єдиний унікальний номер справи 531/463/23
номер провадження 2/531/158/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року місто Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого - судді Герцова О. М.,

за участю секретаря Капленко Є. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Карлівка в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, -

ВСТАНОВИВ:

АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» звернулося до суду із позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги за розподіл природного газу в сумі 2 315,14 грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що між ним та відповідачем укладений договір розподілу природного газу, який відповідає Типовому договору розподілу природного газу, який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2498, є публічним та однаковий для всіх споживачів і є договором приєднання. Фактом згоди приєднання відповідача до умов договору розподілу природного газу є підтвердженням споживання природного газу відповідачем, а саме є відомості про зняття показників та картка підсумків споживання газу по лічильникам абонента ОСОБА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 , код ЕІС:56ХМ26D11000509S, за адресою: АДРЕСА_1 . У відомостях зняття показників та підсумках споживання газу по лічильникам абонента ОСОБА_1 , зазначено, що 02.11.2020 працівниками АТ «Полтавагаз» було знято у боржника кінцевий показник лічильника 8 288. 18.12.2021 року працівниками АТ «Полтавагаз» знято у боржника кінцевий показник лічильника 9 130, а 05.06.2022 року 9 607. Отже, з 02.11.2020 по 05.06.2022 відповідач фактично спожила 1 319 м.куб. природного газу. Відповідачкою було здійснено безперервне споживання природного газу, що документально підтверджується зняттям кінцевих показників лічильника у неї, а отже ОСОБА_1 користується послугами розподілу природного газу, що і є підтвердженням приєднання до умов договору розподілу природного газу. Відповідачкою ОСОБА_1 за період з 20.02.2020 року по 20.01.2023 року було здійснено оплату за послуги з розподілу природного газу по рахунку оператора ГРМ, загальний розмір якої склав 1 462,45 грн.

Вказані дії засвідчують про бажання боржника укласти договір розподілу природного газу. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 приєдналася до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору), сплативши рахунок оператора ГРМ, а також позивачем документально підтверджено споживання відповідачкою природного газу. Станом на 20.01.2023 року сума заборгованості становить 2 315,14 грн. Відповідач ухиляється від сплати наданих послуг з розподілу газу. У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у вказаному розмірі та судовий збір.

Ухвалою суду від 24.03.2023 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

20.04.2023 року до Карлівського районного суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» відмовити у повному обсязі за безпідставністю, оскільки вказана заборгованість в сумі 2 315,14 грн. не відповідає реальним обставинам справи, договір про розподіл природного газу не укладала, оплату вартості послуг ніхто не вказував, заяву приєднання не отримувала і не підписувала, типовий договір, наданий АТ «Полтавагаз» є недійсним, так як реквізити відповідачки, дата укладення, номер та її підпис не існує, фактичні документальні докази надання послуг (акт виконаних робіт/послуг) відсутні, рахунки на оплату послуг не відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність України», рахунки АТ «Полтавагаз» для сплати за розподіл природного газу на балансах Казначейства не відкривалися згідно відповіді Державної казначейської служби України щодо розгляду запиту на отримання публічної інформації, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) є самоуправно утвореним органом, без повноважень, а її постанови є не чинними, також відсутні докази перебування у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації АТ «Полтавагаз» газорозподільної системи в межах м. Карлівка Полтавської області, а також зазначає, що позивач за КВЕДОМ здійснює розподіл газоподібного палива, а з відповідача вимагає сплати за розподіл природного газу, що є різними товарними одиницями. Окрім того, позивачка у відзиві зазначила, що розрахунок заборгованості за послуги з розподілу природного газу та замовленої річної (місячної) потужності здійснювалося на підставі постанов НКРЕКП, які не зареєстровані в Міністерстві юстиції України та за відсутності її заяви на замовлену потужність. Також позивачем не надано весь перелік документів, що можуть забезпечити його докази та належне оформлення згідно ст. 177 ЦПК України.

28.04.2023 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» подано відповідь на відзив, в якому просять задовольнити позов та стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в повному обсязі, посилаючись на те, що розрахунок заборгованості здійснено позивачем керуючись вимогами Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494, тарифів, встановлених на послуги розподілу природного газу для АТ «Полтавагаз», об`ємів споживання відповідачем природного газу, що підтверджується відповідними доказами, наданими до суду, з яких вбачається фактичний обсяг споживання природного газу за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, місячна вартість послуги з розподілу природного газу, яка визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності та сам розрахунок заборгованості. Щодо укладення договору розподілу природного газу та рахунків на оплату послуг зазначено, що вказаний договір є публічним та договором приєднання, його укладання між Оператором ГРМ та споживачем не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору (п. 4 розд. 3 гл. VI Кодексу газорозподільних систем). Для приєднання до умов договору та фактичного його укладення споживачу необов`язково мати підписану заяву приєднання, а достатньо здійснити одну із передбачених законодавством дій, а саме: сплатити за послуги Оператора ГРМ (докази оплати позивачкою за період з 20.01.2020 по 20.01.2023 в розмірі 1 462,45 грн. додаються, це: рахунок фактура і скрін шоти з програми Білінг 2 АТ «Полтавагаз» ВАF розділу «Оплата»); мати документальне підтверджене споживання природного газу (споживання ОСОБА_1 природного газу підтверджується зняттям кінцевих показників лічильника). Окрім того, відповідачем ОСОБА_1 не подано письмову заяву до АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» про припинення розподілу природного газу, як це передбачено абз. 4,5 п. 5 гл. 3 розд. VI Кодексу газорозподільних систем. Діяльність та повноваження НКРЕКП визначено Законом України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг». АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» є оператором ГРМ, яке здійснює діяльність з розподілу природного газу відповідно до ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої згідно з постановою НКРЕКП від 15.06.2027 № 778 (зі змінами), в межах території Полтавської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації АТ «Полтавагаз». Відповідно до Виписки з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських організацій, основним видом діяльності АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» за КВЕД 35.22 є розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи. Державне майно, що використовується для розподілу природного газу, обліковується на балансі АТ «Полтавагаз», в тому числі до складу державного майна, яке обліковується на його балансі включено газопровід низького тиску за адресою: м. Карлівка, вул. Гурамішвілі, інв. №ЕСКД 30304561, який було прийнято в експлуатацію 01.12.2007 року. У відповіді на відзив також зазначено, що відповідно до п. 6 ст. 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг» рішення Регулятора не підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України, а тому постанови НКРЕКП на даний момент є чинними та діючими.

12.05.2023 року на адресу суду від відповідачки надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому просить в позовних вимогах АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» відмовити повністю за безпідставністю, з огляду на те, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ст. 640 ЦКУ); не можуть бути чинними нормативно правові акти (доповнення та зміни до законів, укази, постанови, розпорядження, накази) не внесені в Єдиний реєстр нормативно правових актів; газорозподільна система, місцеві трубопроводи є власністю міста та належать територіальній громаді, позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував перебування на законних підставах у нього у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації в межах міста Карлівка та по вулиці Гурамішвілі Карлівського району Полтавської області газорозподільної системи, яка надавала послуги з розподілу газу відповідачу; підтвердження споживання газу не має (споживає плита, котел), тому що люди (населення) мають право користуватись природним газом своїм національним багатством відповідно до ст. 13 Конституції України, ст. 4 Закону УРСР «Про економічну самостійність Української РСР»; до газорозподільної системи підключено багатоповерховий будинок АДРЕСА_2 , який було введено в експлуатацію в 1982 році, а згідно довідки позивача газопровід було прийнято в експлуатацію та підключено в 2007 році; НКРЕКП не входить до системи центральних органів виконавчої влади, а також вважає, що позивач не надав достатньо доказів щодо правомірних дій до відповідача. Окрім того, ОСОБА_1 не погоджується з розрахунком заборгованості за розподіл природного газу. Так, згідно наданих останніх показників (9 607 від 05.06.2022 з сайту) сума заборгованості повинна була б складати: 2 802,45 1 462,45 = 1340,00 грн. За даними обліку АТ «Полтавагаз» станом на 2023 рік річна замовлена потужність визначається виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу об`єктом за газовий рік (з 01.10.2021 по 30.09.2022), але станом на 30.09.2022 дані у позивача відсутні. Рахунки фактури позивача не відповідають вимогам бухгалтерського обліку, а кошти, які були сплачені відповідачем раніше інвестиція в газорозподільну мережу.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом установлено, що за підсумками споживання газу по лічильникам, абонент ОСОБА_1 споживає природний газ за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого показник лічильника 02.11.2020 становив 8 288 (зняття показників), 18.12.2021 9 130 (зняття показників), 05.06.2022 9 607 (зняття показників)

З даних картки абонента ОСОБА_1 вбачається, що їй щомісячно нараховувалося: із січня 2020 року по червень 2020 року 73,09 грн., липня 2020 року по вересень 2020 року 83,98 грн., з жовтня 2020 року по грудень 2020 року 83,86 грн., за січень 2021 року 115,11 грн., з лютого 2021 року по грудень 2021 року 104,66 грн., з січня 2022 року по грудень 2022 року 118,80 грн.

Позивачем також надано картку фактичного споживання м.куб газу абонентом ОСОБА_1 із січня 2020 року по січень 2023 року.

Як видно з Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2498, договір є публічним (п.1.1.), його умови є однаковими для всіх споживачів (п.1.2.) та є договором приєднання на невизначений строк.

Відповідно до п. 7 гл. 3 р VI Кодексу газорозподільних систем фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Фактом згоди приєднання ОСОБА_1 до умов договору розподілу природного газу є споживання природного газу, що підтверджується відомостями про зняття показників та карткою фактичного споживання газу по лічильникам абонента ОСОБА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 код ЕІС: 56ХМ26D11000509S, а також оплата Відповідачем за послуги з розподілу природного газу по рахунках Оператора ГРМ за період з 20.01.2020 року по 20.01.2023 року, загальний розмір якої склав 1 462,45 грн., що підтверджується рахунком фактурою на оплату послуг з розподілу природного газу та скрін-шотами з програми Білінг-2 АТ «Полтавагаз».

У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт (абзац 11 пункту 5 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем). Разом з тим, суду не надано належних доказів, які б свідчили про припинення розподілу природного газу відповідачці.

28.10.2023 року за № 1229 Позивач направив Відповідачу претензію з вимогою сплати до 20 листопада 2023 року боргу у загальному розмірі 2 050,79 грн).

З розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем, станом на 20.01.2023 становить 2 315,14 грн.

Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначає Закон України «Про ринок природного газу».

Відповідно до п. 23 ч.1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» побутовий споживач - це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

За п.35 ч.1 ст. 1 цієї статті передбачено, що розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.

Частинами 1 та 2 статті 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним.

Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу надання послуг з розподілу природного газу та їх оплати, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», та Цивільним кодексом України.

За п.2 ч.1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, комунальні послуги, зокрема послуги з постачання та розподілу природного газу.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема споживачі (індивідуальні та колективні); виконавці комунальних послуг. Згідно п. 1 ч. 2 цієї статті - виконавцями комунальних послуг, зокрема, послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача.

За змістом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За нормами ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Відповідно до пункту 1.3. Типового договору розподілу природного газу - фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Розрахунок вказаної заборгованості здійснено позивачем АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», керуючись вимогами Кодексу газорозподільних систем, тарифами встановлених на послуги розподілу природного газу для АТ «Полтавагаз», об`ємів споживання відповідачем природного газу.

07 жовтня 2019 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг прийнято постанову №2080, відповідно до якої затверджено ряд змін до Кодексу ГРС та Типового договору розподілу природного газу, зокрема до глави 6 розділу VI Кодексу ГРС, яким встановлено порядок розрахунків за договором розподілу природного газу.

Відповідно до пункту 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС, розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Згідно з пунктом 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС, річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою. З 01 січня 2021 року річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу.

Відповідно до умов пункту 6.1 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення (п.6.2 розділу VI даного Договору).

Суд не бере до уваги посилання відповідачки щодо відсутності реєстрації постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 24.12.2019 року №3037, від 16.12.2020 року №2460, від 30.01.2021 року №129, від 22.12.2021 № 2764, у Міністерстві юстиції України, як на підставу відсутності у позивача повноважень для нарахування заборгованості за послуги з розподілу природного газу, оскільки, відповідно до Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг», така реєстрація не передбачена. За змістом частини шостої статті 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг» рішення Регулятора не підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України.

Норми Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг», а також постанови НКРЕКП в судовому порядку не оскаржені та не скасовані, отже підлягають виконанню. Тоді як не згода відповідача із тарифами з розподілу природного газу через відсутність техніко-економічного обґрунтування їх зростання, виходять за межі заявленого спору та, за відсутності альтернативного розрахунку, не впливають на розмір заборгованості, постановленої до стягнення згідно діючих тарифів.

Окрім того, необхідно зазначити, що на виконання Закону України «Про природні монополії», «Про електроенергетику», «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» указом Президента України від 27.08.2014 №694/2014 «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» було утворено Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), а у вересні 2016 року Верховна Рада прийняла Закон України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», що набув чинності 26 листопада 2016 року, який визначає статус, правові засади діяльності та повноваження НКРЕКП.

Також судом встановлено, що АТ ««Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» має право на здійснення господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Полтавської області, в тому числі і в м. Карлівка, де знаходиться газорозподільна система, яка перебуває у користуванні АТ «Полтавагаз», що підтверджується ліцензією на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої згідно з постановою НКРЕКП від 15.06.2027 № 778 (зі змінами), Випискою з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, довідкою Карлівського УЕГС АТ «Полтавагаз» від 26.04.2023 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За нормами статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідач скористався наданими послугами, продовжуючи споживати природний газ, натомість, всупереч визначеним законом та умовами договору обов`язкам, свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконував, а саме не сплачував вартість отриманих ним послуг, внаслідок чого має заборгованість перед позивачем, що станом на 20.01.2023 року склала 2 315,14 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач, користуючись послугами природного газу, не сплачував позивачу витрати за розподіл газу, а відтак позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за цей період у вказаному вище розмірі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки суд дійшов висновку про доцільність задоволення позовних вимог у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений останнім судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», що знаходиться в м.Полтава, вул. В.Козака, 2а, на р/р НОМЕР_3 в філії - Полтавське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України», МФО 331467, код ЄДРПОУ 03351912, заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу у розмірі 2 315,14 грн. (дві тисячі триста п`ятнадцять гривень чотирнадцять копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», що знаходиться в м. Полтава, вул. В. Козака, 2а, на р/р НОМЕР_4 в філії - Полтавське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України», МФО 331467, , суму сплаченого судового збору у розмірі 2684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні нуль копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги або через Карлівський районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя О. М. Герцов