РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2023 рокумісто Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Мигаль Г.П.,

при секретаря судового засідання Власюк Д.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Департамент містобудування Львівської міської ради, Львівське комунальне підприємство «Затишне», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про заборону вчиняти дії щодо перепланування простору горища,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Департамент містобудування Львівської міської ради, Львівське комунальне підприємство «Затишне», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про заборону вчиняти дії щодо перепланування простору горища.

Позов обґрунтовує тим, що є власником квартири АДРЕСА_1 . Квартира АДРЕСА_2 знаходиться на четвертому поверсі будинку АДРЕСА_3 . Над його квартирою розташоване горище будинку. Квартира АДРЕСА_4 на праві спільної сумісної власності належить відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Наказом Департаменту містобудування ЛМР від 26.03.2012 №А-84, який скасовано постановою Франківського районного суду м. Львова від 18.03.2016, відповідачам надано дозвіл на здійснення перепланування частини простору горища на АДРЕСА_3 під господарські приміщення для квартири АДРЕСА_5 . Оскільки позивач є співвласником конструктивних елементів, інженерного обладнання, допоміжних приміщень, в тому числі горища будинку АДРЕСА_3 , а отже питання щодо вчинення дій стосовно горища та використання конструктивних елементів цього будинку можуть здійснюватись лише за наявності на це його згоди. Як власник квартири АДРЕСА_1 та співвласник горища в цьому будинку, згоди на здійснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 реставрації з переплануванням частини простору горища на АДРЕСА_3 під господарські приміщення для квартири АДРЕСА_5 він не давав. У зв`язку з наведеним, звертаючись з даним позовом просить: заборонити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , співвласникам квартири АДРЕСА_4 , вчиняти дії щодо перепланування простору горища, чи його частини на АДРЕСА_3 .

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 30.12.2019 справу за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Департаменту містобудування Львівської міської ради, з участю третьої особи Львівського комунального підприємства Затишне, про заборону вчиняти дії щодо перепланування простору горища прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 07.09.2021 закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті.

Позивач подав заяву про розгляду справи за його відсутності.

Відповідачі та треті осмоби в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідачі правом на подачу відзиву на позов та подачу заяви про розгляд справи за їх відсутності не скористались.

З метою забезпечення розумних строків провадження у справі, суд вважає, що розгляд справи у відсутності відповідачів та третіх осіб є можливим, підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Суд вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу.

Суд дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Позивачу на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , на підставі посвідченого П`ятою Львівською державною нотаріальною конторою договору дарування від 12.11.2003.

Право власності на вказану квартиру позивачем зареєстровано 16.04.2004, що стверджується Витягом №3363376 від 16.04.2004 «Про реєстрацію права власності на нерухоме майно».

Квартира позивача знаходиться на четвертому поверсі будинку АДРЕСА_3 .

Над квартирою позивача розташоване горище будинку АДРЕСА_3 .

Відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_4 , що стверджується свідоцтва про право власності на квартиру (будинок), виданим 28 вересня 1994 Львівською міською адміністрацією ЛМР.

Наказом Департаменту містобудування ЛМР від 26.03.2012 №А-84 відповідачам надано дозвіл на здійснення перепланування частини простору горища на АДРЕСА_3 під господарські приміщення для квартири АДРЕСА_5 .

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв тощо) державного житлового фонду на користь громадян України.

Згідно з частинами 2, 3 ст. 10 цього Закону власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання та елементів зовнішнього благоустрою; допоміжні приміщення окремо приватизації не підлягають. Товариства або об`єднання індивідуальних власників квартир можуть створюватися ними для забезпечення ефективного використання приватизованих квартир та управління ними.

Набуте фізичними особами право на квартири державного житлового фонду та належні до них допоміжні приміщення (горище, сходи тощо) є непорушним, забезпечується державою і захищається судом (статті 41, 55 Конституції України).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»:

-допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення);

-конструктивні елементи багатоквартирного будинку - частини споруди, які забезпечують її цілісність та необхідні технічні умови функціонування (фундамент, несучі стіни, міжповерхові перекриття, сходові марші, конструкції даху, покрівля, в`їзна група тощо);

-неподільне майно - неподільна частина житлового комплексу, яка складається з частини допоміжних приміщень, конструктивних елементів будинку, технічного обладнання будинку, що забезпечують належне функціонування жилого будинку.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» неподільне майно перебуває у спільній сумісній власності співвласників багатоквартирного будинку. Неподільне майно не підлягає відчуженню.

Частиною 2 ст.382 ЦК України встановлено, що власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Відповідно до пунктів 1.1 та 1.2 рішення Конституційного Суду України від 02.03.2004р. №4-рп/2004 допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладові, горища, колясочні і т. ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього.Пунктом 1.3. резолютивної частини вищезазначеного рішення Конституційного Суду України вирішено, що питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦК України розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, а право спільної часткової власності, відповідно до ч. 1 ст.358 ЦК України, здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Таким чином, позивач, відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та інші власники квартир в будинку АДРЕСА_3 , є співвласниками технічного обладнання (механічного, електричного, сантехнічного та іншого обладнання, яке обслуговує більше однієї квартири), опорних конструкцій будинку, елементів зовнішнього благоустрою, допоміжних приміщень, в тому числі й горища.

Отже, оскільки позивач є співвласником конструктивних елементів, інженерного обладнання, допоміжних приміщень, в тому числі горища будинку АДРЕСА_3 , питання щодо вчинення дій стосовно горища та використання конструктивних елементів цього будинку повинні здійснюватись за наявності його згоди на це.

Позивач стверджує, що згоди на здійснення відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 реставрації з переплануванням частини простору горища на АДРЕСА_3 під господарські приміщення для квартири АДРЕСА_5 не давав.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 18.03.2016 у справі 465/7378/13-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до департаменту містобудування Львівської міської ради, директора департаменту містобудування Львівської міської ради, за участю третіх осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 визнано протиправним та скасовано наказ директора департаменту містобудування Львівської міської ради №А-84 від 26.03.2012р. «Про затвердження гр.гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 вимог до архітектурно-планувальної частини проекту реставрації з переплануванням частини простору горища на АДРЕСА_3 під господарські приміщення для квартири АДРЕСА_5 ».

Даним рішенням встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є власниками квартир відповідно АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 і те, що згода на проведення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ремонтних та будівельних робіт на горищі будинку ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не давались та заява-згода ними не підписувалась.

Постанова суду не оскаржена та набрала законної сили.

Відповідно до ч. 4. ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Встановлені постановою Франківського районного суду у м. Львові від 18.03.2016 у справі 465/7378/13-а обставини підтверджують ненадання позивачем згоди на реставрацію з переплануванням частини простору горища будинку на АДРЕСА_3 під господарські приміщення для квартири АДРЕСА_5 .

Відтак, вимога позивача про заборону ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як співвласникам квартири АДРЕСА_4 , вчиняти дії щодо перепланування простору горища, чи його частини на АДРЕСА_3 , є обґрунтованою.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Дослідивши наявні у справі докази в сукупності, суд дійшов висновку, що пред`явлений позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову в розмірі 114,70 грн.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Заборонити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , співвласникам квартири АДРЕСА_4 , вчиняти дії щодо перепланування простору горища, чи його частини на АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 114 гривень 70 копійок, з кожного в рівних частинах.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_8 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_9 .

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

Департамент містобудування Львівської міської ради, місцезнаходження: 79008, м. Львів, пл. Ринок, 1.

Львівське комунальне підприємство «Затишне», місцезнаходження: 79013, м. Львів, вул.. Котляревського, 37б.

ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_10

ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_11 .

Повне рішення складено 18 грудня 2023 року.

Головуючий суддя Мигаль Г.П.