Провадження № 2/521/121/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Леонова Олександра Степановича,

секретаря судового засідання Трояненко Анастасії Юріївни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Громадської організації «Одеська обласна організація автомобілістів» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Відповідача: Одеська міська рада, про усунення перешкод у користуванні майном, -

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2020 року позивач Громадської організації «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» (в подальшому найменування позивача змінено на Громадська організація «Одеська обласна організація автомобілістів») звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа: Одеська міська рада про усунення перешкоди Громадській організації «Одеська обласна організація автомобілістів» з боку ОСОБА_1 у користуванні земельною ділянкою, загальною площею 1,7914 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; усунути перешкоди Громадській організації «Одеська обласна організація автомобілістів» з боку ОСОБА_1 у користуванні власністю, а саме нежитловим приміщенням складом під літерою «Б» (відповідно до Схематичного плану Технічного паспорту на нежитлові приміщення автостоянки № 35 від 24.04.2009 року), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставу позову позивач посилався на те, що Громадська організація «Одеська обласна організація автомобілістів» функціонує як громадське об`єднання ще з 30 жовтня 1973 року і початково мала назву саме Одеська обласна організація «Автомотолюбитель УРСР», а з 28 липня 2005 року організація функціонує як самостійна юридична особа.

Для реалізації своїх статутних цілей ГО «Одеська обласна організація автомобілістів» належить на праві власності нежитлові приміщення, що розташовані у АДРЕСА_1 , автостоянка № НОМЕР_1 .

Земельна ділянка, на якій розміщені зазначені нежитлові приміщення автостоянки № 35, з 21 червня 1979 року перебуває у користування позивача і є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради.

10 вересня 2015 року рішенням Одеської міської ради № 7078-VI Громадській організації «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо такої земельної ділянки.

Після чого до Малиновського районного суду м. Одеси громадянином ОСОБА_1 була подана позовна заява до Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Громадська організація «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів», про скасування вищезазначеного рішення ОМР.

В рамках судової справи ОСОБА_1 зазначав, що земельна ділянка площею 1.7887 га відводиться Громадській організації «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» за рахунок земельної ділянки, загальною площею 0.0904 га, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі за кадастровим номером № :68:002:0028, що належить саме йому ОСОБА_1 .

Також, в своєму позові ОСОБА_1 зазначав, що дана земельна ділянка за кадастровим номером № :68:002:0028 була набута ним у власність на підставі того, що на цій земельній ділянці знаходиться його нежитлове приміщення виставочно-демонстраційний автосалон, загальною площею 18.5 кв.м.

Проте, проаналізувавши підстави набуття права власності ОСОБА_1 на таку земельну ділянку та виставочно-демонстраційний автосалон, позивач вважає, що воно є протиправним та незаконним. В свою чергу, таке незаконне володіння ОСОБА_1 завдає для ГО «ОООВСА» перешкод у користуванні вищевказаною земельною ділянкою комунальної власності, площею 1.7887 га та деякими нежитловими будівлями автостоянки № 35, за адресою: АДРЕСА_1 , що і стало підставою для звернення з позовом до суду.

Справа на підставі розподілу надійшла до провадження судді Малиновського районного суду м. Одеси Леонова О.С.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 17 серпня 2020 року суд залишив позовну заяву без руху.

04 вересня 2020 року позивачем надана до суду заява про усунення недоліків.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2020 року було відкрито провадження по даній справі.

Відповідач ОСОБА_1 скористався своїм правом та подав до суду відзив на позовну заяву (т.2, а.с. 1-12).

У своєму відзиві ОСОБА_1 просив у задоволенні позову відмовити повністю. На обґрунтування своєї позиції посилався на те, що Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів була місцевим осередком Громадської організації «Всеукраїнська спілка автомобілістів» та незаконно зареєструвалась як самостійна юридична особа на підставі постанови Одеського окружного адміністративного суду від 25.02.2009 року у справі № 2а-2193/09/1570. Тому, таке судове рішення було оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. І відповідно позивачу насправді не належить вказане у позові майно на право власності, що говорить про відсутність підстав для звернення до суду з такими позовними вимогами.

Також відповідач посилався на те, що позивачу вказані земельні ділянки надавались виключно в тимчасове користування і без права будівництва будь-яких об`єктів, що вже ставить під сумнів права ГО «ОООВСА» на відведення у користування земельної ділянки для обслуговування автостоянки.

В свою чергу, право власності на будівлі автостоянки N° 35 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані за ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» також без достатніх правових підстав, що свідчить про як відсутність законного права власності на будівлі автостоянки, так і про відсутність права вимагати усунути перешкоди в користуванні вказаним майном.

ОСОБА_1 володіє нежитловим приміщенням виставочно-демонстраційним автосалоном, загальною площею 18.5 кв.м, на законних підставах, оскільки ОСОБА_1 набув права власності на спірну будівлю 05 березня 2007 року, придбавши її у ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тиквенко М.О. В свою чергу, ОСОБА_2 отримав спірну будівлю у власність, уклавши з Приватним підприємством «Автолюбитель» () договір купівлі-продажу № 477 від 05 лютого 2007 року.

Після набуття права власності на виставочно-демонстраційний автосалон у ОСОБА_1 виникла необхідність у оформленні документів і щодо земельної ділянки, на якій вказаний автосалон було розміщено.

3 метою оформити належним чином право користування земельною ділянкою, ОСОБА_1 02.04.2007 року звернувся до Одеського міського управління земельних ресурсів Одеської міської ради із відповідною заявою. 24 червня 2008 року ФОП ОСОБА_1 рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради N° 795 рекомендовано надати згоду на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,09 га в оренду за адресою: АДРЕСА_1 для експлуатації відкритого виставочно-демонстраційного автосалону, що свідчить про намагання ОСОБА_1 законним способом оформити право користування земельною ділянкою, та про відсутність заперечень Одеської міської ради щодо такого бажання ОСОБА_1 (копію рішення додаємо).

Однак, рішенням Одеської міської ради від 10.07.2008 року копія рішення наявна в матеріалах справи було відмовлено ОСОБА_1 у наданні згоди на розроблення проекту землеустрою, адже такий проект очевидно вже розроблявся гр. ОСОБА_3 , якому 15 жовтня 2009 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 .

Саме з метою врегулювання ситуації що склалась, та оформлення належним чином прав на земельну ділянку ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_3 13 січня 2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_1 купив земельну ділянку площею 0,0904 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :68:002:0028, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Куценко В.Д. за реєстраційним номером 59.

Однак 07 квітня 2011 року заступник прокурора м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом до Управління Держкомзему у м. Одесі, ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про витребування земельної ділянки, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку у якій просив витребувати від ОСОБА_1 на користь Одеської міської ради земельну ділянку площею 0,0904 га., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий N° :68:002:0028 та скасувати державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку.

Даний позов подано на підставі рішення Апеляційного суду Одеської області від 14 січня 2011 року у справі № 2-6411, яким апеляційну скаргу заступника прокурора м. Одеси в інтересах Одеської міської ради задоволено, а рішення Київського районного суду м. Одеси від 18.11.2008 року, яким було визнано договір купівлі-продажу дійсним, визнано за ОСОБА_3 право власності на виставочно-демонстраційний автосалон та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 скасовано.

Про апеляційне провадження у справі N° 2-641 1 та про судовий процес ініційований заступником Прокурора м. Одеси Ткаченко В.В. не повідомлявся та не зміг надати ані свої пояснення по суті справи, ані заперечення на позов.

За таких обставин, 22 листопада 2011 року Малиновським районним судом м. Одеси ухвалено заочне рішення по справі N° 2/1519/4697/11, яким вирішено позов заступника прокурора м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради задовольнити в повному обсязі.

3 того періоду часу на адресу ОСОБА_1 не надходило жодних документів, ОСОБА_1 користувався належним йому автосалоном та земельною ділянкою без жодних перепон та ніхто не повідомляв про порушення його діяльністю чиїхось прав.

04 квітня 2018 року формуючи інформаційну довідку із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 довідався, що право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий № :68:002:0028 зареєстровано за Одеською міською радою на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси у справі № 2/1519/4697/11.

Одразу ж після отримання вказаної інформації ОСОБА_1 ознайомився із матеріалами судової справи No 2/1519/4697/11 та 11 травня 2018 року звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із заявою про перегляд заочного рішення суду від 22.11.2011 року.

За результатами розгляду вказаної заяви, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22.11.2011 року скасували, а справу призначили до розгляду.

В процесі розгляду вказаної судової справи скориставшись правом, визначеним ц. 3 ст.49 ЦПК України, 17 грудня 2019 року Прокуратурою Одеської області, яка діє в інтересах держави в особі Одеської міської ради, направлено до Малиновського районного суду м. Одеси заяву про зміну предмета позову з витребування земельної ділянки на стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів за таку земельну ділянку, після чого ОСОБА_1 скористався своїм правом на визнав позов.

На цих підставах ОСОБА_1 вважає себе законним власником земельної ділянки за кадастровим номером № :68:002:0028 та нежитлового приміщення виставочно-демонстраційний автосалон, загальною площею 18.5 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Також відповідач зазначав у відзиві на відсутність порушення прав Позивача діями Відповідача, оскільки насправді саме ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» фактично захопила земельну ділянку, що належить ОСОБА_1 та користується нею, як своїм особистим майном, більше того, здає її частину навіть в оренду.

На цих підставах Відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову.

Третя особа Одеська міська рада своїм правом на подання письмових пояснень не скористалась.

В судове засідання для розгляду справи по суті сторона позивача не з`явилася, 02.06.2023 року вх.№ ЕП 12880 представником позивача адвокатом Стадник П.О. подано до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представник наполягав на задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник у судове засідання для розгляду справи по суті не з`явились, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду повернувся поштовий конверт з відміткою про причину не вручення: адресат відсутній за вказаною адресою.

Представник третьої особи Одеської міської ради у судове засідання для розгляду справи по суті не з`явились, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Одеського міськвиконкому від 18 грудня 1969 року N 799 Одеському виробничому міжобласному об`єднанню "Укрглававтотехобслуговування" відведена земельна ділянка площею 14 871 кв. м (за планом відводу) на АДРЕСА_2 ) для будівництва автостоянки на 300 машино-місць. Згодом автостоянка була передана в користування обласному товариству "Автолюбитель УРСР" (т.1. а.с. 36).

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 21 червня 1979 року N 470 Одеському обласному товариству "Автомотолюбитель УРСР" відведена земельна ділянка площею 0,663 га для облаштування платних автостоянок відкритого збереження автотранспорту (т.1. а.с. 37).

Рішенням міського виконавчого комітету від 17 липня 1980 року N 503 замінено відкрите збереження автотранспорту на збереження в збірно-розбірних металевих гаражах (т.1. а.с. 39).

Станом на 01 січня 1991 року за Одеським обласним товариством "Автолюбитель УРСР" обліковувалося в користуванні земельна ділянка площею 1,7914 га - автостоянка N 35 ( АДРЕСА_1 ).

26 листопада 1992 року Міністерство юстиції України здійснило перереєстрацію Спілки автомобілістів України (свідоцтво N 331), Українська республіканська спілка автомобілістів була перейменована у Всеукраїнську спілку автомобілістів.

З 01 січня 1994 року ця земельна ділянка була в користуванні Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів і використовувалася для експлуатації та обслуговування автостоянки.

Рішенням Одеської міської ради від 31 жовтня 2000 року N 1848-XXIII "Про затвердження технічної документації з інвентаризації та проекту відведення земельних ділянок, про видачу документів, що посвідчують право користування та надання ООО ВСА земельної ділянки загальною площею 1,8214 га за адресою: АДРЕСА_1 , для експлуатації та обслуговування автостоянки 35 та для будівництва і експлуатації автомийки", затверджена технічну документацію з інвентаризації та проекту відведення земельної ділянки; змінено умови землекористування ООО ВСА земельною ділянкою площею, 0,0276 га, за адресою: АДРЕСА_1 (на території автостоянки № 35) у зв`язку з будівництвом на частині раніше наданої для організації автостоянки земельної ділянки автомийки; видано ООО ВСА договір про право тимчасового довгострокового користування земельною ділянкою (у тому числі на умовах оренди) загальною площею 1,7914 га, терміном до 10 років, але не пізніше початку реконструкції району; із земель міста надано земельну ділянку загальною площею 0,03 га, за адресою: АДРЕСА_1 у тимчасове користування, на умовах оренди, але не пізніше початку реконструкції району; затверджено договір про тимчасове користування землею (у тому числі на умовах оренди) між Одеською міською радою і ООО ВСА; зобов`язано ООО ВСА замовити в управлінні земельних ресурсів оформлення документів, що посвідчують право користування земельними ділянками відповідно до пунктів 3, 4 цього рішення, виконувати вимоги та умови щодо землекористування, дотримуватися положень статей 40, 115 ЗК України; управлінню земельних ресурсів видати ООО ВСА документи, що посвідчують право користування земельними ділянками відповідно до пунктів 3, 4 цього рішення та внести відповідні зміни до земельно-облікової документації (т.1. а.с. 40-41).

На замовлення ООО ВСА земельно-кадастрове бюро виготовило технічну документацію з інвентаризації земельної ділянки ООО ВСА (автостоянка № 35 і автомийка) та проект відведення земельних ділянок ООО ВСА для будівництва, експлуатації та обслуговування автомийки; для будівництва та комплексного благоустрою прилеглої території за адресою: АДРЕСА_1 (біля території автостоянки № 35).

28 липня 2005 року проведено державну реєстрацію ГО "ООО ВСА". Згідно з пунктом 1.1 статуту громадської організації рішення про ліквідацію однієї організації та створення нової не приймались, змінювались назви, які належать одній і тій самій організації, зареєстрованій на вулиці Іцхака Рабіна у місті Одесі.

Разом з тим, відповідно до редакції статуту 2021 року та витягу є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач змінив своє найменування та наразі має назву Громадська організація «Одеська обласна організація автомобілістів».

Отже, ГО "ОООА" фактично функціонує тривалий час, і спочатку мала назву Одеське обласне товариство "Автомотолюбитель УРСР", яка неодноразово змінювалась.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 12 січня 2006 року у справі N 9/430-05-11867 визнано право власності ООО ВСА, зокрема, на нежитлові приміщення, розташовані на АДРЕСА_1 , - автостоянку № 35, загальною площею 888,2 кв. м (приміщення літ. А, а, А', а' (I-II поверхи) - 417,70 кв. м, літ. Б (склад) - 15,3 кв. м, літ. В (склад) - 26,6 кв. м, літ. Г (електромайстерня) - 52,3 кв. м, літ. Д (склад) - 243 кв. м, літ. Е (підсобне) - 9,5 кв. м, літ. Ж (кладова) - 6,3 кв. м, літ. З (гараж) - 16,7 кв. м, літ. И (гараж) - 16,7 кв. м, літ. К (гараж) - 17,00 кв. м, літ. Л (гараж) - 16,7 кв. м, літ. М (гараж) - 16,7 кв. м, літ. Н (гараж) - 16,7 кв. м, літ. О (гараж) - 17,0 кв. м), згідно з технічним паспортом від 11 квітня 2003 року (т.1. а.с. 63-65).

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2021 апеляційну скаргу задоволено; рішення Господарського суду Одеської області від 12.01.2006 у справі № 9/430-05-11867 скасовано; у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 12.07.2022 постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2021 у справі № 9/430-05-11867 скасовано з передачею справи до цього ж апеляційного господарського суду зі стадії відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Всеукраїнської спілки автомобілістів на рішення Господарського суду Одеської області від 12.01.2006.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.08.2022 поновлено Всеукраїнській спілці автомобілістів строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 12.01.2006 у справі № 9/430-08-11867; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Всеукраїнської спілки автомобілістів на рішення Господарського суду Одеської області від 12.01.2006 у справі № 9/430-08-11867; призначено справу до розгляду на 01.09.2022.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.09.2022 закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Всеукраїнської спілки автомобілістів на рішення Господарського суду Одеської області від 12.01.2006 у справі № 9/430-05-11867.

25 січня 2006 року ООО ВСА зареєструвала своє право власності - на нежитлові приміщення, про що свідчить витяг про реєстрацією права власності на нерухоме майно (т.1. а.с. 66)..

23 квітня 2009 року, замість такого рішення суду, Виконавчим комітетом Одеської міської ради позивачу було видане Свідоцтво на нежитлові приміщення автостоянки № 35 серії САС № 634016.

Зазначені нежитлові приміщення автостоянки № 35 та їх розміщення на місцевості відображені в Технічному паспорті на зазначені нежитлові приміщення автостоянки № 35, що був виданий Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості».

10 вересня 2015 року рішенням Одеської міської ради № 7078-VI Громадській організації «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо такої земельної ділянки (т.1. а.с. 72)..

За таких обставин суд вбачає, що позивач на законних підставах володіє нежитловими приміщеннями автостоянки № 35 та користується комунальною земельною ділянкою, загальною площею 1,7914 га, що знаходяться за адресою:АДРЕСА_1 .

Водночас рішенням Господарського суду Одеської області від 12 січня 2006 року в іншій справі N 9/429-05-11866, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 23 травня 2006 року, визнано право власності ПП "Автолюбитель", серед іншого, на виставочно-демонстраційний автосалон, за адресою: АДРЕСА_1 (т.1. а.с. 80).

ПП "Автолюбитель" також зареєструвало своє право власності в Комунальному підприємстві "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості", про що свідчить запис в книзі N 49 неж-93, N запису 5664, реєстраційний номер 13647837.

Вищий господарський суд України постановою від 03 серпня 2006 року скасував рішення Господарського суду Одеської області від 12 січня 2006 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 23 травня 2006 року, на підставі яких за ПП "Автолюбитель" визнано право власності, серед іншого, на виставочно-демонстраційний автосалон, за адресою: АДРЕСА_1 . Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22 листопада 2006 року позов залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача.

ПП "Автолюбитель" про скасування права власності на виставочно-демонстраційний автосалон було обізнано, про що свідчить присутність представника підприємства у судовому засіданні 30 жовтня 2006 року під час нового розгляду справи N 9/429-05-11866 в суді першої інстанції, що видно з ухвали Господарського суду Одеської області від 22 листопада 2006 року.

05 лютого 2007 року ПП "Автолюбитель" в особі директора Іванова Ю.О., будучи обізнаним про скасування права власності на автосалон, за договором купівлі-продажу відчужило ОСОБА_2 виставочно-демонстраційний автосалон за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 18,5 кв. м, який складається з адміністративної будівлі під літ. А, загальною площею 14,7 кв. м; приміщення охорони під літ. Б, загальною площею 4,5 кв. м; огорожі N 1-3; мостіння 1.

05 березня 2007 року ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу відчужив зазначений виставочно-демонстраційний автосалон ОСОБА_1 (т.1. а.с. 79).

15 березня 2007 року ОСОБА_1 зареєстрував своє право власності, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

23 вересня 2007 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у простій письмовій формі був укладений договір, за яким відчужено житлову будівлю, загальною площею 18,5 кв. м та земельну ділянку, площею 904 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 .

24 червня 2008 року виконавчий комітет Одеської міської ради рекомендував Одеській міській раді дати згоду фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтовною площею 0,09 га, за адресою: АДРЕСА_1 , для експлуатації відкритого виставочно-демонстраційного автосалону.

Одеська міська рада рішенням від 10 липня 2008 року N 3203-V відмовила фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 у наданні згоди на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельною ділянки.

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 18 листопада 2008 року у справі N 2-6411/2008 визнано дійсним договір купівлі-продажу житлової будівлі загальною площею 18,5 кв. м та земельної ділянки площею 904 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 ; визнано за ОСОБА_3 право власності на зазначені житлову будівлю та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; зобов`язано Одеську регіональну філію ДП "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" зареєструвати належним чином державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я ОСОБА_3 ,; зобов`язано Одеське міське управління земельних ресурсів Державного комітету України по земельних ресурсах підписати державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку на ім`я ОСОБА_3

23 квітня 2009 року ГО "ООО ВСА" отримала свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення автостоянки № 35.

02 жовтня 2009 року ОСОБА_3 отримав державний акт серії ЯИ N 180917 на право власності на земельну ділянку площею 0,0904 га, розташовану на АДРЕСА_1 .

13 січня 2010 року ОСОБА_3 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу продав, а ОСОБА_1 придбав зазначену земельну ділянку, кадастровий номер :68:002:0028.

08 червня 2011 року ОСОБА_1 , отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ N 338978. (т.1. а.с. 80-17).

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 14 січня 2011 року скасовано рішення Київського районного суду міста Одеси від 18 листопада 2008 року у справі N 2-6411/2008, у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено При цьому суд встановив, що договір купівлі-продажу нерухомості від 23 вересня 2007 року, укладений між ОСОБА_3 і фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 у простій письмовій формі, є нікчемним. Крім того, ОСОБА_1 не був власником спірної земельної ділянки, яка знаходилась в комунальній власності Одеської міської ради, тому суд не мав правових підстав визнавати право власності за ОСОБА_3 .

Як вбачається з вищезазначеного, ОСОБА_1 отримав державний акт на землю (червень 2011 року) та зареєстрував своє право власності на таку землю (23 травня 2013 року) вже після того, як 14 січня 2011 року Апеляційний суд Одеської області скасував рішення Київського районного суду м. Одеси, на підставі якого ОСОБА_3 отримав право власності на цю землю та продав її знову ОСОБА_1 .

Проте, як вказав у своєму висновку Верховний Суд (Постанова від 16.02.2018 року по справі № 911/3614/16 та Постанова від 23.07.2019 року по справі № 922/139/18), скасоване судове рішення не породжує жодних правових наслідків і не може бути підставою виникнення цивільних прав і обов`язків.

Також, позивачем разом з позов надано до суду копію відзиву Головного управління Держгеокадастру в Одеській області в рамках судової справи № 521/12750/19, учасниками якої є ці ж сторони. Відповідно до змісту відзиву вбачається, що відповідно до п. 3.5 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43, державні акти, що посвідчують право приватної власності на землю реєструються відповідно у книзі реєстрації державних актів на право власності на землю за формою, згідно з додатком 3.

Отже, відповідно до вимог діючого на той період часу законодавства усі державні акти мали бути зареєстровані у Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю.

Однак відомості щодо такої реєстрації вищезазначеного державного акта ОСОБА_1 серії ЯЛ № 338978 від 08 червня 2011 у Відділі відсутні. Крім того, у державному акті, копія якого надана до позовної заяви, відсутній запис про реєстраційний номер у Книзі реєстрації державних актів.

Тому, суд погоджується з позицією позивача щодо того, що договір купівлі-продажу від 13 січня 2010 року, державний акт на право власності на земельну ділянку від 08 червня 2011 року не могли бути підставою виникнення цивільних прав у ОСОБА_1 щодо даної земельної ділянки.

Є безпідставним посилання відповідача у своєму відзиві і на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17.01.2019 року у справі № 1519/2-4697/11, як на підставу набуття ним права власності на спірну земельну ділянку, оскільки відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, 22.01.2020 року таке судове рішення було скасоване Постановою Одеського апеляційного суду.

Далі, 11 лютого 2019 року ОСОБА_1 вносить дане майно до статутного капіталу ТОВ «Автомобільний дім «Стиль-Автогруп» (). А вже 28 травня 2019 року ОСОБА_1 знову виводить таке майно зі статутного капіталу у свою власність і як результат, станом на період розгляду даної судової справи в державному реєстрі міститься запис про право власності ОСОБА_1 на дані об`єкти саме на підставі Протоколу Загальних зборів засновників ТОВ «Автомобільний дім «Стиль-Автогруп» № 04 від 28 травня 2019 року та акту прийому-передачі № 4 від 03 червня 2019 року щодо передання такого майна ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 9 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 року № 677 (що був чинний на момент будівництва та відчуження спірного виставочно-демонстраційним автосалону), проект відведення земельної ділянки виконавець погоджує із землевласником або землекористувачем, органом земельних ресурсів, природоохоронним органом, санітарно-епідеміологічною службою, органом містобудування і архітектури та охорони культурної спадщини.

Аналогічна норма вбачається зі змісту ч. 6 ст. 118 ЗК України де зазначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, додають до клопотання погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

Більше того, Верховний Суд у своїй постанові від 23 січня 2019 року по справі № 707/76/18 зазначив, що для отримання у користування чи у власність земельної ділянки, яка уже перебуває у користуванні інших осіб, необхідна згода землекористувача, який завжди є персоналізованим, визначеним.

Як вбачається з матеріалів справи, право власності на виставочно-демонстраційний автосалон по АДРЕСА_1 виникло без відповідного рішення Одеської міської ради, а також без жодної згоди землекористувача цієї земельної ділянки, тобто Позивача, що є обов`язковою вимогою законодавства.

Разом з тим, позивачем разом з позовом до суду був наданий висновок експерта №34/2019 від 20 серпня 2019 року, виготовлений судовим експертом Чорною Юлією Петрівною в рамках судової будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи у цивільній справі № 521/7697/19, відповідно до висновків якого (т.1. а.с. 85-91). вбачається наступне:

«В дослідженні з першого питання експертом було встановлено, що в межах земельної ділянки з кадастровим номером :68:002:0028 розташовані наступні будівлі та споруди:

-металевий збірно/розбірний гараж площею основи 17,9 кв.м.

-дерев`яний склад площею забудови 16,6 кв.м, який належить Громадській організації «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів

-частина нежитлового металевого приміщення «ЕГАЗ».

-автомобільний газозаправочний пункт мобільного типу.

-частина відкритого автосалону відкрита площадка з продажу/оренди автомобілів.

-огорожа з листів метало профілю по металевому каркасу довжиною 26,63 м.

-територія земельної ділянки з мощенням, на яку здійснюється вихід з будівлі основної під літ. «А» та складу літ. «Б» - будівлі, які належать Громадській організації «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів.»

Вище вказані будівлі та споруди не відповідають об`ємно-планувальним показникам виставочно-демонстраційного автосалону, загальною площею 18,5 кв.м., власником якого відповідно до договору купівлі-продажу від 05.03.2007 р. являється ОСОБА_1 .

На момент огляду в межах земельної ділянки з кадастровим номером :68:002:0028 по АДРЕСА_1 відсутній виставочно-демонстраційний автосалон, загальною площею 18,5 кв.м, який вказаний в договорі купівлі-продажу від 05.03.2007 р.»

За цих обставин суд вбачає, що наразі виставочно-демонстраційний автосалон по АДРЕСА_1 в дійсності відсутній, а існує лише право власності ОСОБА_1 на цей об`єкт нерухомого майна.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. N 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Разом з тим, як вбачається зі змісту положень Узагальнення Верховного Суду України «Аналіз деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ» із зазначеним позовом може звернутися також особа, яка відповідно до закону або договору має право володіння та користування майном, у тому числі у випадку, коли зазначені перешкоди чиняться власником такого майна.

Зі змісту п. 3 ч. 2 ст.16 ЦК України випливає, що способами захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.

На підставі ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Тому суд вбачає, що право власності на автосалон по АДРЕСА_1 виникло без жодної згоди землекористувача цієї ділянки, тобто ГО «ОООВСА», і без жодних дозвільних документів, зокрема відповідного рішення органу місцевого самоврядування.

Після чого, без відповідних дозвільних документів, ОСОБА_1 було безпідставно відчужено на користь ОСОБА_3 земельну ділянку комунальної власності, яка частково є складовою частиною земельної ділянки загальною площею 1.7887 га, за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у користуванні позивача з 21 червня 1979 року рішенням Одеського міськвиконкому за № 470.

В результаті, відбулось накладення меж цих земельних ділянок і приміщення склад під літерою «Б», що належить ГО «ОООВСА» на праві власності на підставі свідоцтва на нежитлові приміщення автостоянки № 35 від 23 квітня 2009 року серії НОМЕР_2 , опинилось на земельній ділянці, що була привласнена ОСОБА_1 .

У зв`язку з чим, такими діями ОСОБА_1 було завдано перешкод у користуванні для ГО «ОООВСА» своєю власністю, а саме нежитловим приміщенням складом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та зображений на Схематичному плані вищевказаного Технічного паспорту під літерою «Б», оскільки він фактично опинився не тільки на земельній ділянці, що перебуває у користуванні ГО «ОООВСА» ще з 1979 року, а також і на земельній ділянці, що була безпідставно привласнена ОСОБА_1 .

Тому, з зазначеного вбачається, що Позивач має законні підстави вимагати в судовому порядку усунення перешкод з боку ОСОБА_1 у здійсненні користування позивачем своїм майном та комунальною земельною ділянкою, що перебуває в його користуванні на законних підставах. За цих обставин суд вбачає підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 4 204,00 грн.

Керуючись ст. 2, 4-6, 76-83, 141, 263-265, ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Громадської організації «Одеська обласна організація автомобілістів» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Відповідача: Одеська міська рада про усунення перешкод у користуванні майном задовольнити.

Усунути перешкоди Громадській організації «Одеська обласна організація автомобілістів» з боку ОСОБА_1 у користуванні земельною ділянкою, загальною площею 1,7914 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

Усунути перешкоди Громадській організації «Одеська обласна організація автомобілістів» з боку ОСОБА_1 у користуванні власністю, а саме нежитловим приміщенням складом під літерою «Б» (відповідно до Схематичного плану Технічного паспорту на нежитлові приміщення автостоянки № 35 від 24.04.2009 року), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Громадської організації «Одеська обласна організація автомобілістів» судовий збір у розмірі 4 204,00 (чотири тисячі двісті чотири) гривні 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення суду складено 16.06.2023 року.

Суддя: Леонов О.С.

16.06.23