляду справи, до суду не з`явились та про причини неявки не повідомили, що не є перешкодою для розгляду справи за їх відсутності.

У відповідності до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку із відсутністю учасників справи, повідомлених належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що необхідно ухвалити додаткове рішення.

Згідно п. 3 ч. 1, ч.ч. 2, 3, 5 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19) витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В постанові Верховного Суду від 22 липня 2021 року у справі № 628/2292/18 зазначено, якщо винагорода адвоката за послуги згідно з договором про надання правової допомоги була визначена сторонами у твердій (фіксованій) сумі, то вона за весь час дії договору не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Щодо відсутності детального опису здійснених адвокатом витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги, на виконання положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, то за змістом цієї правової норми вона запроваджена «для визначення розміру витрат», тоді як сума гонорару адвоката встановлена сторонами договору у фіксованому розмірі, який не залежить від обсягу послуг та витраченого представником позивача часу, а отже, розмір витрат є визначеним. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту. Зазначене відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 (провадження № К/9901/27657/20).

Окрім того, варто звернути увагу на те, що чинне законодавство хоча і не містить визначення такого виду гонорару, як гонорар успіху, проте судом враховано те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) фактично дійшла висновку про можливість існування «гонорару успіху» як форми оплати винагороди адвокату, визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як «гонорар успіху», що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини.

Аналогічним чином тлумачить це питання і Європейський суд з прав людини, висновки якого зокрема у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96), свідчать, що договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом, може підтверджувати, що у клієнта дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові, якщо така угода є юридично дійсною. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними та необхідними.

Таким чином, вказана сума є платою за досягнутий адвокатом результат, та є за своєю суттю так званим «гонораром успіху», нарахування та сплата якого залежать від настання певної події. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 28 липня 2022 року у справі №903/781/21 та від 03 серпня 2022 року у справі №520/10409/18.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом 5 днів після ухвалення рішення суду, за умови, за умови, що сторона до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В рішенні Славутського міськрайонного суду від 01.12.2023 зазначено, що представником відповідача відповідні докази щодо витрат, понесених відповідачем ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, будуть подані до суду у відповідності до вимог ЦПК України протягом 5 днів після винесення рішення судом.

Представником відповідача до матеріалів справи додано Договір про надання правничої (правової) допомоги від 26.06.2023, згідно із яким адвокат Червінчик Є.Е., що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 5720/10 від 08.07.2016, в порядку та на умовах, визначених договором, приймає в провадження доручення клієнта ОСОБА_1 на надання правової допомоги з питання представництва та захисту прав та законних інтересів клієнта, в тому числі і в судових органах.

Згідно п. 2.1 Договору, за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар, розмір якого визначається за домовленістю між сторонами.

З Додаткової угоди до Договору про надання правової допомоги від 26.06.2023 від 26.06.2023 вбачається, що сторони погодили, що за надання правової допомоги в суді першої інстанції у справі № 682/1278/23 клієнт сплачує адвокату гонорар у сумі 15000 грн. (фіксована сума). За досягнення позитивного рішення у справі № 682/1278/23 у суді першої інстанції клієнт сплачує адвокату додатковий гонорар («гонорар успіху»), розмір якого визначається за домовленістю між сторонами і складає 5000 грн.

Згідно акту приймання-передачі наданих послуг від 01.12.2023, адвокат Чкервінчик Є.Е. надав клієнту правничу допомогу по справі № 682/1278/23 на суму 20000 грн.

Суд не приймає до уваги доводи представника позивача про те, що дана справа є типовою, тому не потребувала таких витрат на правову допомогу, оскільки справа розглядалась в порядку загального позовного провадження протягом тривалого часу, з необхідністю підготовки відповідних клопотань та заяв, а також участі в судових засіданнях представника.

Таким чином, враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), участь адвоката в судових засіданнях, ціну позову та значення справи для сторін, вважає розмір витрат співмірним з заявленими вимогами.

Отже, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви адвоката Червінчика Є.Е. та про необхідність стягнення із позивача на користь відповідача ОСОБА_1 20000 грн. документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Червінчика Євгенія Едуардовича, про ухвалення додаткового рішення по справі № 682/1278/23 за позовною заявою Акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (адреса: вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) 20000 грн. (двадцять тисяч гривень) витрат на професійну правову (правничу) допомогу.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя Мотонок Т. Я.