Справа № 758/5620/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

05 грудня 2023 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Захарчук С. С.,

за участю секретаря судового засідання - Бублик А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами позики,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами позики.

Зазначав, що 28.03.2018 між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого він передав ОСОБА_2 707 000 грн., які останній зобов`язувався повернути в строк до 30.03.2019, про що було складено розписку.

Крім того, 17.09.2018 між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого він передав ОСОБА_2 11 000 дол. США., які останній зобов`язувався повернути в строк до 01.09.2019, про що було складено розписку.

Відповідач взяті на себе зобов`язання за договорами позики не виконав.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 не повернув суму позики у встановлений в договорі строк, позивач просив стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за договорами позики у розмірі 707 000 грн. та 302 500 грн., що еквівалентно 11 000 дол. США, а також 110 966 грн. 99 коп. та 25 075 грн. 95 коп. процентів за прострочення повернення позики та судовий збір.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у матеріалах справи міститься заява, у якій просив розглядати справу за його відсутності та вказав на те, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Суд ухвалив розглядати справу за відсутності позивача і його представника.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, відзив не подав.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без повідомлення причин; не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.

За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що 28.03.2018 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір позики, на підтвердження якого ОСОБА_2 було складено розписку (а.с. 7).

Відповідно до умов зазначеного договору ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 у борг суму у розмірі 707 000 грн., зобов`язався повернути у строк до 30.03.2019.

У встановлений в договір позики строк відповідач кошти в розмірі 707 000 грн. позивачу не повернув.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Оскільки відповідач у встановлений у вказаному договорі позики строк не повернув суму у розмірі 707 000 грн., суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором позики від 28.03.2018 у розмірі 707 000 грн.

Крім того, позивачем за період з 31.03.2019 по 08.04.2020 були нараховані проценти за зазначеним договором позики у розмірі 110 963 грн. 99 коп.

Обґрунтовуючи позов в цій частині, позивач посилався на те, що за законом передбачено право позикодавця на одержання від позичальника суми позики та винагороди (процентів за користування позикою) у разі, якщо інше не встановлено договором або законом. Винагорода для позикодавця встановлюється у формі процентів від суми, що надається у позику, розмір яких визначається сторонами в договорі позики, або, якщо такий розмір процентів не встановлений, він визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Оскільки відповідач прострочив виконання умов договору позики, позивачем нараховано проценти від суми позики у розмірі 110 963 грн. 99 коп. за період з 31.03.2019 по 08.04.2020, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 110 963 грн. 99 коп. процентів за користування грошовими коштами.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача на його користь 302 500 грн. за договором позики від 17.09.2018.

Установлено, що відповідно до договору позики від 17.09.2018, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 взяв у борг у ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 11 000 дол. США, строком на один рік та зобов`язався їх повернути до 01.09.2019, про що ОСОБА_2 було складено розписку (а.с. 8).

Свої зобов`язання ОСОБА_2 не виконав, 11 000 дол. США позивачу не повернув.

Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ураховуючи те, що договором позики від 17.09.2018 передбачено надання позики в іноземній валюті, однак позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості у національній валюті, що суперечить вимогам укладеного договору, а тому правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 302 500 грн. заборгованості за договором позики немає.

Виходячи з вищевикладеного, підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування грошовими коштами за договором позики від 17.09.2018 за період з 02.09.2019 по 08.04.2020 у розмірі 25 075 грн. 95 коп. також немає.

Ураховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 7 504 грн. 14 коп. судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 128, 141, 223, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст. ст. 509, 526, 533, 610, 611, 626, 628, 629, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за договорами позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 28.03.2018 у розмірі 707 000 (сімсот сім тисяч) грн. та 110 963 (сто десять тисяч дев`ятсот шістдесят три) грн. 99 коп. процентів за договором позики від 28.03.2018.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7 504 (сім тисяч п`ятсот чотири) грн. 14 коп. судового збору

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлений в разі пропусу з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення безпосередньо до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо позивачу не було вручено заочне рішення у день його проголошення, він має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Світлана ЗАХАРЧУК