РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2023 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі судді Костянтина Шепеля,

із секретарем судового засідання Раїсою Буга,

за участю представника заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи Сергія Міненка,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі № 1 Жмеринського міськрайонного суду справу за заявою адвоката Полігаса Володимира Миколайовича в інтересах ОСОБА_2 , за участі заінтересованої особи НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту родинних відносин, -

приходить до такого.

Позиція представника заявника

Представник заявника ОСОБА_2 ОСОБА_3 26 жовтня 2023 року звертається до суду з цією заявою, у якій просить встановити факти, що ОСОБА_2 є рідним сином своєї матері ОСОБА_4 та рідним братом ОСОБА_5 , що необхідно заявнику для звільнення з військової служби, на підставі підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

В заяві вказує про те, що 12 березня 2022 року заявник ОСОБА_2 був призваний на військову службу за мобілізацією. 28 листопада 2022 року на військову службу призвали рідного брата заявника ОСОБА_5 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 в результаті мінування території в районі населеного пункту Богданівка Бахмутського району Донецької області зник безвісти. Заявник звернувся з рапортом до командування військової частини щодо звільнення з військової служби в запас на підставі підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», однак отримав роз`яснення про відмову у звільненні через неможливість на підставі поданих ним документів встановити родинні зв`язки між заявником, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .. Тому він звертається до суду з заявою про встановлення цих фактів.

На підтвердження заяви представник заявника надає копії таких документів: свідоцтв про народження, свідоцтв укладення та розірвання шлюбу, Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу та розірвання шлюбу; повідомлення про зникнення безвісти, довідок та листа НОМЕР_1 мобільного загону Державної прикордонної служби.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 заяву підтримує повністю, просить її задовольнити. Пояснює, що мати заявника ОСОБА_4 має двох синів ОСОБА_2 , 1988 року народження та ОСОБА_5 , 1994 року народження, у яких різні батьки, тому і різні прізвища. Її дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 ». 3 листопада 1989 року вона одружилась із ОСОБА_7 та змінила прізвище на « ОСОБА_8 ». Спільний син ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . В подальшому ОСОБА_9 31 серпня 1989 року розлучилась з ОСОБА_7 та змінила прізвище на дошлюбне « ОСОБА_6 ». В 1989 році мати заявника зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 в м. Полярний Мурманської області, який 21 жовтня 1994 року розірвала та після розірвання шлюбу залишила прізвище « ОСОБА_11 ». В листопаді 1994 року ОСОБА_12 одружилась із ОСОБА_13 та змінила прізвище на « ОСОБА_14 », яке вона носить на даний час. В шлюбі з ОСОБА_13 у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Отримати докази щодо укладення шлюбу з ОСОБА_10 , ОСОБА_4 не може, оскільки правові відносини з країною агресором припинено, тому з наявних документів не прослідковується зміна прізвища з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_11 », через що є сумнів про споріднення заявника ОСОБА_2 з його матір`ю ОСОБА_4 .

Щодо позиції заінтересованої особи, зазначає, що дана заява не може бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки вона не є справою, на яку поширюється юрисдикція адміністративних судів, які розглядають справи у публічно-правових спорах. Рішення заінтересованої особи вони не оскаржують і спору про право з 15 Мобільним прикордонним загоном у них немає. Рішення вважають правомірним, оскільки дійсно відсутні докази підтвердження фактів родинних стосунків заявника з матір`ю та братом. Якщо заявник надасть докази на підтвердження цих фактів керівництву військової частини і йому буде відмовлено, то лише тоді він буде звертатись до адміністративного суду з позовом про оскарження їх рішення, як суб`єкта владних повноважень. На даний час спору про право немає, дана справа підсудна Жмеринському міськрайонному суду, тому заяву просить задовольнити.

Позиція заінтересованої особи

Представник заінтересованої особи через канцелярію суду подав письмові пояснення щодо заяви, у яких вказав, що вимоги заявника пов`язані з доведенням наявності підстав для звільнення з військової служби під час воєнного стану, отже предметом та можливими правовими наслідками ці вимоги пов`язані із публічно-правовими відносинами заявника з державою, а тому не підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства. В зв`язку з чим наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі пункту першого частини першої статті 255 ЦПК України.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи ОСОБА_15 свої пояснення підтримав, вказав, що його позиція узгоджується з практикою Верховного суду, викладеною у Постанові Великої палати від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 та у Постанові від 22 березня 2023 року у справі №290/289/22-ц. Вважає, що в даному випадку наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі пункту першого частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки дана справа підлягає розгляду порядку адміністративного судочинства.

Процесуальні рішення по справі, заяви та клопотання

Заява поступила до суду 26 жовтня 2023 року (а.с.1).

Заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі 30 жовтня 2023 року, цією ж ухвалою запропоновано заінтересованій особі в строк до 20 листопада 2023 року надати пояснення щодо заяви (а.с.27).

Від представника заінтересованої особи 16 листопада 2023року електронною поштою надійшли письмові пояснення по суті заяви (а.с.30-33).

Згідно з довідкою секретаря судового засідання 21 листопада 2023 року справу знято з розгляду через перебування судді на лікарняному (а.с.38).

Відповідно до ухвали суду від 27 листопада 2023 року судове засідання відкладено на 6 грудня 2023 року та вирішено провести наступне судове засідання в режимі відеоконференції з представником ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.57).

Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 надає показання, що вона мати заявника у справі ОСОБА_2 , який проходить військову службу та ОСОБА_5 , який зник безвісти. Довести факти родинних відносин не може, оскільки в неї немає свідоцтва про укладення шлюбу з ОСОБА_11 , через те, що вона його укладала в російській федерації, і тому не прослідковується зміна її прізвища.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 надає показання, що вона рідна сестра ОСОБА_4 , яка раніше була ОСОБА_6 , потім ОСОБА_8 , потім ОСОБА_11 , потім ОСОБА_14 . У сестри є два сина, ОСОБА_2 , 1988 року народження, який зараз на військовій службі та ОСОБА_5 , 1994 року народження, який зник безвісти і вони між собою рідні брати по матері.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_17 надає показання, що вона мати ОСОБА_4 , яка неодноразово виходила заміж і змінювала прізвища. На даний момент її прізвище ОСОБА_14 і у неї два сина ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .

Відповідно до копії паспорта ОСОБА_2 зареєстрований по АДРЕСА_1 (а.с.4-5).

Згідно з копією свідоцтва про народження, ОСОБА_20 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , мати ОСОБА_17 , батько ОСОБА_21 (а.с.8).

ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в смт Браїлів жмеринського району Вінницької області, мати ОСОБА_4 , батько ОСОБА_13 (а.с.9).

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу 31 серпня 1989 року ОСОБА_7 розірвав шлюб із ОСОБА_9 , яка після розірвання шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с.10).

Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_12 розірвано 21 жовтня 1994 року (а.с.11).

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_13 5 листопада 1994 року уклав шлюб із ОСОБА_12 , яка після одруження змінила прізвище на ОСОБА_4 (а.с.12).

ОСОБА_13 та ОСОБА_4 8 червня 2010 року шлюб розірвали, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.13).

Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу ОСОБА_10 5 грудня 1989 року уклав шлюб із ОСОБА_12 у відділі ЗАГС м. Полярний Мурманської області, шлюб розірвано 21 жовтня 1994 року (а.с.14-15).

Відповідно до Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища ОСОБА_20 4 грудня 1988 року у Виконавчому комітеті Потоківської сільської ради ОСОБА_20 уклала шлюб із ОСОБА_7 та змінила прізвище на « ОСОБА_8 »; а 5 листопада 1994 року ОСОБА_12 у Виконавчому комітеті Браїлівської селищної ради зареєструвала шлюб із ОСОБА_13 та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_14 » (а.с.16-17).

Начальник Жмеринського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Олена Грезент 11 жовтня 2023 року повідомила ОСОБА_4 про неможливість надання правової допомоги у частині витребування довідки про шлюб для підтвердження дошлюбного прізвища, який було зареєстровано 05 грудня 1989 року відділом ЗАГС міста Полярний Мурманської області рф, оскільки 1 грудня 2022 року прийнято Закон України № 2783-ІХ «Про вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року». Зазначено, що на підставі даного Закону будь - які відносини з країною - агресором припинено та рекомендовано звернутися до суду (а.с.18).

ОСОБА_4 30 березня 2023 року від Начальника Жмеринського РТЦК та СП ОСОБА_22 надійшло повідомлення про зникнення безвісти, у якому сповіщається про те, що її син, солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зник безвісти в результаті мінування території для унеможливлення прориву лінії оборони в районі населеного пункту Богданівка Бахмутського району Донецької області (а.с.19).

У довідці про склад сім`ї, виданій 6 жовтня 2023 року ОСОБА_4 , яка зареєстрована та проживає по АДРЕСА_2 , зазначено про те, що вона народила та виховала двох дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.20).

Відповідно до довідки Жмеринського РТКЦ та СП від 12 березня 2022 року солдат ОСОБА_2 призваний на військову службу за мобілізацією та направлений для проходження військової служби до військової частини № НОМЕР_2 (а.с.21).

Начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_23 надав ОСОБА_24 відповідь на рапорт щодо звільнення у якій вказав, що відповідно до наданих документів не можливо встановити родинні зв`язки між ОСОБА_2 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 ; також військовослужбовець повинен звертатись до свого безпосереднього начальника, у разі прийняття рішення про звільнення подає по команді рапорт та в разі необхідності документи, які підтверджують підстави звільнення; за результатом розгляду рапорту ОСОБА_25 та згідно з наданими документами відсутні підстави для його звільнення з військової служби (а.с.22-23).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Надані представником заявника всі докази прийняті судом до уваги, підстав для їх відхилення не вбачається. Кожний аргумент, наведений ним, відноситься до предмета заяви, обґрунтований з огляду на законодавство і містить підстави для задоволення заяви.

Юридична кваліфікація встановлених обставин

Щодо позиції заінтересованої особи, то слід зазначити наступне.

У статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, зазначено, що адміністративний суд - це суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, а публічно-правовий спір це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

За правилами частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Водночас такого способу захисту порушеного права як встановлення юридичного факту Кодекс адміністративного судочинства на відміну від Цивільного процесуального кодексу - не містить.

Суд звертає увагу на те, що справи про встановлення юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, не мають ознак спору взагалі, а тим більше ознак публічно-правового спору.

Саме тому такі справи розглядаються в порядку окремого провадження в рамках цивільного судочинства, але аж ніяк не в порядку адміністративного судочинства.

В силу вимог статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі, родинних відносин між фізичними особами.

На відміну від ЦПК України, КАС України не містить жодних процесуальних норм про здійснення адміністративним судом судочинства в порядку окремого провадження, у вигляді непозовного судочинства про встановлення того чи іншого факту.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" вказав, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з … питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів …". Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, "встановленим законом".

Отже, поняття "суду, встановленого законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Стосовно посилання представника заінтересованої особи на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 березня 2023 року у справі №290/289/22-ц, де вказано, що "оскільки вимоги пов`язані і доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за позивачем певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами позивача з державою", то слід наголосити на тому, що забезпечення єдиного підходу до формування сталості та єдності судової практики, в тому числі визначення юрисдикційності того чи іншого спору, відповідно до статті 36 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" повинен забезпечити Верховний Суд. При цьому, на важливість забезпечення єдності та сталості судової практики вказують наявність в процесуальних кодексах України положень про те, що підставою перегляду судових рішень Великою Палатою Верховного Суду є порушення предметної чи суб`єктної юрисдикції. Зокрема, частиною шостою статті 346 КАС України передбачено, що крім випадків передбачених законом, справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду в усіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної, а відповідно до вимог статті 403 ЦПК України - предметної чи суб`єктної юрисдикції.

Оскільки рішення Великої Палати Верховного Суду з приводу розмежування предметної юрисдикції з даного питання відсутнє, а адміністративний суд позбавлений процесуальної можливості встановлювати будь-які юридичні факти, тим більше за правилами окремого провадження, визначеними ЦПК України, то адміністративний суд не є судом, що встановлений законом щодо розгляду такої категорії справ.

Натомість суд звертає увагу на те, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зроблено висновок, що саме у порядку окремого провадження (а відтак за правилами цивільного судочинства) розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Таким чином, у цій постанові роз`яснено механізм розгляду справи про встановлення юридичного факту у порядку окремого провадження чи загального провадження але за правилами цивільного процесуального законодавства.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі №752/20365/16-ц, від 05 грудня 2019 року у справі №750/9847/18, від 03 лютого 2021 року у справі №644/9753/19, від 16 червня 2021 року у справі №643/6447/19/19, від 08 вересня 2021 року у справі №641/5187/20.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У пунктах 1,7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення.

На відміну від позовного провадження, окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність та прикладну значущість і які визначаються такою суттєвою ознакою, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Важливою також є не тільки конкретна мета встановлення факту, а його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом.

Таким чином, встановлення факту родинних відносин заявника з його мамою та братом необхідно заявнику для підтвердження його родинних відносин, вказані факти неможливо встановити у інший спосіб чи отримати документи на підтвердження даних фактів, а відтак єдиним способом їх підтвердження є встановлення судовим рішенням, оскільки від нього залежить створення умов здійснення заявником особистих немайнових прав та не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відтак, не заслуговують на увагу заперечення заінтересованої особи НОМЕР_1 Мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України про закриття провадження у справі.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 є сином ОСОБА_4 , яка була на момент його народження ОСОБА_9 , а на момент укладання шлюбу із ОСОБА_13 « ОСОБА_11 », яка в подальшому ІНФОРМАЦІЯ_6 народила сина ОСОБА_5 , який відповідно є рідним братом братом заявника, оскільки це підтверджується поясненнями свідків, наявними збігами в роках народження, віці, місці проживання, даних імені, по батькові. Зміна прізвища матері заявника мала місце у зв`язку з її одруженням з ОСОБА_11 , при цьому відновити актовий запис про таке одруження неможливо. Зазначений факт підтверджується належними у справі доказами, дослідженими судом, що узгоджуються між собою. Відтак, заява підлягає до задоволення.

Висновки суду

Судом установлено, що факти, про встановлення яких просить представник заявника, мають юридичне значення, при цьому спір про цивільне право відсутній, від встановлення цих фактів залежить виникнення особистих майнових прав заявника, а метою встановлення фактів, що просить встановити заявник є можливість подати рапорт про звільнення з військової служби.

Суд вважає, що заявник у цьому випадку вочевидь позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити факти родинних відносин з матір`ю та братом, тому його звернення до суду підставне.

Таким чином суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні; відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права ухвалює рішення про задоволення заяви, яке відповідає завданню цивільного судочинства, визначеному ЦПК України щодо справедливого, неупередженого і своєчасного вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною сьомою статті 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись статтями 259, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі статей 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Заяву адвоката Полігаса Володимира Миколайовича в інтересах ОСОБА_2 , за участі заінтересованої особи НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту родинних відносин - задовольнити повністю.

Встановити, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , дійсно є рідним сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Встановити, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , дійсно є рідним братом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складене 15 грудня 2023 року.

Імя (найменування) сторін:

Заявник: ОСОБА_2 , ід. № НОМЕР_3 , мешканець АДРЕСА_1 .

Представник заявника: адвокат Полігас Володимир Миколайович, діє на підставі ордера на надання правничої(правової) допомоги від 25 жовтня 2023 року та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №752 від 6 червня 2012 року.

Заінтересована особа: 15 Мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України, с. Руська Поляна Черкаського району Черкаської області, .

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ