Шаргородський районний суд
У Х В А Л А

18 грудня 2023 року

м. Шаргород

Справа № 152/1745/23

Провадження № 2-о/152/126/23

Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Соколовська Т.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 в порядку окремого провадження про визнання іпотеки припиненою та скасування запису про обтяження,

встановив:

14.12.2023 ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про визнання іпотеки припиненою та скасування запису про обтяження, зазначаючи, що заява подається в порядку окремого провадження, при цьому просить не встановити юридичний факт, а

1. визнати договір іпотеки укладений 09.11.2007 між ПАТ «КБ «НАДРА» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Шаргородського районного нотаріального округу Вінницької області Цимбалюком І.М. за реєстровим номером 3400 та договір про внесення змін №1 до договору іпотеки (майнової поруки) від 09.11.2007, укладений сторонами 03.09.2013, посвідчений приватним нотаріусом Шаргородського районного нотаріального округу Вінницької області Цимбалюком І.М. за реєстровим номером 1247 припиненим;

2. скасувати запис у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про заборону відчуження нерухомого майна, вид обтяження: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження: 6006514 щодо ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і не ухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений ЦПК.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з положеннями п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з вирішенням спору про право цивільне.

Відповідно до ч.3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV ЦПК України.

При прийнятті до свого провадження заяви, поданої в порядку окремого провадження, суддя вирішує питання відповідності її вимогам розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України, а також загальним вимогам до заяви, передбаченим ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Перевіривши заяву на відповідність вимогам ЦПК України вважаю, що вказана заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог, викладених у статтях 175, 318 ЦПК України.

За приписами ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Відповідно до абзацу першого пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Верховний Суд України у листі від 01.01.2012 вказав, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення належать до юрисдикції суду за умов, якщо заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).

Однак, в порушення вимог п. 1 ч. 1 ст.318 ЦПК України заявником у заяві не зазначено та не конкретизовано з якою метою їй необхідно встановити факт припинення іпотеки та скасування запису про обтяження, та чи зверталась вона, зокрема до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національного банку України з цього приводу, але їй було відмовлено із зазначенням причин відмови.

Частиною 3 ст. 42 ЦПК України визначено, що у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Згідно ч. 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

До заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб зумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.

До заінтересованих осіб не можуть бути віднесені органи державної влади та місцевого самоврядування та інші організації, яким закон надає право засвідчити певний юридичний факт, але своєчасно цього не було здійснено, хоча така можливість не втрачена (наприклад, відмова нотаріальної контори засвідчити факт і час пред`явлення документа).

Такі організації не є заінтересованими особами тому, що вони не визначають правових наслідків цього юридичного факту, а лише засвідчують, реєструють його.

Права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються встановленням юридичного факту. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, притягнення (вступ) цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту заявити про порушення чи оспорювання їхніх суб`єктивних прав.

Заінтересовані особи беруть участь у справах окремого провадження з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Але на відміну від заявника ці особи самі не звертаються до суду із заявою, а вступають у вже розпочатий процес з власної ініціативи або притягуються до участі у справі судом.

Заявнику ОСОБА_1 слід визначитись з колом заінтересованих осіб у справі.

При цьому заявнику слід врахувати, що суб`єктний склад заінтересованих осіб по справі визначається в залежності від мети встановлення факту.

Згідно ч.2 ст.318 ЦПК України до заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України у позовній заяві повинен міститися виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

ОСОБА_1 в заяві зазначає, що 09.11.2007 між нею та ПАТ «КБ «НАДРА» було укладено договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Шаргородського районного нотаріального округу Вінницької області Цимбалюком І.М. та 03.09.2013 договір про внесення змін №1 до договору іпотеки (майнової поруки) від 09.11.2007. Предметом іпотеки є житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Строк дії договору до 09.11.2019.

Разом з тим, жодних доказів на підтвердження вказаних обставин до заяви не додано. Також не наведено підстав для витребування доказів судом, в порядку ст.84 ЦПК України. У заяві не зазначено вжиті ОСОБА_1 заходи для отримання доказів самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійно отримати необхідні докази.

Заявник звернулася до суду із даною заявою в порядку окремого провадження вказуючи, що ПАТ «КБ «НАДРА» ліквідовано, як юридичну особу. Водночас заявником у заяві не зазначено, чи є правонаступники у ліквідованого ПАТ «КБ «НАДРА», а також не додано доказів про припинення юридичної особи внаслідок ліквідації, відсутні також і посилання на такі докази.

Крім того, звертаючись до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення юридичного факту, з посиланням на статті 293, 315 ЦПК України, у прохальній частині заяви ОСОБА_1 просить визнати договір іпотеки укладений 09.11.2007 між ПАТ «КБ «НАДРА» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Шаргородського районного нотаріального округу Вінницької області Цимбалюком І.М. за реєстровим номером 3400 та договір про внесення змін №1 до договору іпотеки (майнової поруки) від 09.11.2007, укладений сторонами 03.09.2013, посвідчений приватним нотаріусом Шаргородського районного нотаріального округу Вінницької області Цимбалюком І.М. за реєстровим номером 1247 припиненим та скасувати запис у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про заборону відчуження нерухомого майна, вид обтяження: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження: 6006514 щодо ОСОБА_1 . Такі вимоги вирішують в порядку позовного провадження.

Отже, процесуальні підстави для розгляду заяви у порядку окремого провадження відсутні, оскільки заявником заявлено вимогу про припинення іпотеки та скасування запису про обтяження нерухомого майна.

Зазначені вимоги не можуть бути розглянуті у порядку окремого провадження.

Чинним законодавством передбачено підстави припинення іпотеки, а також підстави та порядок зняття заборони відчуження нерухомого майна.

Посилання ОСОБА_1 , як на підставу подання заяви в порядку окремого провадження, на постанову ВС від 13.09.2023 у справі №295/7291/20 є безпідставним, оскільки вказане судове рішення ухвалено у справі, яка розглядалась в порядку позовного провадження.

Відповідно до ст.185 ч.1, ч.2 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177, 318 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня її надходження до суду постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

В ухвалі про залишення заяви без руху зазначаються її недоліки, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

За таких обставин, заява ОСОБА_1 про визнання іпотеки припиненою та скасування запису про обтяження підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 294, 318 ЦПК України, суддя

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про визнання іпотеки припиненою та скасування запису про обтяження залишити без руху.

Повідомити заявника ОСОБА_1 про необхідність виправлення недоліків заяви у строк, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання нею копії даної ухвали і роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали заява буде вважатися неподаною і повернута їй.

Ухвала про залишення заяви без руху оскарженню не підлягає.

Ухвала постановлена та підписана суддею 18.12.2023.

Суддя: Т.О. Соколовська