Справа №132/1828/23
Провадження №2/132/542/23
Ухвала

Іменем України

"19" червня 2023 р. м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Павленко І.В., вирішуючи питання про відкриття провадження за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авансар", яке є правонаступником ТОВ «Фінансова компанія Авансар», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

До місцевого суду звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авансар", яке є правонаступником ТОВ «Фінансова компанія Авансар», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Перевіривши подану позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до наступного висновку.

Загальні вимоги щодо форми та змісту позовної заяви викладені в ст. 175 ЦПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1073,60 грн (2684 грн х 0,4).

Квитанція про сплату судового збору у матеріалах справи за подання позову немайнового характеру відсутня.

Позивач в своїй позовній заяві, як на підставу звільнення від сплати судового збору посилається на ч. 3 ст. 22 ЗУ "Про захист прав споживачів", згідно з якою споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Відповідно до пунктів 17, 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів»:

послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб;

споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Водночас офіційне тлумачення п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено в рішенні Конституційного Суду України №15-рп/2011 від 10.11.2011, згідно з яким його дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Отже, норми Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюються на усі кредитні правовідносини, а які стосуються кредитних правовідносин у випадку пред`явлення позову споживачем фінансових послуг.

Однак, жодного підтвердження факту, що підставами винесення оскаржуваного виконавчого напису нотаріусу, є правовідносини із надання споживчого кредиту тобто на споживчі цілі, позивачем не надано, зокрема, копію відповідного договору на підставі якого був вчинений вказаний виконавчий напис.

Також із змісту позову неможливо встановити на підставі якого договору виникла заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ «Банк Михайлівський» та чи був укладений між сторонами кредитний договір, цільовим призначенням якого були споживчі цілі.

Згідно з ЗУ "Про споживче кредитування" п.1-1 ч. 1 ст.1 договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Разом з цим, відмежування справ про захист прав споживачів від інших категорій цивільних справ впливає на обов`язок сплатити судовий збір позивачем і вирішується окремо в кожному випадку в залежності від обставин справи.

Таким чином, враховуючи, що позивач, як на підставу звільнення від сплати судового збору посилається на ЗУ "Про захист прав споживачів", виникає потреба в уточненні обґрунтування на поширення сфери дії вказаного Закону до цих правовідносин.

З урахуванням наведеного позивачеві необхідно надати місцевому суду-квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн на ім`я отримувачаГУК у Вінницькій області/м.Калинівка/22030101, код отримувача: (ЄДРПОУ) 37979858, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) UA0002776, код класифікації доходів бюджету:22030101, або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі наведеного, вважаю за необхідне залишити вказану позовну заяву без руху, надавши заявнику строк для усунення її недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, позивачем одночасно із позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, в якій також просив його звільнити від сплати судового збору, посилаючись на ч. 3 ст. 22 ЗУ "Про захист прав споживачів".

Загальні вимоги щодо форми та змісту заяви про забезпечення позову викладені в ст. 151 ЦПК України.

Частиною 6 статті 151 ЦПК України чітко регламентовано, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу (ч. 10 ст. 153 ЦПК України).

Вказана норма статті ЦПК України є імперативною та не містить положень щодо правомочності суду на залишення заяви про забезпечення позову - без руху.

Враховуючи наведене, а також відсутність підстав для застосування положення ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», суд вважає за необхідне заяву про забезпечення позову повернути заявнику.

Керуючись ст.ст. 151, 153, 175, 177, 185 ЦПК України, суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авансар", яке є правонаступником ТОВ «Фінансова компанія Авансар», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, роз`яснивши при цьому, що в разі не усунення вищевказаних недоліків в наданий строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Зяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 132/1828/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авансар", яке є правонаступником ТОВ «Фінансова компанія Авансар», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню-повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню до суду із такою заявою після усунення умов, що стали підставою для її повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині повернення заяви про забезпечення позову подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення у порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України. В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя