Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/1122/23
Номер провадження: 2/511/360/23
19 червня 2023 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді: Гринчак С. І.,
секретаря судового засідання Замковенко О.Б.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дачненської сільської ради Одеської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,
І. Стислий виклад позиції позивачів.
У квітні 2023 року представник позивача - адвокат Теренчук Є.М. звернвуся до суду з позовною заявою до Дачненської сільської ради Одеської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , в якій просив, визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом, що відкрилась після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Позивач ОСОБА_1 та його представник-адвокат Теренчук Є.М., який діяв на підставі ордера серії ВН № 1229865, в судове засідання не з`явились, надали суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити та справу розглядати за їх відсутності. ( а.с.140).
Представник відповідача Дачненська сільська рада Одеської області у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або слухання справи у їх відсутність суду не надав, не подав відзив.(а.с.136)
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або слухання справи у їх відсутність суду не надали, не подали відзив. ( а.с.137-139)
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 01.05.2023 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання, так як справа розглядається в загальному порядку.
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 31.05.2023 року, закрито підготовче судове засідання та справа призначена до судового розгляду для розгляду по суті.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з неявкою відповідачів та не повідомленням ними про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).
В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносини.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 15.06.2016 року, на підставі актового запису № 372, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.9)
Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на вказану земельну ділянку.
За життя, ОСОБА_5 , 22.05.2008 рок, склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області Ракул Л.О. та зареєстрований в реєстрі за №25, яким земельну ділянку площею 1,00га по Державному акту серії ЯД №930263, виданого Роздільнянською райдержадміністрацією від 26.02.2008 року, заповіла ОСОБА_1 ( а.с.13)
Після смерті ОСОБА_5 за заявою її дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_2 та її чоловіка: ОСОБА_4 відкрито спадкову справу за №171/2016 від 10.06.2016року, яка наявна в матеріалах справи( а.с.49-131)
21.12.2022 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області з заявою про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилась після смерті ОСОБА_5 .
Як вбачається з листа приватного нотаріуса Патраманської Л.М. Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області від 21.12.2022року, позивач звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , але йому було відмовлено в зв`язку з пропущеним строком, встановленим для викриття спадщини. та рекомендовано звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. ( а.с. 10).
Позивач ОСОБА_1 працював у ТОВ «Дімедіум», менеджером по закупівлі, та у період з 2016 року по 2020 рік, постійно знаходився у відрядженні за межам Одеської області у Львівської, Черкаській та Івано-Франківській областях., що підтверджується довідкою № 7 виданої директором ТОВ «Дімедіум», від 06.02.2023 року.( а.с.20)
ОСОБА_1 зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 , і доглядав за своєю матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , людиною похилого віку, яка мала проблеми із здоров`ям, потребувала стороннього догляду за віком, до дня її смерті, що підтверджується довідкою № 559, виданої виконавчим комітетом Нерубайської сільської ради Одеського району Одеської області від 01.03.2023 року. (а.с.19)
З виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, заключення ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 перенесла інсульт, та мала низку важких хвороб, самостійно пересуватися не могла, за нею доглядав син. ( а.с.21-22)
ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Дачненською сільською радою Одеського району Одеської області 10.03.2022 року на підставі актового запису № 60.(а.с.23)
Крім того, ОСОБА_1 з 24.02.2022 року по теперішній час перебуває на військовій службі, що підтверджується Витягом із наказу №39 від 24.02.2022 року та довідкою військової частини ( а.с. 16-17)
Згідно письмових пояснень ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , встановлено, що вона наприкінці 2022 року, вияснила і повідомила ОСОБА_1 , що ОСОБА_5 померла ще ІНФОРМАЦІЯ_1 і вона на його ім`я склала заповіт. ( а.с.24)
V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача.
Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою статті 1235 ЦК України.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.
Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.
У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховним Судом України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17.
Відповідно до положень статті 63 Закону України "Про нотаріат" нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.
Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. У разі наявності заповіту нотаріусу подається його оригінал чи дублікат. Повна інформація про заповіт, який було посвідчено іншим нотаріусом, витребується нотаріусом шляхом направлення запиту. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.
Необхідність нотаріусом вчинити дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17.
Таким чином, суд прийшов до висновку, шо приватний нотаріус Патраманська Л.М. Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області мала змогу за допомогою Єдиного демографічного реєстру встановити місце проживання спадкоємця за заповітом (позивача), але не зробила цього, та не здійснила виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_9 про це у пресі, що не є належним виконанням вимог статті 63 Закону України "Про нотаріат".
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Згідно ч.1 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.
Положеннями ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.
Виходячи із сформованої практики цього ж Суду, ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті, є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.
Згідно положень книги 6 ЦК України, спадкове право захищає власність фізичних осіб, позивач, пов`язаний зі спадкодавцем кровним походженням, усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких він є.
У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.
Позивач, пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, через те, що він не є родичом спадкодавця, жив окремо від спадкодавця і не знав, що вона на його ім`я залишила заповіт, про існування заповіту дізнався вже після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини, що, із врахуванням практики Європейського суду з прав людини та положень ст. 263 ЦПК України є підставою для захисту права позивача на спадкування в судовому порядку, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог.
Зібрані по справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи, а також з урахуванням норм європейського законодавства по правам людини, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі і таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а і справедливості.
Таким чином, оскільки позивач строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин, позов підлягає задоволенню і визначенню позивачу строку для подання заяви про прийняття спадщини протягом 3 (трьох) місяців з дня набрання рішенням законної сили.
VI. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду із зазначеним позовом було сплачено 1073,60грн. судового збору, проте ним не ставиться питання про відшкодування понесених судових витрат.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1216, 1220, 1222-1223, 1268, 1269,1270, 1272 ч.3 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 10, 13, 76-81, 83, 95,141, 206, 247, 259,263-265,280-284, 288,289ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дачненської сільської ради Одеської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ( НОМЕР_3 ), додатковий строк три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подачі в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

Суддя С. І. Гринчак