Справа №949/698/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2023 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Отупор К.М.,

при секретарі судових засідань Катюха К.В.,

за участю:

представника позивача - адвоката Маєвського О.А.,

представника відповідача - адвоката Власик В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Маєвського О.А. (договір про надання правничої допомоги №25/05 від 25 травня 2021 року, ордер серії ВК №1007481 від 03 червня 2021 року) звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту №РВ01-00146ДК у розмірі 53188,85 грн., за Договором про надання фінансового кредиту №РВ01-00218 у розмірі 143139,10 грн. та за Договором про надання фінансового кредиту №РВ01-00272 у розмірі 36800,53 грн., яка в загальному розмірі становить 233128,48 грн.

Крім того, просить покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати у зв`язку з розглядом даної справи у вигляді сплаченого судового збору.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 01 вересня 2017 року, 26 грудня 2017 року та 16 квітня 2018 року між ТОВ "ВЕНДОР-ФІНАНС" та ОСОБА_2 були укладені договори про надання фінансового кредиту №РВ01-00146ДК, №РВ01-00218 та №РВ01-00272.

Згідно п. 1.3 Договору про надання фінансового кредиту №РВ01-00146ДК, кредитні кошти надаються позичальнику ОСОБА_2 у розмірі 20000 грн.

Згідно п. 1.3 Договору про надання фінансового кредиту №РВ01-00218, кредитні кошти надаються позичальнику ОСОБА_2 у розмірі 35000 грн.

Згідно п. 1.3 Договору про надання фінансового кредиту №РВ01-00272, кредитні кошти надаються позичальнику ОСОБА_2 у розмірі 25000 грн.

Пунктом 1.4 вказаних Договорів передбачено, що за користування кредитними коштами позичальник сплачує кредитодавцю плату в розмірі 18,65% в місяць від суми наданого кредиту за договором №РВ01-00146ДК, в розмірі 18,3% в місяць від суми наданого кредиту за договором №РВ01-00218, в розмірі 7% в місяць від суми наданого кредиту за договором №РВ01-00272.

Згідно п. 1.5 Договору про надання фінансового кредиту №РВ01-00146ДК, кредитні кошти надаються строком строком з 01.09.2017 по 28.06.2018.

Згідно п. 1.5 Договору про надання фінансового кредиту №РВ01-00218, кредитні кошти надаються строком з 26.12.2017 по 18.08.2019.

Згідно п. 1.5 Договору про надання фінансового кредиту №РВ01-00272, кредитні кошти надаються строком з 16.04.2018 по 03.09.2018.

Поряд з тим, відповідно до п. 2.2 Договору про надання фінансового кредиту №РВ01-00146ДК, Договору про надання фінансового кредиту №РВ01-00218, Договору про надання фінансового кредиту №РВ01-00272 кредитні кошти та проценти за користування кредитом, повертаються позичальником у касу або на рахунок кредитодавця в строки відповідно до "графіку внесків за кредитним договором" єдиним платежем, що становить суму не менше 4553,51 грн., 6635,23 грн. та 1475,35 грн. відповідно, яка включає в себе розмір отриманих кредитних коштів та процентів за відповідний період.

Відповідач, шляхом підписання вищезазначених Договорів, погодилась в наступний черговості погашення своїх грошових зобов`язань, які виникають за Договорами та яка зараховується кредитодавцем у наступному порядку: штраф, пеня, прострочені відсотки, строкові відсотки, прострочений кредит, строковий кредит (п. 2.4.3 вищевказаних Договорів).

Крім того, сторони фіксують свою згоду з тим, що ними узгоджені всі істотні умови і зобов`язуються надалі ніяких претензій одна до одної з цього приводу не мати. Ці Договори відображають повне розуміння сторонами його змісту, предмету та інших питань, зазначених у цих Договорах. Усі зміни та доповнення до цього Договору вносяться шляхом укладення додаткових угод чи Договорів про внесення змін, які стають невід`ємною частиною цього Договору.

Вказані Договори є типовими, за винятком п. 1.3, що стосується сум кредитних коштів, що надаються та п. 1.5, що стосується строку, на який суми кредитних коштів були надані.

Отже, на виконання вищевказаних умов вищезазначених Договорів ТзОВ "ВЕНДОР_ФІНАНС" виконало свої зобов`язання у повному обсязі, а саме надало відповідачу готівкою кредитні кошти згідно Договору про надання фінансового кредиту №РВ01-00146ДК у розмірі 20000 грн., що підтверджується наданою копією видаткового касового ордеру від 01.09.2017, згідно Договору про надання фінансового кредиту №РВ01-00218 у розмірі 35000 грн., що підтверджується наданою копією видаткового касового ордеру від 26.12.2017 та згідно Договору про надання фінансового кредиту №РВ01-00272 у розмірі 25000 грн., що підтверджується наданою копією видаткового касового ордеру від 16.04.2018.

Водночас, 19.12.2018 на підставі Договору про відступлення права вимоги №19/12/18, ТзОВ "ВЕНДОР_ФІНАНС" відступило свої права вимоги за усіма вищевказаними кредитними договорами на користь ТзОВ "Фінансова компанія "Прайм Альянс", яке, у свою чергу, відступило свої права вимоги за вказаним договором на користь позивача ОСОБА_1 , на підставі Договору про відступлення права вимоги №19/12/18-ВП від 19.12.2018.

Про усі вищевказані обставини, відповідача було повідомлено належним чином шляхом надіслання на адресу останньої трьох повідомлень про відступлення прав вимоги від 19.12.2018.

З огляду на те, що по сьогоднішній день відповідач продовжує ухилятися від виконання покладених на неї зобов`язань і жодним чином не погашає наявну заборгованість згідно укладених Договорів про надання фінансового кредиту, то в порушення умов останніх та положень ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, позивач змушений звернутися до суду за захистом та відновленням своїх законних прав та інтересів.

З урахуванням гарантованих позивачу прав, передбачених ст. 625 ЦК України, останній вважає за доцільне та необхідне деталізувати нижченаведений обрахунок грошових зобов`язань та штрафних санкцій за їх прострочення, які підлягають стягненню з відповідача, згідно порядку, передбаченого п. 2.4.3

1) Договору про надання фінансового кредиту №РВ01-00146ДК загальна сума заборгованості становить 53188,85 грн.;

2) Договору про надання фінансового кредиту №РВ01-00218 загальна сума заборгованості становить 143139,10 грн.;

3) Договору про надання фінансового кредиту №РВ01-00272 загальна сума заборгованості становить 36800,53 грн..

Отже, з вищенаведеного вбачається, що загальна сума заборгованості відповідача за вказаними Договорами про надання фінансового кредиту становить 233128,48 грн. і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у відповідності до наведених у позові положень чинного законодавства України та обґрунтованих арифметичних розрахунків, проведених на день оформлення позову.

Проте, в ході розгляду справи, представником позивача подано заяву про зменшення розміру позовних вимог на 36800,53 грн.

Підставою, яка послугувала для зменшення розміру позовних вимог, представником позивача зазначається те, що в ході проведення судових засідань було виявлено, що зі змісту реєстру боржників у вигляді Додатку №1 за Договором про відступлення права вимоги №19/12/18-ВП від 19.12.2018 вбачається необґрунтоване посилання позивача ОСОБА_1 на заборгованість відповідача ОСОБА_2 за Договором про надання фінансового кредиту №РВ01-00272 від 16.04.2018, оскільки право вимоги за вказаним договором не перейшло до позивача, а відтак, проведені останнім нарахування грошових зобов`язань за Договором про надання фінансового кредиту №РВ01-00272 від 16.04.2018 являються безпідставними та необґрунтованими.

Зважаючи на наведену обставину, доцільним та необхідним є зменшення розміру позовних вимог на суму заборгованості нарахованої за Договором про надання фінансового кредиту №РВ01-00272 від 16.04.2018, яка становить 36800,53 грн. та враховуючи проведені арифметичні розрахунки, встановити новий розмір заявлених позовних вимог в еквіваленті 196327,95 грн.

У зв`язку зі зменшенням розміру позовних вимог, представник позивача просить повернути частину сплаченої позивачем ОСОБА_1 суми судового збору по закінченню розгляду справи.

Представник позивача - адвокат Маєвський О.А. у судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, підтримав в повному обсязі та просив суд їх задоволити.

Представник відповідача - адвокат Власик В.Я. у судовому засіданні позов визнала частково з підстав, які наведені у письмових поясненнях, що додані до матеріалів справи.

Так, представник відповідача зазначає, що відповідачка заперечує факт правомірності укладення договору відступлення права вимоги №19/12/18-ВП від 19.12.2018, укладений між ТОВ "ФК "Прайм Альянс" та ОСОБА_1 , оскільки для настання процесуального правонаступництва необхідним є встановлення факту правомірного переходу до особи матеріальних прав попередника.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач укладала кредитні договори від 01.09.2017 та від 26.12.2017 з ТОВ "Вендор-Фінанс", яке 19.12.2018 відступило ТОВ "ФК "Прайм Альянс" право вимоги за даними договорами. У свою чергу, в цей самий день, а саме 19.12.2018 ТОВ "ФК "Прайм Альянс" відступило право вимоги за даними кредитними договорами для ОСОБА_1 .

Відповідно до п.п. 1.3, 1.5, 2.2, 2.3 договору відступлення права вимоги №19/12/18 від 19.12.2018, укладеного між ТОВ "Вендор-Фінанс" та ТОВ "ФК "Прайм Альянс" за кредитними договорами, цесіонарій (ТОВ "ФК "Прайм Альянс") заміщає цедента (ТОВ "Вендор-Фінанс") у всіх правовідносинах, що склались між останнім і боржником з моменту зарахування грошових коштів в сумі, в строк і на рахунок цедента, що зазначені у п.п. 1.3, 2.2, 2.3 договору.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази зарахування грошових коштів на рахунок ТОВ "Вендор-Фінанс", що зазначені у п.п. 1.3, 2.2, 2.3 договору про відступлення права вимоги №19/12/18 від 19.12.2018.

Таким чином, на думку представника відповідача, немає підстав стверджувати, що зазначені у ТОВ "ФК "Прайм Альянс" замінив ТОВ "Вендор-Фінанс" у правовідносинах, що склались між позикодавцем та позичальником. Окрім цього, до ОСОБА_1 не могло перейти та не перейшло право вимоги за даними кредитними договорами і він не може бути належним правонаступником кредитодавця у спірних правовідносинах, оскільки з укладенням договорів про відступлення права вимоги за кредитним договором відбулася заміна фінансової установи, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу, яка не є юридичною особою та фінансовою установою, а тому не може надавати фінансові послуги згідно з положеннями законодавства.

До того ж, позивачем пропущено строк позовної давності, який відповідач просить застосувати. Враховуючи дату подання даного позову в суд, за договором фінансового кредиту від 01.09.2017 позивач, у випадку законного набуття ним права вимоги за даним договором, має право на стягнення з відповідача борг в сумі 4553,51 грн., строк платежу якого настав 28.06.2018. Також за договором фінансового кредиту від 26.12.2017, позивач, у випадку законного набуття ним права вимоги за даним договором, має право на стягнення з відповідача борг на загальну суму 99528,45 грн. за період з 24.06.2018 по 18.08.2019.

Разом з тим, представником відповідача у письмових поясненнях наведені розрахунки суми боргу з урахуванням індексу інфляції, які становлять 12833,45 грн. (від суми боргу 99528,45 грн.) та 1000,35 грн. (від суми боргу 4553,51 грн.), відповідно.

Заслухавши пояснення учасників справи, встановивши фактичні обставини справи, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень на них, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що між відповідачем ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вендор-Фінанс" укладено два договори про надання фінансового кредиту, а саме: договір про надання фінансового кредиту №РВ01-00146ДК від 01.09.2017 на суму 20000 грн. та договір про надання фінансового кредиту №РВ01-00218 від 28.12.2017 на суму 35000 грн. (а.с.11-12, 18-19)

Відповідно до Договору про відступлення права вимоги №19/12/18 від 19.12.2018 (а.с.34-37) Товариство з обмеженою відповідальністю "Вендор-Фінанс" (що іменується "Цедент") передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Прайм Альянс" (далі "Цесіонарій"), а Цесіонарій набуває належне Цедентові права вимоги до боржників за кредитними договорами. Сторони погодили, що до Цесіонарія переходять всі права, які належать Цеденту за кредитними договорами (в тому числі право на донарахування штрафних санкцій на умовах передбачених кредитним договором).

У подальшому, між позивачем ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Прайм Альянс" 19.12.2018 укладено договір відступлення права вимоги №19/12/18-ВП (а.с.80-81).

Відповідно до п.1.1. Договору №19/12/18-ВП, сторони домовилися, що в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Цедент передає (відступає) Цесіонарію, а Цесіонарій набуває належне Цедентові права вимоги до боржників за кредитними договорами. Сторони погодили, що до Цесіонарія переходять всі права, які належать Цеденту за кредитними договорами (в тому числі право на донарахування штрафних санкцій на умовах передбачених кредитним договором).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст. 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору.

Водночас, твердження представника відповідача щодо відсутності доказів здійснення позивачем повної оплати прав, що відступаються, спростовується п. 2.2 Договору №19/12/18-ВП, за змістом якого сторони підтвердили, що в день підписання даного Договору ціна прав, що відступаються, сплачується позивачем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок ТзОВ "Фінансова компанія "Прайм Альянс".

Зважаючи на те, що даний договір підписаний сторонами, оплата позивачем прав, що підступаються, була проведена.

З метою настання небажаних ризиків ТзОВ "Фінансова компанія "Прайм Альянс", у відповідності до ч. 2 ст. 518 ЦК України, поштовою кореспонденцією були направлені письмові повідомлення відповідачу про відступлення прав вимог та зміну кредитора у зобов`язанні (а.с.17, 24).

Отже, новим кредитором згідно вищезазначених договорів став позивач ОСОБА_1 .

При цьому слід відмітити, що правовідносини, які виникли між сторонами щодо відступлення права вимоги на користь позивача ОСОБА_1 , як фізичної особи, не суперечить закону, оскільки суб`єктний склад правочинів з відступлення права вимоги законом не обмежений, про що зазначила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 08.06.2021 у справі №346/1305/19.

Дані договори є типовими, за винятком пункту 1.3, що стосується сум кредитних коштів, що надаються та пункту 1.5, що стосується строку на який суми кредитних коштів були надані.

Так, відповідно до п. 1.1 Договору Кредитодавець (ТзОВ "Вендор-Фінанс") зобов`язується надати Позичальнику ( ОСОБА_2 ), а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути Кредитодавцю кредитні кошти (грошові кошти) в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Так, ТзОВ "Вендор-Фінанс" свої зобов`язання за Договорами виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит згідно Договору про надання фінансового кредиту №РВ01-00146ДК у розмірі 20000 грн. та згідно Договору про надання фінансового кредиту №РВ01-00218 у розмірі 35000 грн., які були отримані відповідачем, що підтверджується видатковим касовими ордерами від 01.09.2017 та від 26.12.2017 (а.с.16, 23)

Пунктом 1.4 вказаних Договорів передбачено, що за користування кредитними коштами позичальник сплачує Кредитодавцю плату в розмірі 18,65% за період від суми наданого кредиту за договором №РВ01-00146ДК, в розмірі 18,3% за період від суми наданого кредиту за договором №РВ01-00218. Нарахування проводиться за кожен день користування кредитом та включають в себе вартість послуг, пов`язаних із обслуговуванням кредиту, підлягають сплаті Позичальником Кредитодавцю в день повернення суми кредиту.

При розрахунку процентів використовується фактична кількість днів користування кредитом в розрахунковому періоді (місяці), а кількість днів у році приймається як 365 днів (366 днів - для високосного року).

Згідно п. 1.5 Договору про надання фінансового кредиту №РВ01-00146ДК, кредитні кошти надаються строком строком з 01.09.2017 по 28.06.2018.

Згідно п. 1.5 Договору про надання фінансового кредиту №РВ01-00218, кредитні кошти надаються строком з 26.12.2017 по 18.08.2019.

Поряд з тим, відповідно до п. 2.2 Договорів, кредитні кошти та проценти за користування кредитом, повертаються Позичальником у касу або на рахунок Кредитодавця в строки відповідно до "графіку внесків за кредитним договором" єдиним платежем, що становить суму для Договору №РВ01-00146ДК не менше 4553,51 грн., та для Договору №РВ01-00218 не менше 6635,23 грн., яка включає в себе розмір отриманих кредитних коштів та процентів за відповідний період.

Відповідно до п. 2.4.2 даних Договорів, сплата кредиту та процентів є обов`язком Позичальника, здійснюється ним самостійно, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, без окремої письмової чи усної вимоги Кредитодавця.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, відповідач, шляхом підписання даних Договорів, погодився в наступній черговості погашення своїх грошових зобов`язань, які виникають за Договором та яка була зарахована Кредитодавцем у наступному порядку: штраф, пеня, прострочені відсотки, прострочені відсотки, строкові відсотки, прострочений кредит, строковий кредит.

Окрім того, підписанням даних Договорів відповідач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі виконувати зобов`язання за цими Договорами і не пізніше визначеного та погодженого між сторонами терміну повернути отримані кредитні кошти разом із нарахованими процентами, а також сплачувати штрафні санкції, якщо такі матимуть місце.

За несвоєчасну повну чи часткову сплату єдиного платежу, сума якого визначена п. 2.2 вищезазначених Договорів, позичальник сплачує пеню в розмірі 0% за кожен день прострочення, що обчислюється від суми виданого кредиту. Термін нарахування пені не може перевищувати 365 календарних днів. Крім цього, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання відповідач на вимогу Кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми (п.4.1 Договорів).

Поряд з тим, п. 4.2 Договорів передбачено, що за несвоєчасне повне чи часткове невиконання умов договору сума якого визначена Договорами відповідач сплачує збільшений процент 0,0001% за кожен день, від залишкової суми кредиту. Нарахування проводиться з першого дня порушення умов договору у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань визначених Договорами. Термін нарахування процентів не може перевищувати 30 календарних днів з дати порушення за кожен факт порушення умов договору.

Також, відповідно до Р. 6 вищезазначених Договорів, спори та розбіжності щодо виконання цих Договорів вирішуються шляхом переговорів. Якщо ж не вдається врегулювати спір таким чином, то сторони можуть вирішувати спір в порядку передбаченому чинним законодавством України.

Сторони фіксують свою згоду з тим, що ними узгоджені всі істотні умови і зобов`язуються надалі ніяких претензій одна до одної з цього приводу не мати. Цей Договір відображає повне розуміння Сторонами його змісту, предмету та інших питань, зазначених в цьому Договорі.

Усі зміни та доповнення до цього Договору вносяться шляхом укладення додаткових угод, чи Договорів про внесення змін, які стають невід`ємною частиною цього Договору.

У ході судового розгляду знайшов підтвердження той факт, що протягом тривалого часу, відповідач не надає грошові кошти для погашення заборгованості за Договорами, не погашає тіло кредиту, відсотки за кредитом, що відображається у Розрахунку заборгованості по Договорами.

Таким чином, в порушення умов Договорів про надання фінансового кредиту, а також порушенням ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаними договорами не виконав.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за Договорами про надання фінансового кредиту Відповідач порушує зобов`язання за даними договорами.

Статтею 525 ЦК України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Так, ч. 2 ст. 615 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Таким чином, у зв`язку з зазначеними порушеннями за Договорами про надання фінансового кредиту відповідач має заборгованість на загальну суму 196327,95 грн., що включає:

- по Договору про надання фінансового кредиту №РВ01-00146ДК від 01.09.2017, загальна сума заборгованості становить 53188,85 грн., з яких: строковий/прострочений кредит - 20000 грн.; строкові відсотки (сума місячних відсотків за період з 01.09.2017 по 28.06.2018) - 25535,10 грн.; прострочені відсотки (згідно долученого розрахунку) - 3665,75 грн.; штраф - 50 грн.; інфляційні збитки (індекс інфляції, згідно долучено розрахунку) - 3938 грн.;

- по Договору про надання фінансового кредиту №РВ01-00218 від 22.12.2017, загальна сума заборгованості становить 143139,10 грн., з яких: строковий/прострочений кредит - 25000 грн.; строкові відсотки (сума місячних відсотків за період з 16.04.2018 по 03.09.2018) - 4507,07 грн.; прострочені відсотки (згідно долученого розрахунку) - 2060,96 грн.; штраф - 100 грн.; інфляційні збитки (індекс інфляції, згідно долучено розрахунку) - 5132,50 грн

Наданий представником відповідача розрахунок інфляційних втрат не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні та спростований доводами представника позивача

Тому суд визнає розрахунок позивача як достовірний доказ заборгованості та вважає, що він є доведеним в ході розгляду справи.

Як встановлено судом, на даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованостей згідно укладених Договорів не погашає, що є порушенням законних прав позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 559 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа Серявін та інші проти України" від 10.02. 2010, заява № 4909/04).

Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач не виконує належним чином зобов`язання за вказаними Договорами, чим порушує зазначені вище норми законодавства та умови Договорів про надання фінансового кредиту, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Крім того, позивач також просить суд стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із сплаченого ним судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір у розмірі 2331,29 грн., що підтверджується квитанцією № МР_АВ0309880АА1_19640199 від 08.06.2021 (а.с. 55).

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

Згідно ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, в тому числі, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Так, під час розгляду справи у суді, позивачем був зменшений розмір позовних вимог на суму 36800,53 грн.

Згідно п. 5. Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Оскільки сплачені позивачем кошти за подання позовної заяви були зараховані до Державного бюджету України, а заявлені позовні вимоги були зменшені, тому судовий збір у розмірі 368,01 грн. підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету, як надмірно сплачені.

Керуючись ст.ст. 512, 513, 525, 526, 527, 530, 598, 610, 612, 615, 625, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №РВ01-00146ДК у розмірі 53188,85 грн. (п`ятдесят три тисячі сто вісімдесят вісім гривень 85 коп.), за договором про надання фінансового кредиту №РВ01-00218 у розмірі 143139,10 грн. (сто сорок три тисячі сто тридцять дев`ять гривень 10 коп.), а всього 196327,95 грн. (сто дев`яносто шість тисяч триста двадцять сім гривень 95 коп.).

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , понесені судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1963,28 грн. (одна тисяча дев`ятсот шістдесят три гривні 28 коп.).

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Рівненській області (33028, м. Рівне, вул. С. Петлюри, 13), повернути ОСОБА_1 , за рахунок зменшення позовних вимог, судовий збір, сплачений в сумі 368,01 грн. (триста шістдесят вісім гривень 01 коп.), який було сплачено на р/р UA0017, за платіжною квитанцією № MP_AB0309880AA1_19640199 від 08 червня 2021 року.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

У відповідності до підпункту 15.5) пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне рішення суду складено 11 грудня 2023 року.

Відомості про учасників справи згідно пункту 4 частини 5 статті 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду: Отупор К.М.