Справа № 196/1103/19
№ провадження 2/196/16/2023
07 червня 2023 року смт.Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Бабічевої Л.П.
за участю секретаря судового засідання Шевченко Т.І.,
представника позивача - адвоката Міронова В.О.,
відповідачки - ОСОБА_2 ,
представника відповідачки - адвоката Хворова В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт. Царичанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Слобожанський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м.Одеса), про звільнення від сплати аліментів та заборгованості по аліментам,-
22.08.2019 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та заборгованості по аліментам.
08.03.2020 позивач подав до суду уточнену позовну заяву.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2007 року стягнуто з нього аліментів на користь відповідачки ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку.
На підставі вказаного рішення Царичанським районним судом Дніпропетровської області було видано 27.12.2007 р. виконавчий лист №2-543/2007 про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на користь матері дитини ОСОБА_2 починаючи з 26.11.2007 року.
11.06.2008 р. державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 2-543/2007 від 26.12.2007 року.
29.07.2019 р. позивач отримав у Дніпровському ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області довідку-розрахунок державного виконавця щодо заборгованості зі сплати аліментів згідно виконавчого листа.
Зі змісту довідки дізнався, що загальна сума заборгованості по аліментах станом на 01.07.2019 року за період з листопада 2007 року по червень 2019 року складає 153 285,00 грн., штраф у розмірі 56 808,60 грн., виконавчий збір у розмірі 15 328,50 грн.
Позивач вважає дану заборгованість безпідставною та такою, що розрахована без врахування часу, коли його донька відвідувала дошкільний заклад освіти та проживала разом з ним та його батьками під час канікул.
З листопада 2007 року по травень 2008 року донька проживала з ним та знаходилась на його утриманні. З 2010 року по 2018 рік донька ОСОБА_4 мешкала разом з ним та його батьками упродовж літніх, осінніх, зимових та весняних канікул, т.б. близько 4 місяців кожного року донька перебувала на його утриманні. У цей період відповідачка не надавала їй матеріальне забезпечення.
Між ним та відповідачкою була домовленість про те, коли дитина буде проживати з ним, то він буде утримувати доньку та матеріально її забезпечувати.
Час проживання дитини разом з батьком, з якого стягнуто аліменти на утримання доньки та несплату аліментів внаслідок її утримання позивач вважає суттєвою обставиною, що є підставою для звільнення від заборгованості зі сплати аліментів.
Як на правову підставу позову позивач посилається на положення ч.1 ст. 273, ч.2 ст. 197 ЦК України.
З урахуванням наведеного та уточнених позовних вимог, позивач просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментах у розмірі 73 963, 80 грн. по виконавчому листу № 2-543/2007 від 26.12.2007 р., виданого Царичанським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з нього користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.
Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 03.01.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (т.1 а.с.27-28).
Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (т.1 а.с.178).
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.09.2022 року справа передана судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області Бабічевій Л.П., ухвалою судді від 06.09.2022 року справа прийнята до провадження та призначена до розгляду (т.2 а.с.3).
Третя особа у справі змінила назву з Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на Слобожанський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м.Одеса), що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом юридичної особи 34919031 (т.2 а.с. 154-155).
Відповідачка ОСОБА_2 подала відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що донька постійно перебуває на повному її утриманні. Довідка № 38 від 14.08.2019 року, видана КЗО «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 384» Дніпровської міської ради не встановлює факт знаходження доньки на повному утриманні позивача, а лише містить інформацію про період відвідування донькою дитячого садка. Дата вибуття дитини з дитячого садка була вказана у даній довідці зі слів батька.
Донька на канікулах відвідувала своїх бабусь та дідусів, за адресою яких зареєстрований позивач, але фактично він там не проживав, а проживає в іншій місцевості з іншою його родиною. Донька приїздила на канікули до батьків позивача не на весь період канікул. Ніякої усної домовленості між нею та позивачем не було з приводу повного утримання доньки позивачем.
Донька знаходиться на повному її утриманні. У період з 2007 року по 2019 рік позивачем було сплачено аліменти у сумі 4000 грн.
Згідно запиту державного виконавця про зареєстровані за боржником транспортні засоби, за позивачем зареєстрований автомобіль Chevrolet Lacetti, 2007 року випуску, який позивач придбав у 2019 року. Однак, маючи кошти на купівлю автомобіля, позивач сплачувати аліменти відмовляється.
Жодних доказів, які б свідчили про наявність обставин, що мають значення для звільнення від заборгованості по аліментах, позивачем не надано, тому вважає позов не підлягає задоволенню (т.1 а.с.32-37).
Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Міронов В.О., у судовому засіданні позов підтримали з вищевикладених підстав, просили задовольнити позовні вимоги. Також представник позивача пояснив, що сума заборгованості по аліментах за період перебування доньки на канікулах у бабусі та дідуся розрахована позивачем в уточненій позовній заяві і становить 73 963, 80 грн., від сплати якої слід звільнити позивача.
Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки донька перебувала на її утриманні.
Представник відповідачки - адвокат Хворов В.В. у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, оскільки позивач не надав доказів, що дитина перебувала на його повному утриманні, між сторонами не було домовленості про зменшення аліментів.
Суд, вислухавши позивача, відповідачку, представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2007 року у справі № 2-543/07 стягнуто з позивача ОСОБА_1 на користь відповідачки ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 26 листопада 2007 року (т.1 а.с.49).
Постановою державного виконавця Відділу ДВС Дніпропетровського РУЮ Рябухіної Ю.В. від 11.06.2008 р. відкрито виконавче провадження № 7832297 на підставі виконавчого листа №2-543, виданого 27 грудня 2007 року Царичанським районним судом Дніпропетровської області, про стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (Т.2 а.с.153).
Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів згідно вищевказаного виконавчого листа, яка видана державним виконавцем Дніпровського РВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, заборгованість позивача по сплаті аліментів станом на 01.07.2019 р. становить 153 285,00 грн. Розрахунок здійснено за період з січня 2007 року по червень 2019 року включно (т.2 а.с. 150-152).
Предметом заявленого позову є вимога позивача до відповідачки про звільнення від сплати заборгованості по аліментах у розмірі 73 963, 80 грн. по виконавчому листу № 2-543/2007 від 27.12.2007 р. з тих підстав, що донька з листопада 2007 року по травень 2008 року проживала з позивачем та знаходилась на його утриманні, також з 2010 року по 2018 рік в період літніх, осінніх, зимових та весняних канікул донька мешкала разом з позивачем та його батьками, повністю перебувала на його утриманні.
Як на правову підставу позову позивач посилається на положення ч. 2 ст.197 СК України, яка регулює правовідносини з приводу звільнення від сплати заборгованості за аліментам, та положення ч.1 ст.273 СК України, яка регулює правовідносини з приводу зміни розміру аліментів та звільнення від їх сплати.
Отже, з урахуванням предмета та підстав заявленого позову, між сторонами виник спір саме з приводу звільнення від сплати заборгованості по аліментах, відповідно доказуванню у справі підлягають обставини, що мають істотне значення для часткового звільнення від сплати заборгованості за аліментам.
Так, згідно з ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
Аналіз статті 197 СК України надає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду: 1) наявність тяжкої хвороби 2) або іншої обставини, що має істотне значення.
Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
Дана норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами.
Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.
Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.
При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості.
Водночас, згідно з ч.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини» та ч.ч. 7, 8 ст.7 СК України, усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин мають здійснюватися з урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України.
Згідно з положеннями ч.ч.1, 2 ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.
Відповідно до ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.
Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.
Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги та підставу заявленого позову, посилається на ту обставину, що донька з листопада 2007 року по травень 2008 року проживала з позивачем та знаходилась на його утриманні.
Однак, позивач на підтвердження даної обставини не надав суду жодного належного доказу.
Надана позивачем довідка № 38 від 14.08.2019 р., яка видана КЗО «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 384» Дніпровської міської ради, підтверджує лише те, що донька позивача - ОСОБА_3 відвідувала вказаний навчальний заклад (т.1 а.с.24). Проте, вказана довідка не доводить факту проживання доньки з позивачем у зазначений ним період та знаходження доньки на утриманні позивача, не являється належним доказом на підтвердження вказаних позивачем обставин, тому суд не можу взяти доводи позивача до уваги та вважає їх голослівними.
Крім того, у довідці КЗО «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 384» Дніпровської міської ради від 10.01.2020 р. №4, зазначено, що у вищевказаній довідці № 38 від 14.08.2019 р., дата вибуття із закладу дитини, т.б. травень 2008 року, була вказана зі слів батька (т.1 а.с. 47).
Також позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на ту обставину, що з 2010 року по 2018 рік в період літніх, осінніх, зимових та весняних канікул донька мешкала разом з ним та його батьками, повністю перебувала на його утриманні.
При цьому позивач не зазначив конкретний період літніх, осінніх, зимових та весняних канікул, коли з ним проживала донька.
На підтвердження вказаної обставини позивач посилається на показання свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_3 .
Так, допитаний у судовому засіданні за клопотанням представника позивача свідок ОСОБА_6 пояснив, що він є рідним братом позивача. Племінниця ОСОБА_7 до 6 років проживала разом з ним та його батьками (дідусем та бабусею ОСОБА_5 ) за адресою АДРЕСА_1 . Після переїхала проживати у смт. Царичанка. Протягом літніх, весняних та зимових (два тижні) канікул ОСОБА_4 проживала у дідуся та бабусі, т.б. батьків позивача. Позивач перераховував грошові кошти на утримання доньки своїй матері, а вона передавала їх ОСОБА_5 .
Свідок ОСОБА_3 у судовому засідання пояснила, що позивач та відповідачка являються її батьками. На весняних, зимових та осінніх канікулах вона на запрошення бабусі та дідуся (батьків позивача) приїздила до них у с. Дослідне. З 2009 по 2016 рік вона приїжджала до бабусі та дідуся на 1 тиждень осінніх, на 2 тижні зимових та на 3 місяці літніх канікул, з 2016 по 2020 роки вона приїжджала на літні канікули та два рази на зимові. З батьком вона не проживала. У період проживання з бабусею та дідусем вони надавали їй забезпечення, але на утриманні у батька вона не була. Батько в той час проживав за іншою адресою, особисто їй грошових коштів не надавав та не передавав. При цьому її мати (відповідачка у справі) оплачувала її навчання, гуртки, придбавала одяг, надавала забезпечення.
Аналізуючи показання даних свідків суд зазначає, що доводи позивача про те, що він в період канікул проживав з донькою та надавав їй утримання, спростовуються вищевказаними показаннями свідка ОСОБА_3 , а також свідка ОСОБА_6 , який також не підтвердив те, що позивач проживав разом з донькою. Показання свідка ОСОБА_6 про надання позивачем утримання шляхом перерахування грошових коштів своїй матері не підтверджені будь-якими іншими доказами та спростовуються показаннями свідка ОСОБА_3 .
При цьому суд зазначає, що само по собі проживання доньки позивача у певний період канікул з дідусем та бабусю не являється доказом того, що дитина перебувала лише на утриманні позивача та в розумінні ч.2 ст.197 СК України не може бути обставиною, що має істотне значення.
Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що позивач не довів наявність будь-яких істотних обставин, які б надавали підстави для часткового звільнення його від сплати заборгованості по аліментах.
Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи вищенаведене, суд доходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому у задоволенні позовну слід відмовити.
На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та заборгованості по аліментам - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Слобожанський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м.Одеса), місцезнаходження: 52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт.Слобожанське, вул. Теплична, буд. 2, .

Повний текст рішення складено 16 червня 2023 року.

Суддя Л.П. Бабічева