Ухвала

20 червня 2023 року

м. Київ

справа № 638/7366/21

провадження № 61-6182 ск 23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Пророка В. В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 23 грудня 2022 року та постанову Харківського апеляційного суду від 28 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визначення місця проживання дитини разом з батьком та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

1. У квітні 2023 року через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2022 року та постанову Харківського апеляційного суду від 28 березня 2023 року.

2. Проте касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції з огляду на таке.

3. Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

4. Однак скаржник, в супереч зазначеному пункту до касаційної скарги не додав документ, що підтверджує сплату судового збору, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

5. Звертаючись із зазначеним позовом у травні2021 року ОСОБА_2 просив суд визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 разом із ним та стягнути з ОСОБА_1 на його користь на утримання малолітнього сина аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх видів її заробітку, але не більше ніж десять прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

6. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», в редакції, чинній на момент звернення до суду із позовом, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів.

7. Таким чином ОСОБА_2 був звільнений від сплати судового збору в частині позовних вимог про стягнення аліментів в силу вимог закону.

8. Щодо решти позовних вимог Верховний Суд зазначає таке.

9. Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

10. Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

11. Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на момент звернення до суду з позовом, визначено, що судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становив 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

12. Крім цього частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

13. Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2021 року установлено на рівні 2 270,00 грн.

14. Таким чином, оскільки касаційну скаргу у справі № 638/7366/21 подано через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», за подання касаційної скарги має бути сплачено 1452,80 грн судового збору (2 270,00 грн * 0,4 * 200 % * 0,8).

15. Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», призначення платежу: 101;22030102,__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір (https://supreme.court.gov.ua/supreme/gromadyanam/platig/).

16. Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

17. На підтвердження сплати судового збору заявнику необхідно надати суду оригінал квитанції (платіжного доручення), що підтверджує його сплату.

18. Також відповідно до пункту третього частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

19. З оскаржуваних судових рішень вбачається, що ОСОБА_2 , звертаючись до суду із позовом, було залучено до участі у справі третю особу - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради.

20. Проте касаційна скарга не містить відомостей про третю особу, передбачених пунктом третім частини другої статті 392 ЦПК України.

21. Крім цього скаржником до касаційної скарги також не додано копії скарги та доданих до неї матеріалів для третьої особи.

22. Таким чином, касаційна скарга не відповідає зазначеним вимогам закону.

23. Крім цього Законом України № 460-IX від 15 січня 2020 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» за поданням Президента України В. О. Зеленського були суттєво обмежені повноваження Верховного Суду щодо відкриття касаційного провадження. Закон набрав чинності 08 лютого 2020 року.

24. Так, якщо до зазначених змін частина друга статті 389 ЦПК України передбачала, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, то зазначеним законом частина друга статті 389 ЦПК України викладена в новій редакції.

25. Починаючи з 08 лютого 2020 року учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, які не підлягають касаційному оскарженню, з підстави неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

25.1 якщосуд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

25.2 якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

25.3 якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

25.4 якщосудоверішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

26. Неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права без наведення визначених випадків є підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України:

26.1 ухвал суду першої інстанції, вказаних у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього ЦПК України, після їх перегляду в апеляційному порядку;

26.2 ухвал суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремих ухвал.

27. Пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України вимагає, що у касаційній скарзі повинно, зокрема, бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

28. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України, в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

29. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 ЦПК України, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

30. У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 ЦПК України, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

31. Тобто у касаційній скарзі повинно бути зазначено конкретний (конкретні) пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України, на підставі якого (яких) подається касаційна скарга та обґрунтовано (мотивовано) наявність цієї підстави (підстав).

32. Водночас в касаційній скарзі, поданій ОСОБА_1 , чітко визначено лише підставу оскарження, передбачену пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України - заявниця стверджує, що справу розглянуто за її відсутності, належним чином не повідомленої про дату, час і місце судового засідання. Інших підстав касаційного оскарження у касацій скарзі не наведено. Разом з тим касаційна скарга містить доводи щодо порушення судами норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору по суті, а прохальна частина скарги місить клопотання про ухвалення судом касаційної інстанції власного рішення по суті спору.

33. Таким чином, касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вимогам закону.

34. З огляду на вищевикладене заявник має надати до суду нову редакцію касаційної скарги, оформлену відповідно до положень статті 392 ЦПК України з урахуванням вимог цієї ухвали, із зазначенням конкретного (конкретних) пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України, та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав).

35. Якщо ж заявник не обґрунтовує свою скаргу іншими підставами, окрім пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України, скаржнику необхідно уточнити вимоги прохальної частини касаційної скарги, які необхідно викласти таким чином, щоб прохальна частина відповідала вимогам статті 409 ЦПК України.

36. Також відповідно до частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

37. Проте ОСОБА_1 , подаючи касаційну скаргу через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», не надала доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій цієї касаційної скарги з доданими до неї документами.

38. Таким чином заявник також має надати суду докази надсилання копій касаційної скарги з доданими до неї документами іншим учасникам справи листом з описом вкладення.

39. Суд також звертає увагу на те, що, якщо позов, апеляційна, касаційна скарга подані до суду в електронній формі, позивач, особа, яка подала скаргу, мають подавати до суду заяви по суті справи, клопотання та письмові докази виключно в електронній формі, крім випадків, коли судом буде надано дозвіл на їх подання в паперовій формі (частина дев`ята статті 43 ЦПК України).

40. Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 23 грудня 2022 року та постанову Харківського апеляційного суду від 28 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визначення місця проживання дитини разом з батьком та стягнення аліментів.

2. Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

3. У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернена заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ В. В. Пророк