Справа № 373/1592/23
Номер провадження 2/373/614/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2023 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Керекези Я.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу № 373/1592/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Представник позивача звернувся до суду із позовом і просить стягнути із відповідача заборгованість за Договором позики № 4597525 від 10 вересня 2022 року в розмірі 15470 грн 00 коп., в тому числі: основна сума боргу 5000 грн 00 коп., заборгованість за процентами за користування позикою 10470 грн 00 коп. Крім того, просить стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати по справі.

Посилається на те, що 10 вересня 2022 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Договір позики № 4597525. Відповідачем умови кредитного договору не виконувалися належним чином що призвело до утворення заборгованості. 08 лютого 2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу № 08-02/2023, відповідно до якого відповідачу було передано право грошової вимоги за вищезазначеним Договором в розмірі 15470 грн 00 коп., в тому числі заборгованість за основною сумою боргу 5000 грн 00 коп., заборгованість за процентами за користування позикою 10470 грн 00 коп. На повідомлення про необхідність виконання зобов`язань за Договором позики відповідач не відреагував, жодного платежу в рахунок погашення заборгованості не здійснив, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

11 серпня 2023 року було відкрито провадження по даній справі і справу ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами (а.с.39).

12 вересня 2023 року від представника відповідача Дембовського В.І. до суду надійшов відзив на позов (а.с.43-62), відповідно до якого він просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що відповідач будь-яких договорів із ТОВ «Маніфою» не укладав, позику не отримував. 22 вересня 2022 року з відповідачем стався трагічний випадок: він підірвався на вибуховому пристрої. Проходив лікування та реабілітацію в Київській обласній клінічній лікарні. Зазначає, що позивачем не додано до позову будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідач підписував договір та отримав позику в розмірі 5000 грн 00 коп. від ТОВ «МАНІФОЮ». Ні позивач, ні ТОВ «МАНІФОЮ» будь-яких повідомлень про укладення договору факторингу на його адресу не направляли. Аналіз поданих позивачем документів свідчить про наявність факту приховування позивачем обставин справи: копія договору факторингу не містить загальної суми переданих зобов`язань за кредитним договорами; в акті прийому-передачі реєстру боржників також не зазначена сума заборгованості за переданими договорами. Зазначає, що позивачем надано копії окремих аркушів Статутів ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Надання статутів в повному обсязі є необхідним для визначення чинності Договору факторингу, оскільки є незрозумілим, хто уповноважений укладати такі договори: загальні збори товариства чи інший орган управління. Оскільки Договір факторингу № 08-02/2023 від 08 лютого 2023 року був укладений без згоди відповідача, то він не створює цивільних прав та обов`язків для ТОВ «МАНІФОЮ» та для позивача.

19 вересня 2023 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив (а.с.63-83), відповідно до якої вона просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на те, що відповідач здійснив підписання Договору позики № 4597525 від 10 вересня 2022 року власним електронним ключем. Жодних заперечень, що відповідач не погоджувався з умовами та правилами надання позиви під час укладення та підписання договору, від нього не надходили. Наявність документа, підписаного електронним ключем, свідчить про їх волевиявлення, спрямоване на набуття, зміну або припинення документа. Оскільки в добровільному порядку отримані кредитні кошти відповідачем повернуті не були, кредитор має право вимагати виконання зобов`язання за Кредитним договором в будь-який час. Договір вважається укладеним в електронній формі та має силу договору, укладеного в письмовій формі, якщо він підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Без здійснення входу відповідача на веб-сайт за допомогою логіна та пароля особистого кабінету, кредитним договір між відповідачем та первісним кредитором укласти було б неможливо. Представник відповідача, заперечуючи проти позовних вимог, не надав належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень: доказів, що кредитні кошти не були зараховані на рахунок відповідача; доказів, що даний картковий рахунок йому не належить тощо. Зазначає, що нарахування відсотків первісним кредитором було проведено у відповідності до умов Кредитного договору та додатків до нього. Позивачем будь-яких нарахувань здійснено не було. До розміру заборгованості, входять лише суми, нараховані первісним кредитором. Зазначає про законність укладеного між позивачем та ТОВ «МАНІФОЮ» Договору факторингу № 08-02/2023 від 08 лютого 2023 року. Згідно Договору факторингу змінюється лише суб`єктиний склад у зобов`язанні, саме зобов`язання зберігається в повному обсязі. Крім того, зазначає, що повідомлення боржників про зміну кредитора у зобов`язанні є обов`язком первісного кредитора. Дані листи не змінюють умов кредитного договору, а носять лише інформативний характер. За умови, що відповідач не отримав повідомлення про зміну кредитора у зобов`язанні, відсутні будь-які причини сплатити заборгованість за Кредитним договором на рахунок первісного кредитора.

12 жовтня 2023 року до суду від представника відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив (а.с.88-92), відповідно до якого він просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на те, на що на адресу відповідача та його адресу не була направлена відповідь на відзив. Про її існування йому стало відомо після ознайомлення з матеріалами справи. Вважає, що учасниками справи є позивач, відповідач, треті особи. Оскільки представник відповідача не є учасником справи, позивач порушив вимоги законодавства щодо направлення на адресу інших учасників справи копій документів, що подаються ним до суду. Зазначає, що відповідач звернувся до АТ «Державний ощадний банк України» із запитом, на який отримав відповідь, що дійсно на його картковий рахунок 10 вересня 2022 року надійшли грошові кошти в розмірі 5000 грн 00 коп. Вважає, що це були помилково перераховані кошти, тому що відповідач будь-яких договорів позики не укладав. Відповідач готовий повернути грошові кошти у розмірі 5000 грн 00 коп. їх власнику. Разом з тим, вважає укладення даного договору шахрайським діями. Зазначає, що можливо провести почеркознавчу експертизу, але незрозуміло, яким чином можна підтвердити або спростувати факт договору одноразовим ідентифікатором.

31 жовтня 2023 року від представника позивача до суду надійшли додаткові пояснення (а.с.93-95), відповідно до яких вона просить відповідь на відзив залишити без розгляду, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Зазначає, що всі свої питання та доводи були зазначені у відповіді на відзив. Вважає, що надані суду докази в повній мірі підтверджують факт укладення Кредитного договору та надання відповідачу кредитних коштів в розмірі 5000 грн 00 коп.

31 жовтня 2023 року до суду надійшло клопотання про витребування доказів: зокрема інформації щодо наявності у ОСОБА_1 відкритих карткових рахунків у АТ «ощадбанк» станом на 10 вересня 2022 року; надання детальної інформації щодо надходження коштів на картковий рахунок відповідача в розмірі 5000 грн 00 коп., яке було здійснене 10 вересня 2022 року о 10 год. 10 хв.(а.с.96-98).

Ухвалою від 06 листопада 2023 року дане клопотання було задоволено (а.с.102) .

Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Судом встановлено наступне.

10 вересня 2022 року ТОВ «МАНІФОЮ» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Договір позики № 4597525 (а.с.6-15), відповідно до якого відповідач отримав позику в розмірі 5000 грн 00 коп. строком до 26 листопада 2022 року. Договір містить три види процентних ставок: акційна (2,2 % на день); базова (2,2 % на день); основна (3,0 % на день). Договір та додатки до нього були підписані за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідача.

Відповідно до поданого представником позивача розрахунку (а.с.74) вбачається розмір заборгованості відповідача за вищезазначеним Договором складає 15470 грн 00 коп., в тому числі: сума заборгованості за основною сумою боргу 5000 грн 00 коп., сума заборгованості за процентами за користування позикою 10470 грн 00 коп.

Відповідно до листа ТОВ «Фінансова компанія « ВЕЙ ФОР ПЕЙ» № 4156-ВП від 14 липня 2023 року (а.с.73), між даним товариством та ТОВ «МАНІФОЮ» була укладена угода про переказ коштів № ВП-2209319-6 від 22 березня 2019 року. 10 вересня 2022 року був зроблений успішний переказ на карту клієнта коштів в розмірі 5000 грн 00 коп.

Згідно довідки Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № 46/12-11/В1770/2023-ВТ від 17 листопада 2023 року (а.с.106) на ім`я ОСОБА_1 відкриті чотири карткові рахунки в даній фінансовій установі, на один із яких 12 вересня 2022 року були перераховані кошти в розмірі 5000 грн 00 коп.

08 лютого 2023 року між ТОВ ««МАНІФОЮ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір Факторингу № 08-2/2023 (а.с.16-17).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників за вищезазначеним Договором факторингу до нового кредитора (ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів») перейшло право вимоги за договором позики № 4597525 в розмірі 15470 грн 00 коп. в тому числі сума заборгованості за основною сумою боргу 5000 грн 00 коп., сума заборгованості за процентами за користування позикою 10470 грн 00 коп. (а.с.19)., що спростовує твердження представника відповідача про не зазначення сум заборгованості у Договорі факторингу та Акті прийому-передачі Реєстру боржників. Реєстр боржників (а.с.81-83) є додатком до Договору факторингу № 08-2/2023 від 08 лютого 2023 року, тобто є його складовою частиною.

Разом із відповіддю на відзив представником відповідача був поданий Реєстр боржників в повному обсязі (а.с.81-83) та копію платіжної інструкції № 19360 від 08 лютого 2023 року, якою були перераховані кошти на рахунок первісного боржника кошти за Договором факторингу № 08-2/2023 від 08 лютого 2023 року (а.с.84).

Крім того, представником позивача подані до суду ряд доказів на підтвердження правових підстав на здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» господарської діяльності з надання фінансових послуг, повноваження представника (а.с.21-34).

Представником відповідача на підтвердження заперечення проти позовних вимог подані документи про перебування відповідача ОСОБА_1 на лікуванні з 22 вересня 2022 року по 03 жовтня 2022 року з наступною реабілітацією (а.с.47-57).

З 10 січня 2023 року відповідачу ОСОБА_1 була призначена друга група інвалідності строком до 20 січня 2025 року (а.с.58-59).

Суд приймає до уваги подані сторонами докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи.

Твердження представника відповідача про не направлення на адресу відповідача та його адресу спростовуються поданими доказами. Відповідно до копії супровідного листа (а.с.85). відповідь на відзив була направлена на електронну адресу представника відповідача ОСОБА_2 . В силу ч.5 ст.130 ЦПК України, з врахуванням норм ч.9 ст. 10 ЦПК України, відповідач вважається таким, що отримав відповідь на відзив за умови отримання такої відповіді його представником.

Зважаючи на те, що правовідносини між сторонами по справі виникли з договірних правовідносин, то до них слід застосувати положення Цивільного кодексу України щодо загальних положень про договір та зобов`язання, позику, кредитний договір, договір факторингу, відступлення прави вимоги.

Відповідно до ст. ст. 11, 13, 14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов`язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами, як це передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

В силу ст.ст. 626, 628 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ч.2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товар, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо) яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Договір позики № 4597525 від 10 вересня 2022 року був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір, підписаний електронним одноразовим ідентифікатором, вважається укладеним у письмовій формі з моменту його підписання, тобто ведення алфавітно-цифрової послідовності даних (пароль). Водночас такий договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо істотних умов договору.

Позиція суддів Верховного Суду з питання «письмової форми» одностайна. Наприклад, у справі №561/77/19 від 16 грудня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив: «Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України.) Абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним у письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі».

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 р. у справі №404/502/18, від 7 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19.

Також, Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №524/5556/19 від 12 січня 2021 року дійшов такого висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами».

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст.1056-1 ЦК України тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до вимог ст. ст. 526 та 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст.514 ЦК України).

Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч.1 ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. (ч. 2 ст. 1081 ЦК України).

Договір позики № 4597525 від 10 вересня 2022 року був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Отже, у суду відсутні підстави сумніватися у дійсності даного договору. Відповідачем та його представником будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження протилежного надано не було. Посилання на шахрайські дії зі сторони фінансової установи не підтверджено будь-якими доказами. Відповідач не звертався до ТОВ «МАНІФЕО» чи до правоохоронних органів з приводу не укладення ним даного Договору позики. Крім того, твердження представника відповідача про повернення власнику коштів в розмірі 5000 грн 00 коп., які ніби-то були помилково зараховані на рахунок відповідача, свідчить про визнання ОСОБА_1 факту надходження на його рахунок даних коштів та про усвідомленість його про їх перебування на рахунку. Разом з тим, будь-яких дій відповідачем щодо встановлення власника цих коштів та їх повернення вжито не було.

Крім того, у випадку не укладення даного Договору та неотримання кредитних коштів, відповідач мав можливість звернутися до суду із позовом та довести його недійсність, що ним зроблено не було. Визнання недійсності Договору позики № 4597525 від 08 вересня 2022 року не є предметом даного позову.

Подання представником відповідача документів про травмування ОСОБА_1 , перебування його на лікуванні та отримання ним певної групи інвалідності внаслідок цього травмування ніяким чином не обгрунтовано представником в контексті даного позову. Сам факт отримання відповідачем травм (22 вересня 2022 року) вже після укладення Договору позики (10 вересня 2022 року) не може бути доказом укладення чи неукладення даного Договору, що і не є предметом даного розгляду. Отримання травм, перебування на лікування та реабілітації, для яких потрібні значні матеріальні кошти, може слугувати підставою, за умови звернення до фінансової установи з відповідним клопотанням, для надання відстрочки виплати заборгованості за Договором.

Судом встановлено, що відповідачем належним чином умови кредитного договору не виконувалися, внаслідок чого утворилися заборгованості у вищезазначеному розмірі, позивач правомірно набув права вимоги за даним кредитним договором, тому має право на належне виконання відповідачем зобов`язань за ним.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 2684 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 11, 13, 14, 207, 512, 536, 610, 626, 628, 637, 642, 1056-1, 1077, 1078, 1081 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 19, 80, 81, 141, 211, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (IBAN НОМЕР_1 у АТ «ТАСкомбанк», МФО 339500) заборгованість за Договором позики № 4597525 від 10 вересня 2022 року в розмірі 15470 (п`ятнадцять тисяч чотириста сімдесят) гривень 00 копійок, в тому числі: сума заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок, заборгованість за процентами за користування позикою 10470 (десять тисяч чотириста сімдесят) гривень 00 копійок

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30; ;

відповідач ОСОБА_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: Я. І. Керекеза