Справа № 481/1042/23
Провадж.№ 2/481/233/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2023 р. Суддя Новобузького районного суду Миколаївської області Вжещ С.І., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору та повернення судового збору,

ВСТАНОВИВ:

02.06.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2023 року матеріали справи передані до провадження судді Вжещ С.І.

06.06.2023 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху.

13.06.2023 року від позивачки ОСОБА_1 на електронну адресу суду надійшло клопотання про звільнення від сплати судового збору та повернення сплаченого судового збору за подання позову, у зв`язку з тим, що вона звільнена від його сплати, як особа з інвалідністю ІІ групи.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Вимоги до позовної заяви визначені статтею 175 ЦПК України, за змістом частини четвертої цієї норми, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Згідно пункту дев`ятого частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

З наданої позивачкою ОСОБА_1 копії довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААВ №597124 від 08.06.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 повторно було оглянуто в період з 09.05.2023 року по 08.06.2023 року та присвоєно другу групу інвалідності з 08.06.2023 року.

02.06.2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, при звернені до суду позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн (квитанція ID: 8682-1451-6505-0903 від 19.01.2023 року).

Тобто, на момент звернення в суд із позовом, а саме, 02.06.2023 року, у позивачки були відсутні підстави для звільнення її від сплати судового збору, який нею було сплачено 19.01.2023 року.

Крім того, як вбачається з інформаційної системи Д-3, що підтверджено матеріалами цивільних справ № 481/140/23, 481/825/23, № 481/997/23 ОСОБА_1 зверталась 20.01.2023 року, 25.04.2023 року, 25.05.2023 року до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, при цьому до кожної позовної заяви залучала квитанцію про сплату судового збору ID: 8682-1451-6505-0903 від 19.01.2023 року.

Позовні заяви за справами № 481/140/23, 481/825/23, повернуті позивачці за ухвалами від 15.02.2023 року та 22.05.2023 року, на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України, позовна заява за справою № 481/997/23 повернута позивачці за ухвалою від 01.06.2023 року, на підставі п.3 ч.4 ст.185 ЦПК України. Питання про повернення судового збору позивачці за вказаними справами не вирішувалось.

Разом з тим, як вбачається з Єдиного реєстру судових рішень, ухвалою судді Миколаївського апеляційного суду від 16.06.2023 року, відкрите апеляційне провадження по справі за № 481/825/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді від 22.05.2023 року про повернення позовної заяви позивачу, тобто така ухвала не набрала законної сили, а сплачений позивачкою судовий збір може рахуватись за справою № 481/825/23 , або 481/997/23 ухвали, по яким не набрали законної сили.

Звідси, за справою № 481/1042/23 судовий збір взагалі не сплачений.

Із 08.06.2023 року ОСОБА_1 присвоєно 2 групу інвалідності безстроково та із цього часу, а не часу звернення в суд із позовом (02.06.2023), під час розгляду справи в усіх судових інстанціях вона є особою, на яку поширюється дія пункту дев`ятого частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до вимог ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати, а єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду. При цьому, клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в позовній заяві, яка подається до суду, або окремим документом.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У зв`язку із цим обставини, зазначені позивачкою у клопотанні про звільнення від сплати судового збору не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Приймаючи до уваги викладене, з урахуванням того, що ОСОБА_1 , на час звернення до суду, не була особою, яка звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, а також, виходячи з того, що судовий збір позивачем по цій справі не сплачений, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору та повернення судового збору не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 136, 260, 261 ЦПК України, п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», суддя

УХВАЛИВ:

У задоволені клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору та повернення судового збору - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Суддя Вжещ С.І.