УХВАЛА

20 червня 2023 року м.Суми

Справа №585/2509/20

Номер провадження 22-ц/816/505/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

у присутності :

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Глущенка Віталія Вікторовича,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 04 червня 2021 року у складі судді Машини І.М., ухваленого в м. Ромни Сумської області, повний текст якого складено 02 липня 2021 року,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 28 грудня 2017 року між нею та ОСОБА_3 було укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідачу було надано у позику грошові кошти в сумі 30000 доларів США зі сплатою щомісяця 24% річних за користування позикою, що становить суму, еквівалентну 600 доларам США, які зобов`язався повернути не пізніше 28 грудня 2018 року. 03 грудня 2018 року між нею та ОСОБА_3 було укладено договір № 1, яким були внесені зміни до пункту 2 договору позики від 28 грудня 2017 року, відповідно до яких було змінено строки повернення суми позики, зазначеної у пункті 1 цього договору, та встановлено строк повернення не пізніше 03 грудня 2019 року. При цьому сторони домовилися, що позичальник зобов`язується повернути частину суми позики в розмірі, що на дату повернення становитиме суму в гривні еквівалентну 10 000 доларів США, встановленого для купівлі долара США, не пізніше 03 червня 2019 року, а повне повернення суми позики повинно бути здійснене не пізніше 03 грудня 2019 року. Усі інші умови договору позики від 28 грудня 2017 року залишились без змін.

Позивачка вказує, що відповідач 29 листопада 2019 року допустив прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо сплати відсотків, у зв`язку з чим станом на 01 жовтня 2020 року заборгованість за договором позики становить 39 056,06 доларів США, з яких: 30 000 доларів США сума позики; 6 059,29 доларів США відсотки; 2 996,77 доларів США пеня, передбачена договором, яку і просила стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 04 червня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 03 грудня 2018 року в сумі 1105696,59 грн, що станом на 01 жовтня 2020 року становить еквівалент 39056,06 доларів США (курс НБУ 28,3105), з яких: 30000 доларів США сума позики, 98,63 доларів США сума прострочених відсотків за період з 29 листопада 2019 року 03 грудня 2019 року, 16,44 доларів США пеня на суму 10000 доларів США за період 29 листопада 2019 року 03 грудня 2019 року, 5 960,66 доларів США сума прострочених відсотків за період 04 грудня 2019 року 01 жовтня 2020 року, 2 980,33 доларів США пеня за період 04 грудня 2019 року 01 жовтня 2020 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 10 510 грн сплаченого нею судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 7 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Сумського апеляційного суду від 30 серпня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 04 червня 2021 року змінено в частині задоволення позовних вимог та розподілу судових витрат.

Викладено резолютивну частину рішення в наступній редакції:

«Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 03 грудня 2018 року в сумі 93 6947,32 грн, що станом на 01 жовтня 2020 року становить еквівалент 33 095,40 доларів США (курс НБУ 28,3105), з яких: 30 000 доларів США сума позики, 98,63 доларів США сума прострочених відсотків за період з 29 листопада 2019 року 03 грудня 2019 року, 16,44 доларів США пеня на суму 10 000 доларів США за період 29 листопада 2019 року 03 грудня 2019 року, 2 980,33 доларів США пеня за період 04 грудня 2019 року 01 жовтня 2020 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 8 906,17 грн судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 5 931,80 грн витрат на професійну правничу допомогу».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 2 405,74 грн судових витрат за перегляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 лютого 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, постанову Сумського апеляційного суду від 30 серпня 2022 року в оскарженій частині залишено без змін.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, особа, яка не брала участь у справі ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що вони з ОСОБА_3 з 01 червня 1996 року перебували в зареєстрованому шлюбі, під час якого було придбано квартиру АДРЕСА_1 та нежитлову будівлю загальною площею 1501,9 кв.м, що розташована в АДРЕСА_2 . Починаючи з 2017 року шлюбні відносини з ОСОБА_3 припинені. Відповідач заперечує її право на частину спільно нажитого майна подружжя, у зв`язку з чим нею був поданий позов про визнання за нею права на це майно, який на даний час перебуває в провадженні Роменського міськрайонного суду Сумської області.

Зазначає, що їй стало відомо про боргові зобов`язання її чоловіка відповідача у справі, та існування двох відкритих виконавчих проваджень з примусового виконання постанови Сумського апеляційного суду від 30 серпня 2022 року у цій справі та виконавчого напису нотаріуса, виданого 03 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В. Звертає увагу суду на недопустимість подвійного стягнення.

Сторонами відзиву на апеляційні скарги у встановлений судом строк подано не було.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача адвоката Глущенка В.В., перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційної скаргою ОСОБА_2 підлягають закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 2, 3 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Апеляційне та касаційне оскарження судових рішень є формою перевірки законності та обґрунтованості рішень суду вищестоящим судом з метою зміни чи скасування неправильних судових рішень.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Згідно статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, апеляційна перевірка судових рішень, ухвалених судом першої інстанції, є гарантією реалізації права на судовий захист.

Частиною 1 статті 352 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Як вбачається з доводів апеляційної скарги, ОСОБА_2 посилається на те, що вона є дружиною відповідача у справі, під час шлюбу з яким було набуто квартиру та нежитлове приміщення, а також на можливість поділу боргів подружжя в судовому порядку.

Встановлено, що спір виник з приводу невиконання ОСОБА_3 взятих на себе зобов`язань за договором позики від 28 грудня 2017 року, укладеного з ОСОБА_1 , з подальшими змінами, внесеними договором №1 від 03 грудня 2018 року. Заявник апеляційної скарги ОСОБА_2 не є стороною договору позики та обов`язку по виконанню цього договору у неї не виникло.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, судом першої інстанції не досліджувалося питання використання відповідачем отриманих за вказаним договором позики коштів, зокрема в інтересах сім`ї. Сам факт стягнення з відповідача заборгованості за договором позики, не породжує для заявника апеляційної скарги обов`язку у поверненні присудженої до стягнення суми боргу.

Під час розгляду цієї судової справи не було предметом розгляду і звернення стягнення на передану відповідачем в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 , яка, за ствердженням заявника апеляційної скарги, є спільно нажитим майном подружжя.

Колегія суддів звертає увагу і на те, що ОСОБА_2 в поданій апеляційній скарзі не обґрунтувала, яким чином оскаржуване рішення зачіпає безпосередньо її права та інтереси.

Право ОСОБА_2 на частку у нерухомому майні, яке було придбано під час перебування в шлюбі ОСОБА_3 , та відповідно до ст. 60 СК України є їх спільною сумісною власності, підлягає захисту шляхом визнання за нею права на це майно, а не шляхом скасування рішення про стягнення з ОСОБА_3 суми боргу.

Таким чином, оскільки вирішення в судовому порядку спору між сторонами щодо невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором позики, не впливає на права заявника апеляційної скарги, а тому, на переконання колегії суддів, вказаним рішенням суду від 04 червня 2021 року питання про її права та інтереси не вирішувалось.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 04 червня 2021 року - підлягає закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 260; 362 ч. 1 п. 3; 367-368; 381 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 04 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 21 червня 2023 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: О.Ю.Кононенко

В.І.Криворотенко