УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.,

секретар судового засідання - Федоренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Солод Р.В. про прийняття зустрічної позовної заяви до спільного розгляду з позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про виділ в натурі та визнання квартири, що є у спільній частковій власності в окреме ціле домоволодіння, -

встановив:

У листопаді 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про виділ в натурі та визнання квартири, що є у спільній частковій власності в окреме ціле домоволодіння, у якому просив:

-виділити із житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 у натурі належну позивачу частку із майна, що є у спільній частковій власності, поділивши один будинок на самостійні об`єкти нерухомого майна з наданням кожному об`єкту поштової адреси; виділити позивачу приміщення в житловому будинку загальною площею 74, 5 кв.м., серед яких: житлова площа 37, 9 кв.м. та допоміжна площа 36, 6 кв.м., зокрема: кухня-столова 25,4 кв.м., ванна 3,3 кв.м., вбиральня 1,5 кв.м., сходи 2,2 кв.м., кімната 8,3 кв.м., кімната 21,2 кв.м., кімната 8, 4 кв.м., І сходи 4,2 кв.м. та Гараж літ. «Г» площею 18, 9 кв.м. (об`єм 38 куб.м.), сарай літ. «Б, Б1» 25,1; 19, 9 кв.м., згідно з технічним паспортом, виданим ФОП ОСОБА_4 15 січня 2019 року, інвентаризаційна справа №13/19;

-визнати за позивачем право приватної власності на окремий об`єкт нерухомого майна, зокрема окреме домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та у цілому складається з приміщень житлового будинку загальною площею 74, 5 кв.м., серед яких: житлова площа 37, 9 кв.м. та допоміжна площа 36, 6 кв.м., зокрема: кухня-столова 25,4 кв.м., ванна 3,3 кв.м., вбиральня 1,5 кв.м., сходи 2,2 кв.м., кімната 8,3 кв.м., кімната 21,2 кв.м., кімната 8, 4 кв.м., І сходи 4,2 кв.м. та Гараж літ. «Г» площею 18, 9 кв.м. (об`єм 38 куб.м.), сарай літ. «Б, Б1» 25,1; 19, 9 кв.м.;

-припинити право спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

-стягнути з відповідачів судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони є співвласниками житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Вони не є членами однієї сім`ї, спільно не проживають та не ведуть спільного господарства.

Фактично житловий будинок складається з двох зблокованих квартир, які оснащені окремими комунікаціями та можуть бути окремими домоволодіннями. Однак, у добровільному порядку сторони не можуть вирішити питання про виділ частки зі спільного нерухомого майна.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 24.11.2021 р. зазначена цивільна справа передана в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.

Ухвалою суду від 04 січня 2022 року відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про виділ в натурі та визнання квартири, що є у спільній частковій власності в окреме ціле домоволодіння, та призначено підготовче судове засідання.

10.03.2023 року представник відповідачки ОСОБА_3 подав відзив на позовну заяву, у якому просив у задоволенні позову відмовити.

31.03.2023 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якому підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених в обґрунтування позову.

21.04.2023 року представник відповідачки ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву, у якому просив у задоволенні позову відмовити.

15.05.2023 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якому підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених в обґрунтування позову.

У судовому засіданні 07.06.2023 року представник відповідачки ОСОБА_1 подав зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , приватного нотаріуса Київського МНО Савенко Ірини Вікторівни, третя особа: ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, визнання договору дарування частки у праві власності на квартиру недійсним, у якому просив:

- поновити відповідачу ОСОБА_1 строк на подання зустрічного позову та прийняти його до спільного розгляду з первісним позовом;

- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер , прийняте 04.03.2019 року приватним нотаріусом Київського МНО Дідович І.В.;

- визнати недійсним договір дарування частки у праві власності на квартиру, укладений 21.09.2021 року між ОСОБА_5 , ОСОБА_6 як дарувальниками та ОСОБА_2 як обдарованим з іншої сторони, посвідчений приватним нотаріусом Київського МНО Савенко І.В. та зареєстрований в реєстрі за №767.

Вказує, що 04.03.2019 року приватним нотаріусом Київського МНО Дідович І.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 45804696, на підставі якого за родиною ОСОБА_7 було зареєстровано право власності на 47/100 частин квартири АДРЕСА_2 та внесено відповідний запис до Державного реєстру прав на нерухоме майно.

При цьому у підрозділі «Опис об`єкта» приватним нотаріусом Київського МНО Дідович І.В. зазначена загальна площа 113, 4 кв.м., житлова площа 53, 7 кв.м., Житловий будинок літ. «А», гараж літ «Г», сарай літ. «Д». однак, згідно Свідоцтва про право власності від 09.11.2018, виданого родині ОСОБА_7 загальна площа 47/100 частин квартири становить 30, 43 кв.м.

Крім того, 21.09.2021 року між ОСОБА_5 , ОСОБА_6 як дарувальниками та ОСОБА_2 як обдарованим з іншої сторони укладено договір дарування частки у праві власності на квартиру, посвідчений приватним нотаріусом Київського МНО Савенко І.В. та зареєстрований в реєстрі за №767.

За умовами договору подаровано по 1/3 частці від 47/100 частин (разом 94/100 частини) квартири АДРЕСА_2 . Загальна площа квартири АДРЕСА_3 , 4 кв.м. та житлова площа 53, 7 кв.м., що не відповідає Свідоцтву про право власності від 09.11.2018 року.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_8 просили повернути зустрічний позов у зв`язку з пропуском строків для його подачі. Зазначили, що позивач за зустрічним позовом не сплатив судовий збір за одну з позовних вимог.

У судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_3 - адвокат Бідюк С.Л. просив прийняти зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом, оскільки вони є взаємопов`язаними та стосуються одних правочинів.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , приватного нотаріуса Київського МНО Савенко Ірини Вікторівни, третя особа: ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, визнання договору дарування частки у праві власності на квартиру недійсним, вивчивши її зміст, приходить до наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

За приписами ч. ч. 1-2 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог унеможливлює задоволення вимог позивача. Зустрічний позов має бути пред`явлений лише до первісного позивача (або одного зі співпозивачів).

Зустрічний позов не є похідною вимогою від первинного позову, а є вимогою, яка повістю (або частково) виключить задоволення первинного позову.

Умовою пред`явлення зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним; взаємопов`язаність позовів виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин.

Правова природа зустрічного позову в тому, що він робить неможливим розгляд первісного позову без зустрічного, оскільки направлений на зарахування вимог або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю чи частково задоволення первісного позову, або коли виникають з одних правовідносин.

При вирішенні питання про прийняття зустрічного позову суд вирішує наступні питання: чи виникають позовні вимоги з одних правовідносин, чи можуть вимоги за позовами зараховуватися, чи виключить задоволення зустрічного позову повністю або частково задоволення первісного позову.

Тлумачення ч. 2 ст. 193 та ч. 1 ст. 194 ЦПК України дає підстави вважати, що зустрічний позов - це самостійна матеріально-правова вимога відповідача до позивача, пред`явлена ним у порядку і в строки, встановлені законом, до позивача для її спільного розгляду з первісним позовом в одному і тому ж провадженні за наявності для цього відповідних умов та підстав.

Встановлено, що у зустрічній позовній заяві ОСОБА_1 збільшено кількість відповідачів, які не є учасниками справи за первісними позовними вимогами. Вказане, може значно збільшити тривалість судового розгляду, безпідставно розширити предмет доказування та збільшити тривалість судового провадження.

Крім того, за матеріалами справи за первісним та зустрічним позовом, позовні вимоги за зустрічним позовом та за первісним позовом мають відмінний предмет доказування та виникають із різних матеріально-правових підстав, а вимоги за позовами не передбачають зарахування чи виключення задоволення зустрічного позову повністю або частково задоволення первісного позову. Отже, первісний позов та зустрічний позов не є взаємопов`язаними в розумінні ст. 193 ЦПК України, а їх спільний розгляд не доцільний.

Щодо строку на подання зустрічного позову суд зазначає наступне.

В ухвалі про відкриття провадження від 04 січня 2022 року суд визначив відповідачам 30-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі на подання відзиву.

У судовому засіданні 13 березня 2023 року встановлено, що представник відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Солод Р.В. отримав позовну заяву з додатками. У зв`язку з чим, надано право представнику відповідачки подати відзив у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження.

Таким чином, строк на подання відповідачкою ОСОБА_1 зустрічної позовної заяви сплив 12 квітня 2023 року, а зустрічний позов заявлено у судовому засіданні 07 червня 2023 року, тобто майже через два місяці після закінчення такого строку.

Статтею 120 ЦПК України визначено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Статтею 126 ЦПК України встановлено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Частиною 1 ст. 127 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Цивільним процесуальним кодексом України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

З точки зору закону поновлення та продовження процесуального строку - це визнання права особи на вчинення певної процесуальної дії після закінчення процесуального строку, якщо його було пропущено з причин, визнаних судом поважними.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Поважними причинами пропуску процесуального строку вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення заяви стає неможливим або утрудненим, якщо вони пов`язані з об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи.

Вищевказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 березня 2022 року у справі №487/3514/17 (провадження №61-15923св21).

Отже, виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків учасників справи, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Як на поважність причин поновлення процесуального строку представник відповідача ОСОБА_1 посилається на відсутність фізичної можливості підготувати та подати зустрічний позов. Зазначає, що підлягало з`ясуванню повне коло осіб - учасників справи за зустрічним позовом, необхідність направлення адвокатських запитів, велика кількість документів, які необхідно було проаналізувати представнику та його завантаженість у інших справах.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

У поданій заяві представника відповідача ОСОБА_1 не зазначено будь яких наявних об`єктивних непереборних перешкод чи труднощів для своєчасної реалізації прав щодо подання зустрічного позову, що могло бути підставою для висновку про пропуск такого строку з поважних причин.

Таким чином, підстав для поновлення строку для прийняття зустрічного позову суд не вбачає, оскільки поновлення процесуального строку з підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку на подання зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Відмова у прийнятті зустрічного позову не є порушенням права ОСОБА_1 на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не перешкоджає їй звернутися до суду з вказаним позовом в загальному порядку.

На підставі викладено, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства згідно якого учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, суд доходить висновку про повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , приватного нотаріуса Київського МНО Савенко Ірини Вікторівни, третя особа: ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, визнання договору дарування частки у праві власності на квартиру недійсним.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 126, 127, 193, 197-198, 223, 260, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , приватного нотаріуса Київського МНО Савенко Ірини Вікторівни, третя особа: ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, визнання договору дарування частки у праві власності на квартиру недійсним повернути ОСОБА_1 .

Роз`яснити ОСОБА_1 право звернутися з даними позовними вимогами до суду в загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Суддя С.І. Кушнір