справа № 619/5001/23
провадження № 2/619/1339/23
11 грудня 2023 року,
Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Алфьорової В.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 619/5001/23,
ім`я (найменування) сторін:
відповідач: ОСОБА_2 ,
вимоги позивача: про припинення стягнення аліментів, звільнення від заборгованості по аліментам та стягнення аліментів.
Виклад позиції позивача.
ОСОБА_1 09.10.2023 звернувся до суду з позовом, у якому просить припинити стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх доходів щомісячно, та звільнити в подальшому від стягнення нарахованої заборгованості по аліментах, що виникла з серпня 2020 року за судовим наказом Дергачівського районного суду Харківської області від 22.07.2019 справа № 619/2483/19; стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання доньки у розмірі частини всіх доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У обґрунтування позову зазначено, що в жовтні 2010 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб. У них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 . Восени 2019 року шлюб між ними було розірвано. Судовим наказом Дергачівського районного суду Харківської області від 22 липня 2019 року встановлено стягувати з нього на користь відповідачки аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця. Станом на 01.09.2023 у нього утворилася заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 150110,25 грн. При цьому, з серпня 2020 року донька ОСОБА_4 проживає разом із ним. Її мати допомоги на дитину не надає, участі у її вихованні не приймає. Зміна місця проживання дитини є підставою для стягнення аліментів на його користь.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
На виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК 09.10.2023 судом було сформовано засобами системи «Електронний суд» з Єдиного державного демографічного реєстру відповідь № 263514 щодо місця перебування та місця проживання відповідачки.
Ухвалою суду від 10.10.2023 справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 07.11.2023.
Ухвалою суду від 07.11.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 11.12.2023.
Позивач у судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву, у якій просить здійснити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, хоча про час та місце повідомлялася шляхом направлення судової повістки на зареєстровану адресу місця проживання та за номером телефону, наявному в матеріалах справи, про що свідчить довідка про доставку повідомлення у додаток «Viber». При цьому судові повістки повернуті до суду з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Пунктом 991 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою КМ України від 5 березня 2009 р. № 270, встановлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.
Отже, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судова повістка відповідачці вручена.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Ураховуючи, що відповідачка, будучи повідомленою про дату та час розгляду справи, не з`явилася у судове засідання, не подала відзив на позов, до того ж, інформація щодо часу розгляду даної справи розміщена на офіційному веб-сайті судової влади України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 19.09.2029 у справі № 619/2269/19 розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . ОСОБА_5 відновлено дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 » (а.с. 8-9).

Під час перебування у шлюбі в сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

На підставі судового наказу Дергачівського районного суду Харківської області від 22.07.2019 у справі № 619/2483/19 з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 04.07.2019 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10).

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

З аналізу вказаних норм Сімейного кодексу України слідує, що право на отримання аліментів на утримання дитини має той із батьків, з ким проживає дитина.

У ОСОБА_1 наявна заборгованість по аліментах за період з серпня 2019 року по серпень 2023 року та станом на 01.09.2023 залишок боргу становить 150110,25 грн, про що свідчить розрахунок боргу по аліментах (а.с. 13).

За відомостями листа Служби у справах дітей Дергачівської міської ради № 842 від 01.07.2021, під час перевірки з`ясування місцезнаходження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що дитина проживає разом із батьком з серпня 2020 року. У 2021 дитина закінчила 4 клас КЗ «Малоданилівський ліцей». Під час бесіди з дитиною та ОСОБА_1 стало відомо, що мати з дитиною спілкується не часто. З серпня 2020 і по час надання відповіді, у вихованні дитини мати участі не приймала, матеріальної допомоги на дитину не надавала. ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що дитина проживає з ним з серпня 2020 року, аліменти, що стягуються за судовим наказом не сплачує. Дитина повідомила службі, що вона і далі бажає проживати з батьком та його дружиною, з якою дитина у добрих стосунках (а.с. 11-12).

Малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку супроводжує ОСОБА_1 , фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить довідка від 24.03.2022 № 1201- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 6-7).

З акту Служби у справах дітей Дергачівської міської ради від 17.10.2023 обстеження умов проживання відомо, що було проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Умови проживання: кімната облаштована необхідними меблями та предметами повсякденного вжитку. Житло орендоване. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стосунки у сім`ї доброзичливі. Дитина повідомила, що з матір`ю не спілкується та взагалі не підтримує зв`язку, бажає і надалі проживати разом із батьком (а.с. 26).

Частина перша ст. 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічна вимога кореспондується з положеннями ст. 273 Сімейного кодексу України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267, 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 Сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а стаття 273 Сімейного кодексу України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями статті 273 Сімейного кодексу України має на меті скасування їх присудження.

Положеннями ч. 2 ст. 188 Сімейного кодексу України визначено, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів.

Факт зміни місця проживання одного з батьків та, як наслідок, залишення дитини проживати з іншим, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку позивача на користь відповідача.

Обставиною, що має істотне значення у такому випадку слід вважати зміну місця проживання дитини, оскільки з настанням цієї обставини ОСОБА_1 , як батько, безпосередньо утримує доньку ОСОБА_3 .

За змістом ст. 180, 181 Сімейного кодексу України право на одержання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Отже, у серпні 2020 року настали обставини, які зумовлюють припинення обов`язку батька сплачувати аліменти на утримання доньки та породжують такий обов`язок у матері дитини ОСОБА_2 , оскільки дитина фактично проживає з батьком, наявні підстави для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам на утримання доньки, що утворилась за період з серпня 2020 року та від звільнення від сплати аліментів у подальшому, оскільки під час розгляду справи обставин, що свідчать про протилежне, судом не встановлено.

Аналогічна позиція висвітлена у постанові Верховного Суду від 19.12.2023 № 643/3223/21.

Разом з тим наявність відкритого виконавчого провадження з виконання наказу суду про стягнення аліментів із позивача свідчить про порушення його майнових прав та інтересів, оскільки саме він має право розпоряджатися аліментами, які стягуються на утримання доньки.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 сатті 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Частинами 1, 2 ст. 182 СК України встановлені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів та зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

За своєю суттю аліменти це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Установлений у процесі розгляду справи факт того, що позивач самостійно піклується про спільну дитину сторін та забезпечує її усім необхідним, є підставою для задоволення позову та стягнення аліментів з матері.

При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги ч. 1, 2 ст. 182, ст. 183 СК України та вважає можливим стягувати з відповідачки аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки утримання дитини є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.

Згідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При зверненні до суду з даним позовом поивачем сплачено судовий збір в сумі 1219,14 грн за позовну заяву про звільнення від заборгованості по аліментах, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, позивача звільнено від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, тому з відповідачки підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. 7, 12, 13, 81, 89, 206, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам з серпня 2020 року, які стягуються на підставі судового наказу, виданого 22 липня 2019 року Дергачівським районним судом Харківської обалсті по справі № 619/2483/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 04.07.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

Звільнити ОСОБА_1 з серпня 2020 року від сплати аліментів, які стягуються на підставі судового наказу, виданого 22 липня 2019 року Дергачівським районним судом Харківської області у справі № 619/2483/19.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь ОСОБА_1 в сумі 1220,00 грн (одна тисяча двісті двадцять гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Надіслати відпавідачу копію судового рішення протягом двох днів з дня його складення рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ,

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя І. М. Нечипоренко