РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2023 року

м. Рівне

Справа № 562/1154/23

Провадження № 22-ц/4815/1215/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Гордійчук С. О., Шимківа С. С.

секретар судового засідання Ковальчук Л. В.

учасники справи:

позивач Орган опіки та піклування Здолбунівської міської ради Рівненської області,

відповідач ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 14 вересня 2023 року у складі судді Мички І. М., ухвалене в м. Здолбунів о 12 годині 58 хвилин, дата складання повного тексту рішення не зазначена,

в с т а н о в и в :

Орган опіки та піклування Здолбунівської міської ради Рівненської області звернувся до Здолбунівського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх позовних вимог вказував, що ОСОБА_1 є матір`ю двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 11.03.2023 року від адміністратора готелю «Зоря» м. Здолбунів, ОСОБА_5 , надійшло повідомлення на лінію 102 про неналежне утримання та залишення без догляду малолітніх дітей відповідачкою, зокрема, діти без догляду та нагляду залишені напризволяще вешталися готелем, що викликало занепокоєння мешканців готелю, а також громадян, які спостерігали за дітьми. ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою з Донецької області та проживає у кімнаті готелю, яка надана їй для тимчасового проживання. Під час виїзду за місцем виклику працівника сектору ювенальної превенції Рівненського РУП та начальника служби у справах дітей Здолбунівьскої міської ради було складено Акт про залишення дітей без нагляду, під час складання якого було встановлено, що діти були у кімнаті самі, без догляду батьків, неодягнені, брудні, у кімнаті жахливо брудно, всі речі розкидано. Батьки за місцем знаходження дітей були відсутні. На підставі таких обставин малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було доставлено у КНП «Міська дитяча лікарня» РМР для обстеження та надання при потребі першої медичної допомоги. Мати ОСОБА_1 лише через півгодини після виклику поліції прийшла із співмешканцем у стані алкогольного сп`яніння, а на обличчі мала явні ознаки побоїв. 13.03.2023 року працівники Служби у справах дітей Здолбунівської міської ради викликали матір дітей для профілактичної бесіди, ОСОБА_1 подала заяву про повернення дітей в сім`ю. 14.03.2023 року відбулося позачергове засідання комісії з питань захисту прав дитини, на яке ОСОБА_1 з`явилася та повідомила, що змінить своє ставлення до дітей, із співмешканцем, який неодноразово судимий розійдеться, просила надати ще один шанс, повернутися проживати з дітьми у Суємський навчальновиховний комплекс загальноосвітня школа I-II ступенів дошкільний навальний заклад Мізоцької селищної ради Рівненського району Рівненської області. У ході співбесіди ОСОБА_1 повідомила, що приїхала на Рівненщину у квітні 2022 року, за цей час ніде не працювала та не намагалася знайти роботу, дітей у садочок не влаштувала, хоча Мізоцька селищна рада пропонувала це зробити, проживала за кошти, які отримувала на дітей як мати-одиначка по догляду до трьох років та внутрішньо переміщеної особи. За повідомленням працівника служби у справах дітей Мізоцької селищної ради за час проживання на їхній території ОСОБА_1 мали місце неодноразові скарги про неналежний догляд за дітьми, зловживання спиртними напоями разом із співмешканцем. Просив суд позбавити ОСОБА_8 позбавити батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 14 вересня 2023 року вказаний позов задоволено. Позбавлено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1073 60 коп.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, ухваленим із порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповного з`ясування обставини справи та невідповідності їм висновків суду, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що в Акті, складеному 11.03.2023 року в готелі «Зоря» м. Здолбунів, не вказано автора його складання. Стверджує, що при складанні даного Акта вона була присутня та знаходилася разом з дітьми. Суд вказав в оскаржуваному рішенні те, що не зазначено в Акті, зокрема, що діти були не одягнуті, брудні, у кімнаті жахливо брудно, всі речі розкидано. Також вказує, що у справі відсутні відомості про наявність щодо неї будь-яких матеріалів в поліції, її ніхто ніколи не освідував на стан алкогольного сп`яніння та вона не знаходиться на обліку у нарколога. Умови проживання її дітей задовільні. Вказує, що її викликали у Службу у справах дітей Здолбунівської міської ради 13.03.2023 року для профілактичної бесіди, а вже наступного дня, після написання нею заяви про повернення їй дітей, вирішили, що її необхідно позбавити батьківських прав. Вона бажає повернути дітей в сім`ю. Місцевий суд не дав оцінки поданим нею доказам щодо її працевлаштування та перебування на обліку у центрі зайнятості. Також долучено Акт обстеження матеріально-побутових умов та умов виховання в сім`ї, з якого вбачається, що санітарний стан будинку (приміщення) задовільний, неблагополучної обстановки не виявлено. Тобто, нею створені всі умови для проживання та виховання дітей, вона має постійну роботу та спроможна матеріально забезпечувати своїх дітей. Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що діти часто згадують маму та їхні відгуки про неї у дітей позитивні. Стверджує, що діти її люблять та хочуть бути з нею, так як і вона дуже хоче, щоб діти жили з нею, вона має можливість та бажання надати дітям усе необхідне для їх всебічного розвитку. Із цих підстав просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Відповідачка є внутрішньо переміщеною особою, приїхала на Рівненщину у квітні 2022 року та була влаштована зі своїми малолітніми дітьми в Мізоцьку територіальну громаду, зокрема в с. Суйми, де проживала у Суємському навчально-виховному комплексі. За період проживання ніде не працювала та не намагалася знайти роботу, дітей в садочок не влаштувала, хоча Мізоцька селищна рада пропонувала це зробити, проживала за кошти , які отримувала на дітей як мати-одиначка по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку та виплати на утримання внутрішньо переміщеної особи. В подальшому, в березні 2023 року, сім`я ОСОБА_10 залишила село ОСОБА_11 та виїхала на проживання до готелю «Зоря» у місті Здолбунові Рівненської області.

З показань свідків та пояснень сторони позивача встановлено, що за період проживання відповідачки на території Мізоцької селищної ради мали місце неодноразові скарги про неналежний догляд ОСОБА_2 за дітьми, зловживання спиртними напоями разом із співмешканцем ОСОБА_12 та часті конфлікти із ним; діти фактично доглядалися сусідами, про що вони неодноразово повідомляли в поліцію.

На момент звернення до суду з цим позовом діти відповідчки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно наказу Служби у справах дітей Здолбунівської міської ради перебувають та влаштовані в багатодітну сім`ю ОСОБА_9 у АДРЕСА_2 , як діти позбавлені батьківського піклування.

Судом першої інстанції заслухано пояснення представника органу опіки та піклування Здолбунівської міської ради, яка, зокрема, зазначила, що на даний час діти відповідачки добре адаптовані, задоволені, однак на запитання, що вони б хотіли відповідають, що хотіли б бути з мамою.

Згідно Висновку органу опіки та піклування Здолбунівської міської ради № 80 від 24.03.2023 року доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідачки, Орган опіки та піклування Здолбунівської міської ради Рівненської області посилався на зазначений висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав та зазначав, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання обов`язків з виховання своїх малолітніх дітей, не піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує матеріально.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Зокрема, вказаною нормою визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин.

За положенням частини шостої статі 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

При вирішенні такої категорії спорів судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків.

Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд на підставі належним чином оцінених доказів доходить висновку про відсутність підстав, передбачених частиною першою статті 164 СК України для позбавлення відповідачки батьківських прав.

Мати дітей бажає спілкуватися з ними, проти позбавлення батьківських прав заперечує, про що свідчить і сам факт оскарження нею судового рішення про позбавлення батьківських прав, і пояснення відповідачки в судовому засіданні Рівненського апеляційного суду. Відповідачка зазначила, що бажає спілкуватися із доньками, брати участь у їх вихованні та має твердий намір змінити свою поведінку та спосіб життя з тим, щоб приділяти більше часу своїм дітям, їх вихованню та забезпеченню якнайкращих їх інтересів.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Оцінивши обставини справи у взаємозв`язку із нормами закону, що регулює дані правовідносини, апеляційний суд приходить до переконання, що позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є передчасним, а наведені позивачем доводи щодо необхідності вжиття такого крайнього заходу не підтверджені достовірними, достатніми та належними доказами в розумінні ст. 77-80 ЦПК України. Позбавлення батьківських прав, тобто природніх прав, наданих батькам щодо дитини на її виховання, захист її інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого позивачем не доведено.

Разом з цим, апеляційний суд вважає за необхідне попередити ОСОБА_8 про необхідність зміни поведінки щодо утримання та виховання своїх малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , забезпечення їм належних умов проживання та виховання

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 14 вересня 2023 року скасувати.

У задоволенні позову Органу опіки та піклування Здолбунівської міської ради Рівненської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відмовити.

Попередити ОСОБА_8 про необхідність зміни поведінки щодо утримання та виховання своїх малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , забезпечення їм належних умов проживання та виховання.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 грудня 2023 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Гордійчук С. О.

Шимків С. С.