Справа № 274/3762/23
Провадження № 2-н/0274/560/23
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

19.06.2023 року Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Вдовиченко Т.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 , -

встановив:

15.06.2023 до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшла заява ТзОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в сумі 2628,75 грн., інфляційних втрат - 19,57 грн, 3 % річних - 3,47 грн. та судовий збір - 268,40 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Наказне провадження - це особливий спрощений вид цивільного судочинства, спрямований на розвантаження судів загальної юрисдикції від справ, які не потребують повної та детальної процедури розгляду, на спрощений та ефективний захист безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу, який є судовим рішенням та одночасно виконавчим документом про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою.

Аналіз норм, які регламентують наказне провадження, у сукупності з нормами Загальної частини ЦПК України дають підстави для висновку про те, що на нього повною мірою поширюються вимоги закону щодо правильного і своєчасного розгляду та вирішення цивільних справ, до числа яких належать і справи про видачу судового наказу. Зокрема, це означає, що судовий наказ повинен відповідати вимогам законності та обґрунтованості (ст. 213 ЦПК України).

При цьому те, що наказне провадження покликане захистити саме безспірні права осіб шляхом видачі судового наказу підтверджується тим, що відповідно до ст. 167 ЦПК України, розгляд заяви про видачу судового наказу проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу. Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому цим розділом.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за споживання природного газу, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Із заяви про видачу судового наказу встановлено, що заявник звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 2628,75 грн., інфляційних втрат - 19,57 грн, 3 % річних - 3,47 грн.

Поряд з цим, згідно з положеннями постанови КМУ «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 №206з 24.02.2022 до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Відтак, вказане свідчить про запровадження на період дії введеного в Україні воєнного стану мораторію на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Указом Президента України від 1 травня 2023 року № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 2023 року 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб (тобто до 18 серпня 2023 року).

З урахуванням вищенаведеного та враховуючи зміст заявлених заявником вимог, вважаю, що заявником заявлено вимогу про стягнення індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих, в тому числі, у період дії заборони, встановленої постановою КМУ «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 №206.

А тому зважаючи на безспірність наказаного провадження, суддя вважає, що заявлення заявником вимог про стягнення індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих, у період дії заборони, встановленої постановою КМУ «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 №206, не відповідає вимогам ЦПК України, а тому у видачі судового наказу відмовляє з підстави, передбаченої п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 161, 165, 166, 260, 261, 353, 354ЦПК України, суддя -

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що згідно ч.2 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Суддя: Т.М.Вдовиченко