Справа № 317/5490/23
Провадження № 2/317/1233/2023

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2023 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Мінгазова Р.В.,
за участю секретаря судового засідання Демко К.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Запорізькій області до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, заподіяних рибному господарству,
29.09.2023 Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Запорізькій області звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих рибному господарству.
В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 17.03.2023 о 10 год. 10 хв. ОСОБА_1 , знаходячись на Каховському водосховищі р. Кушугум в районі смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області, здійснював протизаконний вилов риби з гумового човна «Kolibri», забороненими знаряддями лову сіткою лісковою довжиною 10 м., висотою 1м., вічками 35х35 мм та виловив рибу цінних видів: окунь у кількості 7 екз., загальною вагою 3 кг.
Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 18.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Запорізькій області в с удове засідання не з`явився,про час та місце слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, 04.12.2023 до суду подано клопотання про розгляд справи без участі представника, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 у судові засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням.Заяв про відкладення розгляду справи не надіслав, а також не скористалася своїм правом на подачу відзиву на позов в порядку ст. 178 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.
У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.
Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши всі докази, суд вважає що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено і підтверджено наявними у справі доказами, що 17.03.2023 об10 год. 10 хв. ОСОБА_1 , знаходячись на Каховському водосховищі р. Кушугум в районі смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області, здійснював протизаконний вилов риби забороненими знаряддями лову.
Відповідно до постанови Запорізького районного суду Запорізької області від 10.05.2023 по справі №317/2026/23 (провадження № 3/331/925/2023) громадянина ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 гривень 00 коп. Дана постанова набрала законної сили 23.05.2023.
Тобто вказані у позові факти та вина відповідача повністю підтверджені матеріалами справи.
Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до положень ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
За приписами ст. 3 Закону України «Про тваринний світ», об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону, є риби в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки, тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.
У статті 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів» зазначено, що добування (вилов) це є вилучення водних біоресурсів із середовища їх перебування.
За змістом ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів», посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.
Належність водних біоресурсів визначається Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», ч. 1 ст. 37 якого передбачає, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.
Отже, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади.
У відповідності до статті 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища. Громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Згідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
На підставі викладеного, враховуючи доведеність позивачем факту незаконного вилову риби ОСОБА_1 , а також те, що відомостей щодо добровільного відшкодування завданої шкоди суду не представлено, необхідно дійти висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у заявленому позивачем розмірі.
Разом з тим, відповідно до п.1) ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог, судовий збір покладається на відповідача, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_1 понесені позивачем та документально ним підтверджені судові витрати з оплати судового збору у сумі 2684 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 241 від 21.09.2023 року.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 1166 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141-142, 206, 259, 263-265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Запорізькій області судовий збір у розмірі 2684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок).
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя Р.В. Мінгазов