справа № 487/2599/23 провадження №2/489/2349/23
РІШЕННЯ

Іменем України

18 грудня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (далі ТДВ «СК «Гардіан», Товариство, страховик) та ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди,

встановив:

У травні 2023 року позивач звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва, ухвалою якого від 19.05.2023 справу передано за підсудністю до Ленінського районного суду міста Миколаєва, з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути на свою користь з ТДВ «СК «Гардіан» страхове відшкодування у сумі 161150,92 грн. та із ОСОБА_2 і ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 20000,00 грн., з кожного, а також з відповідачів понесені судові витрати в розмірі 17012,00 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.11.2022 о 18 год. 10 хв. в м. Миколаєві на перехресті пр-т. Центральний та вул. Садовій водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом RENAULT TRAFIC, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , не керувався кожним світлофором окремо, не зупинився перед дорожньою розміткою 1.12 дорожній знак 5.69 при забороняю чому сигналі світлофору, в результаті чого виїхав на перехрестя та допустив зіткнення з його транспортним засобом Peugeot 308, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався на дозволений сигнал світлофору, внаслідок чого його транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків.

Постановою Заводського районного суду міста Миколаєва від 24.02.2023 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за статтею 124 КУпАП України.

Згідно звіту № 087/11-22 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди від 22.12.2022 вартість завданих позивачу матеріальних збитків, внаслідок пошкодження транспортного засобу Peugeot 308, д.н.з. НОМЕР_2 , складає 161150,92 грн.

17.11.2022 звернувся з заявою про страхове відшкодування до ТДВ «СК «Гардіан», де на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована відповідальність власника транспортного засобу RENAULT TRAFIC, д.н.з. НОМЕР_1 , яким є ОСОБА_3 , але виплата страхового відшкодування здійснена не була.

Посилаючись на наведені обставини позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

У відзиві на позов від 13.10.2023 відповідач ТДВ «СК «Гардіан» в задоволенні заявлених до нього позовних вимог просила відмовити в повному обсязі.

У відзиві вказано, що ТДВ «СК «Гордіан» підтверджує факт укладення договору про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/66466688, яким було забезпечено RENAULT TRAFIC, д.н.з. НОМЕР_1 . Страхова сума за договором за шкоду завдану майну, становить 160000,00 грн., франшиза 3200,00 грн. Також визнає факт настання дорожньо-транспортної пригоди від 15.11.2022, внаслідок якої був пошкоджений транспортний засіб Peugeot 308, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить позивачу.

Між тим вимоги не визнає, оскільки позивач до страховика надав повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але до теперішнього часу, відповідно до статті 35 Закону України від 01 липня 2004 року№ 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV), не подав заяви про страхове відшкодування, у зв`язку із чим Товариство позбавлене можливості прийняти відповідне рішення по страховому випадку та здійснити виплату страхового відшкодування.

Також заначено, що Товариство в цілому визнає право позивача на отримання страхового відшкодування, а також не оспорює наданий позивачем звіт № 087/11-22 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику автомобіля Peugeot 308, д.н.з. НОМЕР_2 . Проте, не погоджується із заявленим позивачем розміром відшкодування, оскільки він розрахований з порушенням приписів Закону № 1961-IV, яким врегульовано спірні правовідносини.

При розрахунку суми страхового відшкодування позивачем не враховано коефіцієнт фізичного зносу до складників пошкодженого Peugeot 308, д.н.з. НОМЕР_2 . Безпідставно завищено суму збитку на розмір податку на дону вартість, а також не враховано франшизу за полісом № АР/6646688. Тому, відповідач не визнає позовні вимоги та вважає їх необґрунтованими і незаконними.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 правом на подачу відзиву не скористалася.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 05.10.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 13.11.2023 продовжено розгляд справи у зв`язку та повторним направлено відповідачам ухвали про відкриття провадження у справі та матеріалів позовної заяви.

Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, в т.ч. шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади. Направлена на адресу відповідачів судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило.

У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 15.11.2022 о 18 год. 10 хв. в м. Миколаєві на перехресті пр-т. Центральний та вул. Садовій водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом RENAULT TRAFIC, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , не керувався кожним світлофором окремо, не зупинився перед дорожньою розміткою 1.12 дорожній знак 5.69 при забороняю чому сигналі світлофору, в результаті чого виїхав на перехрестя та допустив зіткнення з його транспортним засобом Peugeot 308, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався на дозволений сигнал світлофору, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків.

Постановою Заводського районного суду міста. Миколаєва від 24.02.2023 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за статтею 124 КУпАП України.

Згідно звіту № 087/11-22 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди від 22.12.2022 вартість відновлювального автомобіля Peugeot 308, д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 15.11.2022, з включенням в розрахунку ПДВ на складові та лакофарбні матеріали, складає 161150,92 грн. Вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Peugeot 308, д.н.з. НОМЕР_2 , з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових, що підлягають заміні, складає 86831,06 грн.

Цивільна-правова відповідальність власника транспортного засобу RENAULT TRAFIC, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , на момент ДТП була застрахована в ТДВ «СК «Гардіан» на підставі полісу №АР/6646688 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно умов полісу страхова сума за договором за шкоду завдану майну, становить 160000,00 грн., франшиза 3200,00 грн.

Позивач зазначає, що 17.11.2022 він звернувся з заявою про страхове відшкодування до ТДВ «СК «Гардіан», але страхове відшкодування не отримав.

Відповідач ТДВ «СК «Гардіан» у відзиві вказує, що позивач надав до страховика лише повідомлення про дорожньо-транспорту пригоду, в якій пошкоджено його транспортний засіб, але заяву про страхове відшкодування не надавав.

Також відповідач зазначає, що він визнає факт настання дорожньо-транспортої пригоди, який відбувся 15.11.2022, та право позивача на отримання страхового відшкодування згідно звіту № 087/11-22 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди від 22.12.2022, проте не погоджується з розміром страхового відшкодування, яке просить позивач.

Правове регулювання та мотиви суду

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої зазначеної статті).

У частинах першій, другій статті 1166 ЦК України вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

У статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон № 1961-IV, який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.02.2022 у справі № 201/16373/16-ц (провадження № 14-27цс21) зазначено, що «…Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми, а у випадку, зазначеному у пункті 80 цієї постанови - винною особою.

Отже, принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно, якщо такої різниці немає та шкода покрита в повному обсязі страховою виплатою, в такому випадку підстави для покладення відповідальності на страхувальника відсутні».

Аналогічні за змістом висновки викладено у постанові Верховного Суду від 06.07.2022 у справі № 641/10491/15-ц (провадження № 61-12709св21).

У справі, що розглядається, цивільно-правова відповідальність власника транспортно засобу RENAULT TRAFIC, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ТДВ «СК «Гардіан».

Отже саме на ТДВ «СК «Гардіан» закон покладає обов`язок із виплати позивачу страхового відшкодування відповідно до ліміту відповідальності, встановленої Законом № 1961-IV.

Позивач вказує, що 17.11.2022 він звернувся до ТДВ «СК «Гардіан» із заявою про страхове відшкодування, що підтвердив повідомленням, поданим відповідно до статті 33 Закону № 1961-IV про дорожньо-транспортну пригоду від 17.11.2022.

Отримання такого повідомлення від позивача відповідач не оспорює, а навпаки підтвердив у відзиві.

Однак, матеріали справи не містять доказів звернення позивача до страховика в досудовому порядку із заявою про здійснення страхового відшкодування в порядку, що передбачено положеннями статті 35 Закону № 1961-IV.

На неотримання такої заяви від позивача вказує і ТДВ «СК «Гардіан» у відзиві, що на думку останнього є підставою для відмови в задоволені позову в частині вимог про стягнення страхового відшкодування.

Між тим, суд з такими доводами відповідача ТДВ «СК «Гардіан» не погоджується з наступних підстав.

Суд зазначає, що подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, передбачено положеннями статті 33 Закону № 1961-IV, та таке повідомлення є підставою для здійснення страховиком розслідування дорожньо-транспортної пригоди, у тому числі здійснення запитів щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування; направлення свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків (стаття 34 Закону № 1961-IV).

Згідно з пунктом 35.1 статті 35 Закону № 1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) (пункт 36.1. статті 36 Закону).

В свою чергу, за приписами підпункту 37.1.4. пункту 37.1. статті 37 Закону № 1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) зазначено, що «право потерпілого на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/7449/17 (провадження № 12-104гс18))…

… Аналізуючи норми законодавства стосовно добросовісної поведінки всіх учасників правовідносин (стаття 13 ЦПК України) та принципу повного відшкодування шкоди (стаття 1166 ЦК України), Велика Палата Верховного Суду з огляду на відсутність норми закону, що передбачає припинення в цьому випадку цивільного права на відшкодування, та з урахуванням із загального права особи на захист права в суді (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) дійшла висновку, що при добросовісній поведінці потерпілої особи та доведеності, що річний строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, особа може отримати таке відшкодування, пред`явивши вимогу до страховика (страхової компанії) в судовому порядку протягом строку позовної давності…

..Відтак, аналізуючи зазначене законодавство в сукупності з загальними принципами цивільного права, як то добросовісність поведінки та спрямованість на відновлення порушеного права, слід дійти висновку, що потерпіла особа при відмові страховика (страхової компанії) у виплаті регламентних платежів у зв`язку з пропуском річного строку, має право на пред`явлення вимоги до страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи про відшкодування шкоди в межах страхової суми протягом строку позовної давності.

У випадку, якщо потерпіла особа звернеться до страховика (страхової компанії) за відшкодуванням шкоди з пропуском встановленого річного строку, однак доведе, що нею здійснено розумних заходів для отримання відшкодування за рахунок страховика, та строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, вона має право на відшкодування шкоди в межах страхової суми за рахунок страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи, у тому числі у судовому порядку».

У даному випадку дорожньо-транспортна пригода сталася 15.11.2022, до суду позивач звернувся 12.05.2023, тобто в межах річного строку передбаченого підпунктом 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV.

У постанові Верховного суду від 05.02.2020 у справі № 748/1893/18 (провадження № 61-11557 св 19) зроблено висновок, «…що у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду.

У будь-якому разі строк звернення обмежується щодо стягнення майнової шкоди річним строком.

Інших обмежень щодо порядку звернення із заявою про виплату страхового відшкодування норми Закону Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не містять.

У разі звернення із заявою безпосередньо до суду, страховик з цього моменту має діяти відповідно до статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та не позбавлений можливості, у разі відсутності заперечень проти позову, його визнати та сплатити страхове відшкодування.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15 (провадження № 14-406цс19).».

Таким чином, звернення позивача до суду в межах річного строку, передбаченого підпунктом 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV, має розцінюватися ТДВ «СК «Гардіан» як звернення із заявою про страхове відшкодування, що покладає на вказаного відповідача здійснити страхове відшкодування у межах визнаного розміру страхового відшкодування.

За такого, позов частині вимоги до ТДВ «СК «Гардіан» є правомірним.

Проте, суд не погоджується із розміром страхового відшкодування, про стягнення якого він просить з ТДВ «СК «Гардіан».

Згідно зі статті 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Наведене дає підстави для висновку, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону № 1961-IV - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.

Зазначене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 02.09.2019 у справі № 545/425/17, від 11.03.2020 у справі № 754/5129/15-ц та від 19.07.2021 у справі № 206/3219/15-ц (провадження № 61-19062св20).

Подібні за змістом висновки, зокрема щодо застосування положень частини другої статті 1192 ЦК України, викладено у постановах Верховного Суду від 26.04.2022 у справі № 265/5388/20 (провадження№ 61-14462св21), від 18.05.2022 у справі № 761/11792/16-ц (провадження № 61-42292св18), від 20.06.2022 у справі № 156/1162/20 (провадження № 61-19св22).

Розмір заподіяних матеріальних збитків позивач підтвердив звітом № 087/11-22 від 22.12.2022, відповідно до висновку якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Peugeot 308, д.н.з. НОМЕР_2 , складає 161150,92 грн. (з ПДВ на складові та лакофарбі матеріали), а вартість ремонту цього транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу - 86831,06 грн.

За вимогами пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Доказів того, що позивач поніс витрати на ремонт транспортного засобу матеріали справи не містять. В той же час, визначена експертом-оцінювачем вартість відновлювального ремонту транспортного засобу та відповідно вартість ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, здійснена з урахуванням податку на додану вартість на складові та лакофарбі матеріали.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, з урахуванням наведеного вище, з відповідача ТДВ «СК «Гардіан» підлягає стягненню страхове відшкодування з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, зменшеного на податок на додану вартість нарахованого на складові, які підлягають заміні, що складає 76579,22 грн. та підтверджується наведеним у відзиві розрахунком ТДВ «СК «Гардіан», який нічим не спростовано, з подальшим зменшенням на 3200,00 франшизи, передбаченої умовами полісу № АР/6646688, що відповідає пункту 12.1 статті 12 Закону № 1961-IV.

Таким чином, вимога до відповідача ТДВ «СК «Гардіан» підлягають частковому задоволенню в розмірі 73379,22 грн.

Одночасно суд звертає увагу, що відповідно до пункту 36.6 статті 36 Закону № 1961-IV обов`язок із компенсації сума франшизи, якщо вона передбачена договором страхування, покладається на страхувальника або особу, відповідальну за завдані збитки.

Однак таких вимог позивач не заявляв.

Вирішуючи позов в частині стягнення моральної шкоди з відповідачів ОСОБА_2 , як винуватця дорожньо-транспортної пригоди, та ОСОБА_3 , як власника забезпеченого транспортного засобу, суд виходить з наступного.

Згідно пункту 9 частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно із частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою 2 цієї статті.

Таким чином, частина перша статті 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.

У постанові Верховного Суду від 01.02.2023 у справі № 336/2502/21 (провадження № 61-9983св22) з роблено висновок, що стаття 23 ЦК України є нормою, яка має поширюватися на будь-які цивільно-правові відносини, в яких тій чи іншій особі було завдано моральної шкоди та можливість стягнення компенсації моральної шкоди ставиться в залежність не від того, що це передбачено нормою закону або положеннями договору, а від порушення цивільного права особи.

Заподіяння моральної шкоди позивач обґрунтовує, тим, що внаслідок пошкодження його автомобіля він не мав можливості користуватися ним, був змушений змінити звичний спосіб життя. На паротязі усього часу він хвилюється, відчуває неспокій, оскільки змушений докладати максимум зусиль для поновлення свого порушеного права в результаті неправомірних дій відповідачів.

Судом встановлено, що вина відповідача ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, наслідком якої стало пошкоджено транспортного засобу позивача та заподіяння останньому матеріальної шкоди, підтверджується постановою Заводського районного суду міста Миколаєва від 24.02.2023.

Враховуючи, що позивачу завдано моральну шкоду, яка виявляється в душевних стражданнях, переживаннях пов`язаних з пошкодженням його транспортного засобу неправомірними діями відповідача ОСОБА_2 , що вплинуло на звичний спосіб життя позивача, необхідності ним докладати додаткових зусиль для відновлення свого порушеного права, тому виходячи із глибини та тривалості душевних страждань позивача, вимог розумності та справедливості, суд вважає достатнім відшкодуванням ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 3000,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 .

Підстави для стягнення моральної шкоди з ОСОБА_3 відсутні, оскільки вона не є учасником дорожньо-транспортної пригоди, а відтак шкоду позивачу не заподіювала.

Позивач просить стягнути з відповідачі витрати з розгляду справи, які складаються з 5000,00 грн. вартості послуг експерта-оцінювача, 10000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 2022,00 грн. судового збору.

Відповідно до частин шостої восьмої статті 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати на оплату послуг експерта-оцінювача позивач підтвердив квитанцією ПриватБанку від 26.12.2022 на суму 5000,009 грн., актом приймання-передачі робіт від 23.12.2022, підписаного ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , згідно кого експертні послуги згідно договору № 090/12-22 від 24.11.2022 про оцінку вартості матеріального збитку автомобіля Peugeot 308, д.н.з. НОМЕР_2 , надані в строк та в повному обсязі і складають 5000,00 грн.

Підтверджений позивачем розмір витрат на оплату послуг експерта суд вважає співмірним зі складністю виконаної експертом роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання експертом роботи. У зв`язку із цим, а таклож враховуючи визнання відповідачем ТДВ «СК «Гардіан» висновку експерта та відсутності клопотання про зменшення вказаних витрат, такі витрати в розмірі 5000,00 грн. підлягають стягненню на користь позивача з ТДВ «СК «Гардіан», оскільки висновок стосується розміру страхового відшкодування, відшкодування кого покладається законом на страховика.

Відповідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини третьої - п`ятої статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.

Витрати на правничу допомогу позивач підтвердив угодою № 77 від 14.12.2022, укладеною між адвокатом Ковалем В.І. та ОСОБА_1 про надання правової допомоги в суду при стягненні заподіяної шкоди, згідно якої гонорар адвоката складає 10000,00 грн. та квитанцією АТ «Миколаївська обласна колегія адвокатів» ЮК Заводського району м.Миколаєва № 177 про отримання адвокатом Коваль В.І. від ОСОБА_1 грошових коштів в розумі 10000,00 грн. відповідно до угоди № 77 від 14.12.2022.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача ТДВ «СК «Гардіан» на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 3554,59 грн. (96,07%), а відповідача ОСОБА_2 145,92 грн. (3,92%)

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 2022,00 грн., що складає 1% від ціни позову.

На підставі статті 141 ЦПК України, пропорційно задоволеним вимогам з на користь позивача з відповідача ТДВ «СК «Гардіан» підлягає стягненню судовий збір в сумі 737,57 грн. (96,07%), а відповідача ОСОБА_2 30,09 грн.(3,92%).

Керуючись статтями 12, 13, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 73379,22 грн., 5000,00 грн. витрат на оплати послуг оцінювача, 3554,59 грн. витрат правничої допомоги та 737,57 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000,00 грн., 145,92 грн. витрат правничої допомоги та 30,09 грн. судового збору.

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», , місцезнаходження: м.Київ, вул. Саксаганського, 96;

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 18.12.2023.

Суддя І.В.Коваленко