ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/2067/21 Номер провадження 22-ц/814/3376/23Головуючий у 1-й інстанції Зоріна Д.О. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів: Абрамова П.С., Одринської Т.В.,

за участю секретаря Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Полтаваобленерго» на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 лютого 2023 року (повний текст рішення складено 06 березня 2023 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про визнання дій відповідача протиправними,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Полтаваобленерго» (далі АТ «Полтаваобленерго») про визнання дій відповідача протиправними.

В обґрунтування позову зазначено, що без попередження за п`ять днів та при наявності між сторонами судового спору, відповідачем АТ «Полтаваобленерго» в порушення пунктів 11.5.12 та 11.5.13 Кодексу систем розподілу 25 листопада 2021 року було припинено подачу електроенергії до домоволодіння позивача за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з вищевказаним, позивач прохав суд визнати незаконним відключення споживачу ОСОБА_1 електропостачання 25 листопада 2021 року без попередження за 5 робочих днів, шляхом подвійного зазначення завідомо неправдивої інформації щодо причин відключення електропостачання.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 лютого 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «Полтаваобленерго» про визнання дій відповідача протиправними задоволено.

Визнано дії АТ «Полтаваобленерго» по відключенню від електропостачання 25 листопада 2021 року домоволодіння споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , незаконними.

Суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 , оскільки дійшов до висновку про недотримання відповідачем пункту 7.5 ПРРЕЕ та підпункту 11.5.12 Кодексу системи розподілу в частині: по-перше, неналежного повідомлення споживача про намір відключення останнього від електропостачання, запланованого на 25 листопада 2021 року; по-друге, направлення попередження про припинення постачання електроенергії від 28 жовтня 2021 року неуповноваженими на вчинення зазначених вище дій особами, а саме наведеними вище нормативними актами передбачено попередження споживача про відключення від електропостачання виключно оператором системи розподілу яким є відповідач АТ «Полтаваобленерго», тоді як зазначені вище дії було виконано ТОВ «Полтаваенергозбут» як постачальником енергії.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

З рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 лютого 2023 року не погодилося АТ «Полтаваобленерго» та оскаржило його в апеляційному порядку, подавши до суду апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі відповідач прохає суд розглянути апеляційну скаргу та скасувати рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 лютого 2023 року, постановивши нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

На думку особи, яка подала апеляційну скаргу, оскаржуване судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права.

Відповідач зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не відповідають передбаченим вимогам діючого законодавства, зокрема, статті 16 ЦК України.

Наголошено, що нормами пункту 7.5 ПРРЕЕ передбачено припинення повністю або частково постачання електричної енергії електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником. Відтак, ТОВ «Полтаваенергозбут» уповноважено вчиняти дії в частині надсилання попередження споживачу про відключення від електропостачання.

Крім того, згідно пункту 11.5.12 КСР електропостачальник має право звернутися до оператора системи розподілу щодо припинення електроживлення користувача.

Доводи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 прохав суд, з огляду на безпідставність та необґрунтованість поданої апеляційної скарги АТ «Полтаваобленерго», оскільки небажання відповідача виконувати умови договору не є підставою для скасування законного судового рішення, залишити її без задоволення, а рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 лютого 2023 року без змін.

Позивач наголошує, що попередження про припинення електроживлення надсилається ОСР одночасно електропостачальнику та відповідному споживачу електроенергії за 5 робочих днів до запланованої дати обмеження/припинення розподілу електричної енергії.

Також ОСОБА_1 у поданому ним відзиві на апеляційну скаргу звертає увагу на поведінку відповідача та його представника, які зловживаючи наданими їм процесуальними правами, всіляко затягували розгляд цієї справи у місцевому суді.

Позиція учасників справи у суді апеляційної інстанції

Представник АТ «Полтаваобленерго», взявши участь у розгляді справи у режимі відеоконференції, вимоги поданої апеляційної скарги підтримала та прохала їх задовольнити, з підстав наведених в апеляційній скарзі.

Інші учасники справи, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання, на розгляд справи до суду апеляційної інстанції не з`явилися.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , та за даною адресою відкрито особовий рахунок побутового споживача електроенергії № НОМЕР_1 .

З 01 січня 2019 року відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» енергопослуги побутовим споживачам, в тому числі і Кременчуцького району, надають АТ «Полтаваобленерго» (оператор системи розподілу) та ТОВ «Полтаваенергозбут» (компанія-постачальник).

ТОВ «Полтаваенергозбут» (компанією-постачальником) на адресу позивача було направлено попередження про припинення постачання електроенергії №769202110 від 28 жовтня 2021 року (т.1, а.с. 119-120).

Згідно повідомлення АТ «Полтаваобленерго» 25 листопада 2021 року відбулося відключення електроустановки домоволодіння ОСОБА_1 , яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі повідомлення ТОВ «Полтаваенергозбут» (т.1, а.с. 06).

Позиція апеляційного суду

Щодо обраного способу захисту

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом статті 15 ЦК України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

При цьому, під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду відповідно до частини першої статті 16 ЦК України.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22 січня 2019 року зі справи № 912/1856/16, від 14 травня 2019 року зі справи № 910/11511/18, від 28 травня 2020 року зі справи № 910/7164/19.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі засоби правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Крім того, Європейський суд з прав людини указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, звертаючись до місцевого суду з позовною заявою, прохав суд визнати незаконним відключення споживачу електропостачання 25 листопада 2021 року.

Натомість у матеріалах справи присутнє повідомлення, що адресоване ОСОБА_1 , про відключення його електроустановки АТ «Полтаваобленерго» 14 лютого 2022 року, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що свідчить про попереднє її підключення після подій, що відбулися 25 листопада 2021 року (т.1, а.с. 62).

З огляду на заявлену позовну вимогу, колегія суддів вважає, що встановлення факту незаконного відключення споживача від електроенергії не здатне у повній мірі реально поновити право особи, яка звернулася до суду за його захистом, однак може гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Щодо порядку повідомлення про відключення від електроенергії

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення зобов`язань є договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про ринок електричної енергії» основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема: 1) правилами ринку, які, в тому числі, визначають правила функціонування балансуючого ринку та ринку допоміжних послуг; 2) правилами ринку «на добу наперед» та внутрішньо добового ринку; 3) кодексом системи передачі, кодексом систем розподілу; 4) кодексом комерційного обліку; 5) правилами роздрібного ринку; 6) іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 6 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 до укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається зі споживачем, договірні відносини між споживачем та суб`єктом господарювання, що провадить діяльність з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами (або ОСР як правонаступником за договорами про користування електричною енергією та договорами про постачання електричної енергії), урегульовуються окремими положеннями діючих договорів про користування електричною енергією або договорів про постачання електричної енергії (у частині взаємовідносин споживача і електророзподільної організації), які не суперечать вимогам чинного законодавства у сфері електроенергетики. Зокрема сторони керуються вимогами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) з питань потужності, якості електроенергії, окремих процедурних питань тощо. У разі виникнення суперечності між нормами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) та нормами законодавства про електроенергетику сторони керуються вимогами чинного законодавства.

Після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо. В іншій частині договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії припиняють свою дію.

Згідно з пунктом 1.1.1 глави 1.1 розділу І Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 312, які набрали чинності 11 червня 2018 року, ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачами (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами.

Відповідно до пункту 5.1.1 ПРРЕЕ оператор системи має право, зокрема, 1) отримувати своєчасно плату за надання послуги з розподілу або передачі електричної енергії та плату за перетікання реактивної електричної енергії відповідно до умов договорів та законодавства України; 6) тимчасово припиняти розподіл (передачу) електричної енергії, обмежувати обсяг розподілу (передачі) електричної енергії або відключати споживача від мережі без його згоди у випадках та порядку, передбачених цими Правилами та Кодексом систем розподілу, зокрема у зв`язку із заборгованістю споживача за договором про користування електричною енергією та/або договором про постачання електричної енергії, які продовжують свою дію в частині регулювання відносин сторін щодо заборгованості (переплати) за цими договорами, нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.

Згідно з пунктом 5.5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

У відповідності до пункту 7.5 ПРРЕЕ оператор системи припиняє повністю або частково постачання електричної енергії споживачу за умови попередження споживача не пізніше ніж за 5 робочих днів до дня відключення у разі:

- відсутності персоналу для обслуговування електроустановок споживача або договору на обслуговування електроустановок (на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади);

- недопущення уповноважених представників оператора системи до електроустановок споживача, пристроїв релейного захисту, автоматики і зв`язку, які забезпечують регулювання навантаження в енергосистемі, та/або розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що розташовані на території споживача;

- заборгованості за надані послуги з розподілу (передачі) електричної енергії відповідно до умов договору з оператором системи;

- несплати вартості не облікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем цих Правил, визначеної відповідно до законодавства (за умови прийняття судом рішення щодо споживання споживачем не облікованої електричної енергії на користь оператора системи);

- невиконання припису представника відповідного органу виконавчої влади;

- закінчення терміну дії, розірвання або не укладення договору між споживачем та оператором системи;

- закінчення терміну дії договору між. споживачем та постачальником «останньої надії» (за умови не укладення споживачем договору з іншим електропостачальником);

- порушення споживачем під час виконання робіт або провадження іншої діяльності поблизу електричних мереж Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 1997 року № 209.

Припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється також електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі:

- заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником;

- недопущення уповноважених представників електропостачальника до розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що розташовані на території споживача.

Попередження про припинення повністю або частково постачання (розподілу або передачі) електричної енергії оформлюється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається споживачу окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено, прізвище, ім`я, по батькові, підпис відповідальної особи, якою оформлено попередження.

Датою отримання таких попереджень буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом).

Попередження про припинення постачання електричної енергії може надаватись споживачу в інший спосіб, передбачений договором з електропостачальником та договором з оператором системи або додатками до нього.

Якщо підставою для припинення постачання електричної енергії є заборгованість споживача перед відповідним учасником роздрібного ринку, у попередженні про припинення постачання електричної енергії додатково зазначається сума заборгованості за відповідним договором та період, за який ця заборгованість виникла.

У разі усунення споживачем в установлений строк порушень, що завчасно (до дня відключення) підтверджується належним чином, постачання електричної енергії споживачу не припиняється.

Оператор системи протягом одного робочого дня після надання споживачу попередження про припинення електроживлення повідомляє про це електропостачальника споживача та адміністратора комерційного обліку. У разі отримання оператором системи від електропостачальника звернення щодо відключення електроустановки споживача оператор системи має повідомити адміністратора комерційного обліку про отримання відповідного звернення протягом дня його отримання.

Після отримання повідомлення про припинення електропостачання споживач зобов`язаний ужити комплекс заходів, спрямованих на запобігання травматизму, загибелі людей та тварин, пошкодженню обладнання, негативним екологічним та іншим наслідкам (пункт 7.8 ПРРЕЕ).

З огляду на вищевказане вбачається, що нормами спеціальних правових актів, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, було передбачено можливість повідомлення споживача про припинення електроживлення належного йому об`єкта як оператором системи розподілу, так і електропостачальником, кожен з яких мав певні особливості під час здійснення такого повідомлення.

Згідно пункту 7.10 ПРРЕЕ припинення електроживлення електроустановок споживача здійснюється оператором системи у порядку, визначеному Кодексом системи передачі та Кодексом систем розподілу.

Водночас, пунктом 11.5.12 Кодексу систем розподілу, який затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 310, передбачено, що електропостачальник має право звернутися до ОСР (оператор системи розподілу) щодо припинення електроживлення Користувача (споживача електричної енергії), з яким електропостачальником укладено договір про постачання електричної енергії. У зверненні електропостачальник повинен, зокрема, зазначити дані, що ідентифікують відповідного споживача електричної енергії (EIC-код), та причину (підставу) припинення електроживлення такого споживача електричної енергії.

ОСР не має права вимагати від електропостачальника обґрунтування причини (підстави) припинення електроживлення, якщо вона відповідає випадкам, визначеним Правилами роздрібного ринку електричної енергії. У випадках, не передбачених Правилами роздрібного ринку електричної енергії, ОСР має право відхилити звернення електропостачальника, про що повідомляє електропостачальника протягом 2 робочих днів з дати отримання звернення.

Попередження про припинення електроживлення надсилається ОСР одночасно електропостачальнику та відповідному споживачу електричної енергії за 5 робочих днів до запланованої дати обмеження/припинення розподілу електричної енергії.

ОСР не розглядає заперечення щодо припинення електроживлення або звернення щодо неправомірності дій електропостачальника від споживачів електричної енергії.

ОСР повинен припинити електроживлення споживача електричної енергії протягом 10 робочих днів з дати отримання звернення від електропостачальника.

З матеріалів справи вбачається, що припинення постачання електроенергії домоволодіння позивача 25 листопада 2021 року відбулося згідно скоригованої заявки-повідомлення про припинення електроживлення побутових споживачів постачальника ТОВ «Полтаваенергозбут» на 25 листопада 2021 року оператору системи розподілу АТ «Полтаваобленерго» (т.1, а.с. 119), відтак спірне відключення було здійснено оператором системи розподілу за попереднім зверненням електропостачальника.

З огляду на вказане та беручи до уваги положення пункту 11.5.12 Кодексу систем розподілу, попередження про припинення електроживлення надсилається ОСР (у даному випадку АТ «Полтаваобленерго») одночасно електропостачальнику (у даному випадку - ТОВ «Полтаваенергозбут»)та відповідному споживачу (у даному випадку ОСОБА_1 ) електричної енергії за 5 робочих днів до запланованої дати обмеження/припинення розподілу електричної енергії.

За таких обставин, законодавець поклав обов`язок повідомлення споживача та електропостачальника про відключення від електропостачання домоволодіння саме на оператора системи розподілу, яке останній має здійснити за 5 робочих днів до запланованої дати обмеження/припинення розподілу електричної енергії.

Докази належного повідомлення АТ «Полтаваобленерго», зокрема, ОСОБА_1 про відключення 25 листопада 2021 року електропостачання належного останньому будинку матеріали справи не містять.

Що ж стосується дати отримання попередження про припинення постачання електроенергії №769202110 від 28 жовтня 2021 року, то слід відмітити, що згідно матеріалів справи вбачається, що воно було відправлено ТОВ «Полтаваенергозбут» засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 28 жовтня 2021 року (т.1, а.с. 120).

Верховний Суд у постанові від 06 вересня 2022 року по справі № 369/10226/19 звертає увагу на те, що направлені позивачу попередження про припинення постачання електроенергії є лише фіксацією порушення, вони не встановлюють для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії.

Зазначені попередження можуть бути визнані як докази із наданням їм відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору, зокрема щодо визнання неправомірним нарахування боргу чи визнання його незаконним, відшкодування матеріальних збитків, стягнення заборгованості за електроенергію, неправомірне відключення постачання електричної енергії, при вирішенні яких суд зобов`язаний дати оцінку фактам, зазначеним в цих попередженнях.

Оцінюючи докази направлення електропостачальником ОСОБА_1 попередження про припинення постачання електроенергії колегія суддів зауважує, що встановити факт отримання ОСОБА_1 такого повідомлення не є можливим за відсутності відомостей про дату його особистого вручення споживачу, або про дату його отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач.

Отже, колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду про відсутність належного повідомлення АТ «Полтаваобленерго» позивача про відключення від електропостачання 25 листопада 2021 року домоволодіння останнього, відтак, з огляду на зазначене, суд першої інстанції, встановивши обставини справи та правильно застосувавши норми матеріального права, дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Як вбачається з частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги АТ «Полтаваобленерго», а рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 лютого 2023 року залишити без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Полтаваобленерго» - залишити без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 грудня 2023 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді П.С. Абрамов

Т.В. Одринська