Провадження № 2/344/2832/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Устинської Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Івано-Франківського медичного університету до ОСОБА_1 про стягнення коштів за навчання в розмірі 152 581,92 грн., стягнення судових витрат

В С Т А Н О В И В:

Ректор Івано-Франківського національного медичного університету звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що згідно з наказом МОЗ України № 1426 від 24 червня 2019 року «Про зміну найменування та затвердження статуту Івано-Франківського національного медичного університету (нова редакція)», Державному вищому навчальному закладу «Івано-Франківський національний медичний університет» змінено найменування на Івано-Франківський національний медичний університет.

На підставі рішення приймальної комісії наказом ректора Університету №237-с від 11.08.2012 року ОСОБА_1 зараховано студентом першого курсу медичного факультету Університету за державним замовленням. На виконання вимог Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №992 від 22.08.1996 року Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого наказом МОЗ України №367 від 25.12.1997, 02 вересня 2012 року між Університетом та Відповідачем укладено Угоду № 20 про підготовку фахівців з вищою освітою. Так, згідно з умовами укладеної Угоди Відповідач зобов`язується прибути після закінчення Університету на місце працевлаштування відповідно до направлення і відпрацювати не менше трьох років по закінченню навчання в інтернатурі; у разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати відповідно до державного бюджету вартість навчання в установленому порядку. Разом з тим, Угодою передбаченою обов`язок Університету забезпечити студентові: якісну теоретичну і практичну підготовку фахівця з вищою освітою згідно з навчальними планами та програмами і вимогами кваліфікаційних характеристик фахівця; оформити студентові направлення на працевлаштування. На виконання умов укладеної Угоди згідно Протоколу офіційного розподілу випускників Університету, які закінчують Університет у червні 2019 році Відповідача як молодого спеціаліста направлено на роботу згідно направлення на роботу № 4 від 16.04.2019 року в Національну дитячу спеціалізовану лікарню ОХМАДИТ на посаду лікаря-педіатра. Із пропозицією щодо працевлаштування Відповідач ознайомлена та згідна про що свідчить її заява. Направлення на роботу №4 Відповідачу було вручено особисто. Наказом ректора Університету № 253-с від 19 червня 2019 року на підставі результатів державних екзаменів і відповідно з рішенням Державної екзаменаційної комісії Відповідачу присвоєно кваліфікацію лікаря і видано диплом. Виходячи з наведеного, Університетом повністю виконано умови укладеної Відповідачем Угоди. Управлінням Західного офісу Державної аудиторської служби в Івано-Франківській області була проведена ревізія фінансово-господарської діяльності Івано-Франківського національного медичного університету за період з 01.01.2019 до 30.09.2022 року. Згідно акту ревізії від 28.02.2023 року за № 04-21/01 було встановлено порушення, що призвели до матеріальної шкоди державному бюджету у зв`язку із невідпрацюванням випускниками університету за направленням, зокрема і ОСОБА_1 .

Відповідно до листа Національної дитячої спеціалізованої лікарні ОХМАДИТ надано інформацію, що лікаря-інтерна з педіатрії інфекційного боксового відділення звільнено з роботи 30.06.2021 року за власним бажанням. До роботи на посаді лікаря-педіатра Відповідач не приступила. Вищевказане свідчить про те, що Відповідач відмовляється відпрацювати не менше трьох років як молодий фахівець в державній установі охорони здоров`я, і як наслідок, невиконання Відповідачем умов Угоди тягне за собою обов`язок відшкодувати у встановленому порядку відповідно до державного бюджету вартість навчання. Відповідно до Розрахунку фактичних витрат на навчання ОСОБА_1 2019 року випуску вартість навчання Відповідача становить 152 581,92 грн, в тому числі стипендія в розмірі 28 266,23 грн. 20.03.2023 року Університетом надіслано Відповідачу вимогу про виконання зобов`язання за № 06/896 Згідно відповіді на вимогу від 03.05.2023 року відповідач заперечувала свої зобов`язання, посилаючись на отримання нею довідки на самостійне працевлаштування. Проте, під час офіційного розподілу Відповідач отримала направлення на роботу, а не довідку про самостійне працевлаштування. Враховуючи наведене просять суд стягнути з відповідача на користь позивача кошти, затрачені Івано-Франківським національним медичним університетом на навчання ОСОБА_1 в розмірі 152 581,92 грн.

15.09.2023 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому, зазначив, що ОСОБА_2 не порушила умови Угоди N?20 від 02 вересня 2012 року. Крім того, позивачем не надано обгрунтованого розрахунку на підтвердження потрачених коштів на навчання Відповідача, а долучений до позовної заяви розрахунок фактичних витрат за навчання ОСОБА_1 не є належним доказом з врахуванням вищезазначених заперечень. Просив відмовити в задоволенні позову (а.с.64-70).

25.09.2023 року представик позовича подала відзив на позовну заяву, в якому вимоги позову підтримала, просила задоволити (а.с.88-96).

Представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити.

Представник відповідачки позовні вимоги визнав частково в розмірі 102 293,72 грн.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що згідно витягу із наказу №327-с від 11.08.2012 року ОСОБА_1 зараховано студентом 1-го курсу Медичного факультету за спеціальністю Педіатрія за державним замовленням (а.с.7).

02.09.2012 року між ДВНЗ «Івано-Франківський національний медичний університет» в особі Ректора та ОСОБА_1 укладено угоду про підготовку фахівців із вищою освітою (а.с.8).

Так, згідно з умовами укладеної угоди ОСОБА_1 зобов`язалась прибути після закінчення Університету на місце працевлаштування відповідно до направлення і відпрацювати не менше трьох років по закінченню навчання в інтернатурі; у разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати відповідно до державного бюджету вартість навчання в установленому порядку.

Крім того, згідно угоди від 02.09.2012 року передбаченою обов`язок Університету забезпечити студентові: якісну теоретичну і практичну підготовку фахівця з вищою освітою згідно з навчальними планами та програмами і вимогами кваліфікаційних характеристик фахівця; оформити студентові направлення на працевлаштування.

Копією навчальної студентської картки підтверджується, що ОСОБА_1 в період часу з 2012 року по 2019 рік навчалась в Івано-Франківському національному медичному університеті на медичному факультеті за спеціальністю Педіатрія (а.с.10-12).

11.03.2019 року ОСОБА_1 звернулась до голови комісії зі сприяння працевлаштування випускників університету, ректора ІФНМУ із заявою про розгляд комісією питання працевлаштування її в Національну дитячу спеціалізовану лікарнюОХМАДИТ м.Києва на посаду лікаря-педіатра через МОЗ України оформити направлення на роботу (а.с.15).

Як вбачається із Протоколу офіційного розподілу випускників ІФНМУ 2019 року, ОСОБА_1 направлено на роботу в Національну дитячу спеціалізовану лікарнюОХМАДИТ на посаду лікаря-педіатра (а.с.16-17).

Згідно направлення на роботу №4 від 16.04.2019 року ОСОБА_1 направлено на роботу в Національну дитячу спеціалізовану лікарнюОХМАДИТ на посаду лікаря-педіатра (а.с.13).

Як вбачається із копії витягу з наказу №229-к НДСЛ ОХМАДИТ від 31.07.2019 року ОСОБА_1 з 01.08.2019 року прийнято у інфекційне боксове відділення для дітей молодшого віку з подальшим працевлаштуванням на посаду лікаря-інтерна за спеціальністю «педіатрія» (а.с.20).

З копії витягу з наказу №253-с від 19.06.2019 року «Про присвоєння кваліфікації «лікар» і видачу дипломів за рівнем «спеціаліст» випускникам 2019 року та відрахування студентів встановлено, що ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію «Лікар» та видано диплом спеціаліста звичайного зразка (а.с.9).

Як вбачається із копії витягу з наказу №602-к НДСЛ ОХМАДИТ від 30.06.2021 року ОСОБА_1 звільнено з посади лікаря-інтерна з педіатрії інфекційного боксованого відділення для дітей молодшого віку (повна ставка) 30.06.2021 року, за власним бажанням (а.с.19).

Відповідно до розрахунку фактичних витрат за навчання ОСОБА_1 випускниці Івано-Франківського національного медичного університету 2019 року за період з 2012 року по 2019 року становить 152 581,92 грн. (а.с.21).

Згідно довідки про доходи ОСОБА_1 вбачається, що загальна сума доходу за період з 01.09.2012 року по 30.06.2019 року, за винятком аліментів становить 28 266,23 грн. (а.с.22).

20.03.2023 року ректор Івано-Франківського національного медичного університету звертався до ОСОБА_1 із вимогою про повернення затрачених бюджетних коштів на її навчання в розмірі 151 484,35 грн. (а.с.23-24).

03.05.2023 року ОСОБА_1 надала відповідь на вимогу, в якій зазначила, що вона самостійно обрала місце працевлаштування та спеціальність інтернатури, звертаючись безпосередньо до Міністерства охорони здоров`я, самостійно влаштувалась лікарем-педіатром в КНП Центр первинної медико санітарної допомоги №3 Деснянського району м.Києва і на даний час працює за здобутою спеціальністю у ВНЗ Івано-Франківський медичний університет, а також МОЗ не заперечило щодо такого працевлаштування до закінчення терміну відпрацювання, нею не порушено умови угоди щодо трирічного відпрацювання, а тому не має підстав для відшкодування шкоди (а.с.25-26).

Відповідно до довідки №5 від 08.03.2023 року, ОСОБА_1 дійсно працювала в КНП Центр первинної медико санітарної допомоги №3 Деснянського району м.Києва з 21.07.2021 року по 07.02.2023 року на посаді лікаря-педіатра (а.с.27).

Відповідно до довідки №33 від 09.03.2023 року, ОСОБА_1 дійсно працює в ТОВ МЕДИКАЛ СЕРВІС за основним місцем роботи на умовах повної зайнятості, на посаді лікаря-педіатра амбулаторного відділення №15 з 08.02.2023 року по теперішній час (а.с.28).

Згідно акту ревізії фінансово-господарської діяльності Івано-Франківського національного медичного університеті за період з 01.01.2019 по 30.09.2022 № 04-21/01 від 28.02.2023 року встановлено, що ОСОБА_1 , яка закінчила у червні 2019 року Університет за спеціальністю «Педіатрія», угода про підготовку фахівців із вищою освітою №20 від 02.09.2012, відповідно до направлення на роботу №4 від 16.04.2019 Міністерства охорони здоров`я України направлена в НДСЛ ОХМАДИТ лікарем-педіатром. НДСЛ ОХМАДИТ листом від 09.02.2023 №352/02.1-10/-23 повідомило, що ОСОБА_1 дійсно проходила заочний цикл інтернатури зі спеціальністі Педіатрія і працювала на посаді лікаря-педіатра зі спеціальності Педіатрія з 01.08.2019 року у інфекційному боксованому відділенні для дітей молодшого віку по 30.06.2021 року. Звільнена за власним бажанням по ст.38 КЗпП України у зв`язку з переїздом на інше місце проживання згідно подюної нею Заяви (а.с.31-49).

Із зазначеного акта ревізії вбачається, що з випускниками укладено угоди про підготовку фахівців вищою освітою, згідно яких студенти зобов`язуються після закінчення навчального закладу прибути на місце направлення Міністерства охорони здоров`я України і відпрацювати не менше трьох років, а у разі відмови їхати за призначенням відшкодувати до державного бюджету вартість навчання в установленому порядку.

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_3 (а.с.71).

Відповідно до довідки розрахунку від 25.11.2023 року наданого представником відповідачки, витрати понесені на надання освітніх послуг ОСОБА_1 у Івано-Франківському національному медичному університеті за період 2012-2019 року склали 102 293,72 грн. (а.с.160-171).

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 року № 992, було затверджено Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок працевлаштування випускників ВНЗ), підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, пунктом 3 якого передбачено, що цей Порядок поширюється на осіб, які навчаються за спеціальністю медичного профілю.

Згідно з пунктом 4 Порядку працевлаштування випускників ВНЗ, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, керівники вищих навчальних закладів після зарахування осіб на навчання за державним замовленням укладають з ними угоду за формою згідно з додатком № 1.

Згідно з Указом Президента України від 23 січня 1996 року № 77/96 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобов`язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до Державного бюджету повну вартість навчання.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25 грудня 1997 року № 367 затверджено Порядок працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням (в редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин, далі - Порядок працевлаштування № 367), пунктом 6 цього Порядку передбачено, що випускники, які уклали угоду з вищим закладом освіти після зарахування на навчання, зобов`язані відпрацювати за місцем призначення не менше ніж три роки.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року Справа № 607/3693/17 Провадження № 14-151цс20 зазначається, що Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що договірне зобов`язання - це відносне правовідношення між юридично рівними і майново самостійними особами, що виникає на підставі укладеного договору, який виражає їх загальну волю на досягнення цивільно-правових результатів майнового чи немайнового характеру, настання яких відбувається у разі здійснення боржником певних активних дій, що відповідають праву вимоги кредитора і не зачіпають прав і законних інтересів третіх осіб, що не є учасниками зазначеного правовідношення. Оскільки метою договірних зобов`язань є досягнення їх сторонами певних правових результатів, особливого значення набуває їх виконання. Виконання зобов`язання - це вчинення кредитором і боржником дій, що становлять його предмет. При виконанні різноманітних договірних зобов`язань суб`єкти мусять керуватися загальними засадами, що йменуються принципами виконання зобов`язання. І в сучасних умовах до них відносять принципи належного та реального виконання зобов`язання, які, до речі, традиційно вважались такими.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на момент укладення угоди про підготовку фахівців із вищою освітою №168 від 02.09.2014 року) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини другої статті 52 Закону України від 23 травня 1991 року «Про освіту» (у редакції, чинній на момент укладення угоди про підготовку фахівців із вищою освітою №168 від 02.09.2014 року), випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов`язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо між сторонами укладеної угоди про підготовку фахівця з вищою освітою передбачений обов`язок цього фахівця після закінчення відповідного навчання відпрацювати три роки, наприклад, в закладі охорони здоров`я, куди цей фахівець (випускник) буде направлений за розподілом, а також його обов`язок компенсувати (відшкодувати) замовнику його навчання вартість витрат цього замовника на це навчання у разі неприбуття цього випускника за направленням або його відмови без поважних причин приступити до роботи за призначенням (наприклад, відпрацювати три роки в закладі охорони здоров`я, куди випускник направлений за розподілом), то зазначене зобов`язання з відшкодування витрат на навчання є цивільно-правовим договірним зобов`язанням.

Розумним та справедливим відповідне договірне зобов`язання щодо відпрацювання фахівцем після закінчення відповідного навчання трьох років за направленням замовника такого навчання, який оплатив навчання фахівця.

Покладення на фахівців, які отримали вищу освіту безкоштовно за державним замовленням, обов`язку щодо оплатного відпрацювання (на умовах не гірших, ніж ті які надаються іншим працівниками державного сектора економіки) за направленням держави протягом визначеного періоду часу (трьох років) не суперечить самій суті конституційного права на безкоштовну вищу освіту і в сучасник умовах економічного розвитку країни відповідає інтересам суспільства, щодо отримання від держави якісних послуг у відповідних секторах.

У зв`язку з вищевикладеним, на підставі повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, з`ясування фактичних обставин, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позов Івано-Франківського національного медичного університету до ОСОБА_1 про стягнення коштів за навчання слід задоволити часткового, та стягнути з відповідача на користь позивача кошти, в рахунок відшкодування вартості навчання в розмірі102 293,72 грн.

З урахуванням ч. 1 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути на користь позивача з відповідача 1 799,40 грн. ( 102 293,92 х 2 684,00 / 152 581,92) сплаченого судового збору, тобто пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного та відповідно до ст. ст. 509, 526, 625, 629, 651, 653 ЦК України, керуючись ст.ст. 89, 263-265, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, Суд

У Х В А Л И В :

Позов Івано-Франківського медичного університету до ОСОБА_1 про стягнення коштів за навчання в розмірі 152 581,92 грн., стягнення судових витрат. задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 в користь Івано-Франківського національного медичного університету, адреса місцезнаходження: м.Івано-Франківськ, вул.Галицька, 2, кошти, в рахунок відшкодування вартості навчання, у розмірі 102 293 (сто дві тисячі двісті дев`яносто три) гривні 92 копійки.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Івано-Франківського національного медичного університету, адреса місцезнаходження: м.Івано-Франківськ, вул.Галицька, 2, судовий збір в розмірі 1 799,40 грн.

В решті вимог позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 19.12.2023 року.

Суддя Пастернак І.А.