Справа № 594/612/22
Провадження № 6/594/8/2023
У Х В А Л А

19 червня 2023 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Зушман Г.І.

з участю секретаря Шимків Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Борщеві, заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду у цивільній справі №594/612/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди, завданої споживачу, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить розстрочити виконання рішення Борщівського районного суду Тернопільської області у цивільній справі № 594/612/22 наступним чином: часткове погашення в сумі 2000 грн до 30.06.2023; в сумі 2000 грн до 31.07.2023; в сумі 2000 грн до 31.08.2023; в сумі 2000 грн до 30.09.2023; в сумі 2000 грн до 31.10.2023; в сумі 2000 грн до 30.11.2023; в сумі 2000 грн до 31.12.2023; в сумі 1623 грн 70 коп. до 30.01.2024. Посилається на те, що рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 30 вересня 2022 року у справі №594/612/22 позов ОСОБА_2 до нього про відшкодування шкоди завданої споживачу задоволено частково та стягнуто з нього в користь ОСОБА_2 12034,00 грн на відшкодування завданих збитків та 3589,70 грн за понесені ним судові витрати. Всього 15623 грн 70 коп. У зв`язку із запровадженням воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією затвердженою Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 року до територій на яких велися бойові дії входить м. Буча, Бучанської міської територіальної громади з 03.03.2022 року по 01.04.2022 року, м. Ірпінь, Ірпінської міської територіальної громади з 03.03.2022 року по 31.03.2022 року, м. Київ, з 24.02.2022 року по 10.08.2022 року. Однією з підстав для розстрочення виконання судового рішення є перебування його, як громадянина в тимчасовій окупації м. Буча, що значно вплинуло на його фізичне та ментальне здоров`я. У свою чергу, наслідками перебування в окупації його родини були грошові втрати (накопичені кошти були розграбовані та забрані солдатами росії) та втрати майна (у результаті ворожих обстрілів відбулось пошкодження будинку його бабусі в м. Ірпінь) на підтвердження чого додає фото пошкодженого будинку.

Враховуючи наведене вважає, що введення воєнного стану на території України значно вплинуло на життя його родини, яка як фізично так і матеріально постраждала від військових дій, які відбувалися та відбуваються надалі через обстріли м. Київ та Київської області. Щодо його матеріального стану, то він був зареєстрований, як фізична особа-підприємець 22.07.2020 та припинив діяльність 02.08.2021 року. Наразі, він не працевлаштований, є студентом денної форми навчання Київського національного університету імені Тараса Шевченка і перебуває на утриманні батьків відповідно до Закону України «Про охорону дитинства». У батьків відсутня фінансова можливість надати йому таку велику суму для виконання рішення суду. На сьогоднішній день йому 22 роки і через навчання та складання іспитів він не має можливості влаштуватись на роботу на повний робочий день. Проте, наразі починаються літні канікули, які дозволять працевлаштуватись на 0,5 ставки. Також, вважає за необхідне зазначити, що після завершення літньої сесії у нього може з`явитись можливість отримувати ординарну академічну стипендію у розмірі 2000 грн на місяць. Більша сума оплати буде неможливою, оскільки наразі він не має повної вищої освіти та досвіду роботи за своєю спеціальністю, професія не користується широким попитом на трудовому ринку, що викликає труднощі у працевлаштуванні. Також, однією з підстав складного працевлаштування є руйнування підприємств в регіоні його проживання, а саме території м. Буча, м. Ірпінь та м. Київ через регулярні ракетні обстріли, що спричинило дефіцит робочих місць. Вважає, що надання йому розстрочки виконання рішення суду строком на 8 місяців, дозволить ефективно, пропорційно з забезпеченням балансу прав і законних інтересів стягувача та боржника виконати рішення Борщівського районного суду Тернопільської області по справі № 594/6112/22.

Належно повідомлений заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав клопотання, в якому заяву про розстрочку виконання рішення суду підтримує повністю та просить судове засідання проводити у його відсутності.

Належно повідомлений стягувач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 30 вересня 2022 року у справі №594/612/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої споживачу, яке набрало законної сили 12 грудня 2022 року, позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 12034,00 грн. на відшкодування завданих збитків, а також 3589, 70 грн. судових витрат.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 30 вересня 2022 року залишено без змін.

21 квітня 2023 року на підставі заяви про видачу виконавчого листа від 03 квітня 2023 року судом видано виконавчий лист по справі ОСОБА_2 , що підтверджується відповідною відміткою у заяві.

Відповідно до вимог ч.ч.1,3,4 ст.435ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання удового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1)ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2)щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно ч.1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

При цьому розстрочення виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26 грудня 2003 року N 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо).

Таким чином, системне тлумачення положень ст. 435 ЦПК України, ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави дійти висновку, що відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Заявник ОСОБА_1 у заяві про розстрочку виконання рішення суду посилається на те, що у зв`язку із запровадженням воєнного стану в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, до територій на яких велися бойові дії входить м. Буча, Бучанської міської територіальної громади з 03.03.2022 року по 01.04.2022 року, м. Ірпінь, Ірпінської міської територіальної громади з 03.03.2022 року по 31.03.2022 року, м. Київ, з 24.02.2022 року по 10.08.2022 року. Однією з підстав для розстрочення виконання судового рішення є перебування його, як громадянина в тимчасовій окупації м. Буча, що значно вплинуло на його фізичне та ментальне здоров`я. У свою чергу, наслідками перебування в окупації його родини були грошові втрати (накопичені кошти були розграбовані та забрані солдатами росії) та втрати майна (у результаті ворожих обстрілів відбулось пошкодження будинку його бабусі в м. Ірпінь) на підтвердження чого додає фото пошкодженого будинку. Враховуючи наведене вважає, що введення воєнного стану на території України значно вплинуло на життя його родини, яка як фізично так і матеріально постраждала від військових дій, які відбувалися та відбуваються надалі через обстріли м. Київ та Київської області.

Щодо його матеріального стану, то він був зареєстрований, як фізична особа-підприємець 22.07.2020 та припинив діяльність 02.08.2021 року. Наразі, він не працевлаштований, є студентом денної форми навчання Київського національного університету імені Тараса Шевченка і перебуває на утриманні батьків відповідно до Закону України «Про охорону дитинства». У нього та батьків відсутня фінансова можливість надати мені таку велику суму для виконання рішення суду. Наразі він не має повної вищої освіти та досвіду роботи за своєю спеціальністю, професія не користується широким попитом на трудовому ринку, що викликає труднощі у працевлаштуванні. Також, однією з підстав складного працевлаштування є руйнування підприємств в регіоні його проживання, а саме території м. Буча, м. Ірпінь та м. Київ через регулярні ракетні обстріли, що спричинило дефіцит робочих місць. Вважає, що надання йому розстрочки виконання рішення суду строком на 8 місяців, дозволить ефективно, пропорційно з забезпеченням балансу прав і законних інтересів стягувача та боржника виконати рішення Борщівського районного суду Тернопільської області по справі № 594/6112/22.

На підтвердження наведеного заявник ОСОБА_1 надав:

- довідку Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 17 лютого 2023 року №040/1 (а.с.14) про те, що ОСОБА_1 є студентом І курсу денної форми здобуття освіти магістерського рівня вищої освіти спеціальності 051 Економіка освітньої програми «Економіка та економічна політика» економічного факультету університету. Почав навчання 01 жовтня 2022 року, закінчує навчання 31 травня 2024 року;

- скріншоти інтернет-сторінок з сайтів із пошуку роботи за спеціальністю економіст у містах Буча, Київ та Ірпінь (а.с.9-13);

- довідку, сформовану 08 червня 2023 року засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України щодо індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 за 2020-2021 роки, з якої встановлено, що за 2020 рік сума заробітку для нарахування пенсії страхувальника ОСОБА_1 становить 29446,00 грн, за 2021 рік 48000,00 грн.;

- фотознімки пошкодженого майна (а.с.18-20).

Відповідно до вимог ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюється іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виходячи з позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні (ОСОБА_7 проти України) було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання, судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-11). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" (Immobiliare Saffi v. Italy). [GC], N 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу.

Судом не встановлено, а заявником не надано суду доказів на підтвердження передбачених законом виняткових підстав для розстрочки виконання судового рішення та обставин, які унеможливлюють або ускладнюють його виконання.

Зокрема, заявником ОСОБА_1 не долучено до заяви доказів на підтвердження зазначених ним обставин з приводу того, що він як фізична особа-підприємець припинив свою діяльність 02 серпня 2021 року і на даний час не займається підприємницькою діяльністю. Крім того, ОСОБА_1 не надав будь-яких доказів, що за наслідками перебування в окупації його родини були грошові втрати (накопичені кошти були розграбовані та забрані солдатами росії) та втрати майна (у результаті ворожих обстрілів відбулось пошкодження будинку його бабусі в м. Ірпінь). Окрім того, з фото пошкодженого будинку, які надав заявник, не представляється можливим встановити, що це є будинок його бабусі в м.Ірпінь.

Будь-яких довідок, інформації державних органів, органів місцевого самоврядування, звернень заявника з приводу пошкодженого майна у відповідні органи, ОСОБА_1 не надав.

Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Клопотань про витребування доказів зі сторони заявника на адресу суду не поступало.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскількинаявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Таким чином, ОСОБА_1 не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, за європейським стандартом доказування «поза розумним сумнівом», факт існування виняткових обставин, які утруднюють чи роблять неможливим виконання ним рішення суду.

Введення воєнного стану в державі також, на переконання суду, не виключає можливості виконання ОСОБА_1 рішення суду. Більше того, на даний час в умовах війни живе не лише відповідач, але і позивач, у користь якого стягнуто шкоду.

Суд також звертає увагу на те, що згідно з ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Рішення Борщівського районного суду Тернопільської області, виконання якого просить розстрочити заявник, ухвалене 30 вересня 2022 року.

Також суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не надав суду повної інформації про отримані ним доходи, в тому числі відсутня інформація органу Державної податкової служби про доходи за 2022 рік, перший квартал 2023 року, зі змісту якої б вбачалася наявність чи відсутність усіх можливих доходів заявника.

При цьому суд зазначає, що матеріальний стан не оцінюється виключно поточними доходами чи витратами, оскільки до характеристики матеріального стану належать також наявність у заявника на праві власності нерухомого та цінного рухомого майна, за рахунок якого можна виконати рішення суду, банківських заощаджень тощо.

Разом з тим, ОСОБА_1 належними, достатніми та достовірними доказами не довів відсутність такого майна, що об`єктивно б вказувало на неможливість чи ускладнення виконання рішення суду.

З урахуванням викладених обставин суд доходить висновку, що ОСОБА_1 не довів наявність виняткових обставин, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення, чи роблять його виконання неможливим, а відтак відсутні підстави для розстрочення виконання рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 30 вересня 2022 року.

За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що заява не є обґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Крім того, суд приймає до уваги те, що тривале невиконання зобов`язання порушує пункт 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та позбавляє позивача права на користування власністю.

За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що заява не є обґрунтованою, а тому враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 30 вересня 2022 року у цивільній справі №594/612/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди, завданої споживачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 267, 353-355, 435 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 30 вересня 2022 року в цивільній справі №594/612/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої споживачу - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повна ухвала складена 19 червня 2023 року.

Головуючий