Справа № 523/6586/21
Провадження №2/523/315/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючої судді Мурманової І.М.

за участю секретаря судового засідання Іванченко В.О.,

представника позивача адвоката Карпенко О.П.,

представника відповідача Виконавчого комітету ОМР Танасійчука І.М.,

представника відповідача КП «Міськзелентрест» - Белікова Д.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Комунального підприємства «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ», ГРОМАДСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ОРГАНІЗАЦІЯ ВСЕУКРАЇНСЬКОЇ СПІЛКИ АВТОМОБІЛІСТІВ», про відшкодування матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Від імені та в інтересах ОСОБА_1 до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Комунального підприємства «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ», ГРОМАДСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ОРГАНІЗАЦІЯ ВСЕУКРАЇНСЬКОЇ СПІЛКИ АВТОМОБІЛІСТІВ», про відшкодування матеріальної шкоди звернувся адвокат Карпенко Олександр Павлович.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06.10.2020 року близько 09 год. 15 хв. на припаркований на автостоянці № 50 автомобіль марки «MERCEDES-BENZ E-320», реєстраційний номер НОМЕР_1 , впало дерево, яке було розташоване поряд із стоянкою на території загального користування. Розмір збитків завданих у зв`язку з падінням дерева становить: 102 952 грн. 82 коп. Представник позивача зазначив, що на виконавчий комітет ОМР та КП «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ» покладено обов`язок забезпечення належного та безпечного функціонування та експлуатації зелених насаджень м. Одеси, а Громадська організація «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ОРГАНІЗАЦІЯ ВСЕУКРАЇНСЬКОЇ СПІЛКИ АВТОМОБІЛІСТІВ» є балансоутримувачем місць для паркування на автостоянці № 50. На підставі викладеного просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі: 102 952 гривні, 82 копійки. Крім того, судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог зі сплати судового збору у розмірі: 1 029 грн., 53 коп., витрати на проведення експертизи у розмірі: 3 500 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі: 10 000 грн., покласти на виконавчий комітет ОМР та КП «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ».

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам направлено копію ухвали суду, відповідачам запропоновано надати відзив на позовну заяву.

На адресу суду 24.05.2021 року (вх. 15111) надійшов відзив на позовну заяву від Виконавчого комітету Одеської міської ради за підписом представника Танасійчук Івана Михайловича. Згідно поданого відзиву відповідач зазначає, що цивільно-правова відповідальність має місце, якщо між протиправними діяннями особи і шкодою існує зв`язок, що дає змогу визнати їх як причинну та наслідок. Представник вказує, що виконавчі комітети можуть виступати, як відповідачі у справах виключно у разі не виконання своїх обов`язків, зокрема, у разі не визначення балансоутримувача чи/або утримувача відповідного будинку та території. Дана позиція відповідає висновкам Верховного Суду викладеним у постанові від 04.04.2018 року (справа 2-1474/11) та від 13.06.2018 року (у справі №554/15447/14-ц) та від 25.02.2019 року (у справі №466/4051/15-ц). Представник зазначає, що в даному випадку наявність рішення Виконавчого комітету ОМР від 14.02.2008 року № 102 «Про утримання земельних насаджень у м. Одесі» свідчить про виконання Виконавчим комітетом свого обов`язку.

Крім іншого, представник зазначає, що 05.01.2018 року між КП «Одесатранспарксервіс» та ГО «Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів» укладено Договір балансоутримання місць для паркування за адресою: м. Одеса, вул. Марсельська, буд. 27а. Відповідно до р.7порядкау санітарного очищення території та п.7.1 п.п.13 Правил благоустрою території м. Одеси санітарне очищення території м. Одеси включає механізоване та ручне прибирання об`єктів благоустрою парковок та автостоянок на відстані 10 метрів покладається на осіб, які є їх балансоутримувачами, та осіб, яким вказані території надані в користування згідно з договором. Згідно з викладеним балансоутримувачем даної території є громадська організація. Представник також зазначив, що відповідно правового регулювання договору зберігання ТЗ, крім ЦК України, регламентовано також Правилами зберігання автотранспортних засобів на автостоянках, затверджених Постановою КМУ від 22.01.1996 року № 115. Згідно з договором № 17/С-КР-2018/03-01 від 05.01.2018 року визначено, що ГО «Одеська обласна організація ВСА» зобов`язується забезпечити належним санітарний стан місць для паркування та прилеглої території на відстані 10 метрів, відповідно до п.3.2.6 «Правил благоустрою території м. Одеси» (а.с.77-84).

Не погоджуючи з відзивом на позовну заяву, представник позивача 06.07.2021 року (вх. № 19754) надав суду відповідь на відзив. У відповіді на відзив представник вказує, що відповідно до п.7 ч. 1 ст. 30 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про благоустрій насадних пунктів» - організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача, в тому числі, контроль за станом земельних насаджень належить до віддання саме Виконачого комітету. Представник зазначає, що згідно відзиву відповідач ВК ОМР не може чітко визначити на кого конкретно було покладено обов`язок забезпечити належне та безпечне функціонування та експлуатацію спірного дерева. Відповідач не довів обставин того, що він передав спірне дерево на контроль та здійснював контроль.

Таким чином, представник вказує, що відповідач ВК ОМР, як відповідальний орган за організацію благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача, здійснення контролю за станом зелених насаджень, також несе відповідальність за шкоду заподіяну власнику внаслідок падіння дерева (а.с.87-90).

Також, 15.07.2021 року (вх. № 20948) на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача Комунального підприємства «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ», за підписом представника Белікова Д.Л. Згідно поданого відзиву представник відповідача зазначає, що відповідно до статуту КП МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ», затвердженого рішенням Одеської міської ради від 25.04.2018 року № 3217-VII основним предметом діяльності підприємства є охорона, утримання та відновлення зелених насаджень на об`єктах благоустрою міста, що знаходяться на балансі підприємства. Рішенням ВК ОМР №102 від 14.02.2008 року «Про утримання зелених насаджень у місті Одесі КП «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ» доручено здійснювати утримання міських зелених насаджень загального користування згідно додатку № 1 до рішення, у тому числі зелена зона вздовж вул. Марсельська (між проїжджою частиною та тротуаром), від Дніпропетровської дороги до вул. Ж.Кюрі, згідно схеми затвердженої Суворовською районною адміністрацією та КП «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ». Представник зазначає. що дерево яке впало не передавалось на баланс підприємству. Крім іншого, в наданому відзиві представник посилається на Положення про організацію та порядок транспортних засобів у м. Одесі, затвердженого рішенням ОМР 1251-VIвід 20.09.2011 року. Дерево, що впало було впритул розташоване біля автостоянки, а тому обов`язок щодо утримання зелених насаджень покладено на власника (балансоутримувача) автостоянки. На підставі викладеного представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с.104-106). До відзиву на позовну заяву представником відповідача надані копії документів на підтвердження обставин, що в ньому викладені.

Не погоджуючись з відзивом на позовну заяву представник позивача 29.07.2021 року (вх. № 22301) подав до суду відповідь на відзив. Згідно поданої відповіді, представник позивача зазначає, що пояснення викладенні у відзиві щодо відсутності вини в діях відповідача є перекрученими, та не відповідають дійсності. Представник вказує, що відповідач зобов`язаний утримувати зелені насадження на об`єктах благоустрою м. Одесі, але при цьому заперечує, що дерево яке впало передавалось йому на баланс. Проте, відповідно до п.22. розділу «Суворовський район» Переліку об`єктів загального користування, що знаходяться на обслуговані в КП «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ», зазначених в Додатку № 1 до рішення ВК ОМР №102 від 14.02.2008 року підприємству доручено здійснювати утримання міських зелених насаджень загального користування віднесених до Зеленої зони вздовж вулиці Марсельська від Дніпропетровської дороги до вул. Жоліо-Кюрі. Представник вказує, що дане свідчить про відповідальність відповідача щодо відшкодування шкоди, оскільки, спірне дерево було саме розташоване на зеленій зоні вздовж вул. Марсельська від Дніпропетровської дороги вул. Жоліо-Кюрі, крім іншого, відповідно до п.4.15 Правил благоустрою території м. Одеси догляд за зеленими насадженнями та їх видами у місті здійснюється саме підприємством відповідача. Зазначив, що посилання на схему приймати до уваги не слід, оскільки схема є внутрішньою робочою схемою, і не є документом передачі на баланс, крім іншого, є дуже загальною (а.с.131-133).

Також, 13.09.2021 року (вх. № 26490) на адресу суду надійшли письмові пояснення щодо позову відповідача ГРОМАДСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ОРГАНІЗАЦІЯ ВСЕУКРАЇНСЬКОЇ СПІЛКИ АВТОМОБІЛІСТІВ, за підписом представника Стадника П.О. (а.с.155-158).

Разом з цим, на адресу суду 04.08.2021 року (вх. № 22958) надійшло клопотання представника відповідача Виконавчого комітету Одеської міської ради Танасійчук Івана Михайловича із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Клопотання мотивоване тим, що розгляд справи за правилами загального позовного провадження, передбачає проходження всіх стадій судового розгляду передбачених кодексом, а відтак, зважаючи на складність даної справи, кількісний склад учасників провадження, значення справи для сторін та її складність, представник позивача просить здійснити перехід розгляду справи зі спрощеного в загальне позовне провадження (а.с.142-143).

На адресу суду 24.08.2022 року (вх. № 22958) надійшла заява представника відповідача ВК ОМР Танасійчука І.М., про приєднання до матеріалів справи копії листа КП «Одесатранспарксервіс» від 13.04.2021 року та копію договору балансоутримання місць для паркування від 05.01.2018 року № 17 (а.с.148-154).

Також, 13.09.2021 року (вх. № 26490) на адресу суду надійшли письмові пояснення за підписом представника відповідача ГРОМАДСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ОРГАНІЗАЦІЯ ВСЕУКРАЇНСЬКОЇ СПІЛКИ АВТОМОБІЛІСТІВ» адвоката Стадника П.О., згідно яких представник відповідача просить в задоволенні позовних вимог щодо громадської організації відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування позиції представник зазначив, що відповідальність за завдану шкоду може настати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Також, представник зазначає, що відповідно до пункту правил благоустрою на заявника покладено обов`язок здійснювати заходи з благоустрою відведеної йому території. Разом з тим, така норма не встановлює обов`язок такого утримання за межами відведеної території, зокрема прилеглої території на відстані 10 метрів. На підставі викладеного представник просить відмовити в задоволенні заявлених вимог до відповідача (а.с.155-159).

Ухвалою суду від 21.10.2021 року задоволено клопотання представника відповідача Виконавчого комітету Одеської міської ради Танасійчук Івана Михайловича із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Комунального підприємства «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ», ГРОМАДСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ОРГАНІЗАЦІЯ ВСЕУКРАЇНСЬКОЇ СПІЛКИ АВТОМОБІЛІСТІВ», про відшкодування матеріальної шкоди вирішено проводити за правилами загального позовного провадження (а.с.177).

В подальшому, 05.11.2021 року (вх. № 32162) на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача про залучення до матеріалів справи доказів, а саме: договору балансоутримання місць для паркування транспортних засобів від 05.01.2018 року № 17/С-КР-2018/03-01 дійсний до 31.12.2021 року (а.с.182-190).

Також, 12.11.2021 року (вх. № 33290) на адресу суду надійшли письмові пояснення за підписом представника позивача адвоката Карпенка О.П., на письмові пояснення відповідача ГО «Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів». Згідно даних пояснень представник зазначає, що пояснення та міркування відповідача щодо відсутності вини є перекрученням фактів. Представник зазначає, що відповідач визнає обов`язок утримання зелених насаджень безпосередньо на території автостоянки, визнає, що є власником нежитлових приміщень розташованих на стоянці, а також визнає, що між КП «Одесатранспортсервіс» був укладений договір балансоутримання місць на паркування, однак, при цьому заперечує обов`язок по утриманню зелених насаджень на прилеглій території на відстані 10 метрів. Представник зазначає, що відповідно до п.п.5.5 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 року № 105 відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях є вказані установи, організації, підприємства. З урахуванням зазначеного, представник зазначає, що відповідач у справі є належним та має нести відповідність за шкоду спричинену падінням спірного дерева (а.с.192-195).

В подальшому, ухвалою суду від 21.02.2022 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи в судове засідання (а.с.214).

В судовому засіданні представник позивача адвокат Карпенко Олександр Павлович зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав, що викладені в позові, просив прийняти до уваги письмові пояснення та всі докази надані на підтвердження позовних вимог.

Представник відповідача Виконавчого комітету Одеської міської ради Танасійчук Іван Михайлович, суду пояснив, що виконавчий комітет позовні вимоги не визнає, зазначив, що повністю підтримує раніше поданий відзив на позовну заяву, та зазначив, що позиція відповідача щодо не визнання позовних вимог, повністю узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними в постанові від 23.01.2019 року у справі № 203/5198/15-ц.

Представник відповідача Комунального підприємства «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ» Беліков Денис Леонідович, пояснив, що відповідач також не визнає позовні вимоги, та повністю підтримує поданий відзив на позовну заяву, додатково пояснив, що згідно діючих правил зберігання транспортних засобів на автостоянках, правил благоустрою м. Одеси, положення про організацію та порядок паркування ТЗ в м. Одесі, обов`язок з утримання зелених насаджень покладено на балансоутримувача, тобто в даному випадку на автостоянку.

Представник відповідача ГРОМАДСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ОРГАНІЗАЦІЯ ВСЕУКРАЇНСЬКОЇ СПІЛКИ АВТОМОБІЛІСТІВ» до суду не з`явився, відповідач та представник відповідача про час та місце слухання справи повідомлялись у встановленому законом порядку (а.с.149-120), на адресу суду повернулись поштові конверти з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».

Заслухавши думку представника позивача, який просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, представників відповідачів, які просили відмовити в задоволенні позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази надані сторонами на підтвердження та спростування обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Отже, звертаючись до суду з даним позовом, представник позивача зазначив, що на автомобіль належних позивачу, який був припарковий на автостоянці відповідача за адресою: м. Одеса, вул. Марсельська, буд. 27а ГРОМАДСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ОРГАНІЗАЦІЯ ВСЕУКРАЇНСЬКОЇ СПІЛКИ АВТОМОБІЛІСТІВ» 06.10.2020 року впало дерево, яке росло поряд з автостоянкою на території загального користування та входило до складу земельних насаджень вздовж вул. Марсельської. Представник зазначає, що матеріальних збиток спричинений позивачу внаслідок падіння дерева, згідно експертизи становить 102 952, 82 гривні.

На підтвердження та спростування обставин позову судом досліджуються наступні письмові докази.

Так судом встановлено, що автомобіль марки «MERCEDES-BENZ E-320», реєстраційний номер НОМЕР_1 згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ належить ОСОБА_2 (а.с.34).

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 10610 (а.с.35). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.03.2021 року ОСОБА_1 прийняла спадщину, до якої зокрема входить вищевказаний транспортний засіб (а.с.36).

Судом встановлено, що й не заперечувалось стороною відповідачів, що позивач зберігає свій автомобіль на автостоянці № 50 ГО «Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів», яка розташована за адресою м. Одеса, вул. Марсельська, 27-а.

Згідно протоколу огляду місця події від 06.10.2020 року (огляд розпочато 12 год. 20 хв., закінчено 14 год. 12 хв.) судом встановлено, що 06 жовтня 2020 року на ділянку автостоянки № 50, яка розміщена за адресою АДРЕСА_1 впало дерево, факт падіння дерева та наявність пошкоджень автомобілю позивача підтверджується протоколом огляду місця події від 06.10.2020 року, який був складений СОГ Суворовського ВП ГУНП в Одеській області, які виїхали на місце події (а.с.11-17).

До протоколу огляду місця події від 06.10.2020 року за фактом пошкодження автомобілів на території автостоянки № 50 по вул. Марсельській, надано таблицю ілюстрацій, на якій зафіксовано (фотографія) факт падіння дерева на припарковані автомобілі, зокрема авто позивача (а.с.18-26; 27-33).

Таким чином, судом встановлено, що 06.10.2020 року на територію автостоянки № 50 впало дерево, яке пошкодило ряд автомобілів, в тому числі й автомобіль позивача у справі (а.с.24;30).

Щодо вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «MERCEDES-BENZ E-320», реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок події, яка відбулась 06.10.2020 року, судом досліджується висновок № 174-20 судового експерта Крутих Є.О., складений 30.10.2020 року.

Згідно даного висновку, вартість матеріального збитку, завданого власнику вищевказаного пошкодженого автомобіля визначається рівною 102 952, 82 гривні (а.с.38-62).

Вирішуючи заявлені позовні вимоги суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Верховний Суд у своїй постанові від 22 січня 2019 року у справі № 676/518/17 дійшов наступного висновку, що відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками слід розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливо б було відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням».

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

В судовому засіданні встановлено, що падіння дерева відбулось на земельній ділянці, що належить територіальній громаді м.Одеси.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, «міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно зч.1 ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Відповідно до пп. 7 п. «а» ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить власне (самоврядне) повноваження щодо організації благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Нормами ч. 2 та ч. 3 ст. 8 статуту територіальної громади міста Одеси, затвердженого Рішенням Одеської міської ради №1240-VI від 25.08.2011р, та оприлюдненого в газеті Одеської міської ради «Одесский вестник» №175 від 20.10.2011р. визначено, що територія міста Одеси є просторовою основою життєдіяльності міської громади та знаходиться у віданні громади безпосередньо або через органи міського самоврядування з урахуванням прав та законних інтересів власників землі та належних землекористувачів. Землі в межах міста, окрім земельних ділянок, які належать державі та іншим суб`єктам права власності, знаходяться у віданні міської ради як комунальна власність міської громади.

Статтею 83 Земельного кодексу України передбачено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю, до яких відносяться усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. Землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо), не можуть передаватись у приватну власність.

Положеннями частин першої, другої та третьої статті 15, статтею 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено повноваження органів державної влади та органів місцевого самоврядування визначати на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів об`єктів благоустрою державної та комунальної форм власності. Балансоутримувач забезпечує належне утримання та своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або може на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи, організації.

Пунктом 4.14. Правил благоустрою території міста Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23 грудня 2011 року № 1631 -VI, передбачено, що відповідальність за збереження зелених насаджень, догляд за ними, видалення сухостійних, пошкоджених хворобами та шкідниками зелених насаджень, знищення бур`янів покладається на: на вулицях перед будівлями до проїжджої частини, всередині квартальних насаджень та насаджень районів міста - на балансоутримувачів, власників, користувачів жилих, громадських, промислових будівель та споруд, а також на балансоутримувачів, власників, користувачів будівель підприємств побуту, торгівлі, закладів освіти, охорони здоров`я, розташованих на території житлової забудови.

Організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень належить до відання саме виконавчого органу міської ради.

Виконавчі комітети рад можуть виступати як відповідачі у справах виключно у разі не виконання своїх обов`язків, зокрема, у разі не визначення балансоутримувача чи/або утримувача відповідного будинку та території.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, які Верховний Суд виклав у постановах від 04.04.2018 року у справі № 2-1474/11-ц, від 13.06.2018 року у справі № 554/14547/14-цта від 25.02.2019 року у справі №466/4051/15-ц.

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 14.02.2008 року № 102 «Про утримання зелених насаджень у м. Одесі», яким визначено перелік об`єктів загального користування, що знаходяться на обслуговуванні в КП «Міськзелентрест».

Зокрема п. 22 вказаного рішення передбачено, що зелена зона вздовж вул. Марсельської від Дніпропетровської дороги до вул. Жоліо-Кюрі знаходиться на обслуговуванні КП «Міськзелентрест».

З даного слідує, що Виконавчий комітет ОМР шляхом прийняття рішення № 102 «Про утримання зелених насаджень у м. Одесі», виконав обов`язок щодо визначення балансоутримувача зелених насаджень, а відтак, суд погоджується з висновками викладеними представником відповідача у відзиві на позов, щодо не доведення позивачем заявлених позовних вимог відносно відповідача ВК ОМР.

З наданих позивачем фото-доказів вбачається, що дерево, яке впало було розташоване біля (в притул) огорожі автостоянки № 50 ГО «Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів», що також підтверджується відповідною схемою.

Підпунктом 13 п. 7.1. Правил благоустрою міста Одеси визначено, що санітарне очищення території міста Одеси включає механізоване та ручне прибирання об`єктів благоустрою, обов`язок по механізованому та ручному прибиранню територій парковок та автостоянок на відстані 10 м покладається на осіб, які є їх балансоутримувачами, та осіб, яким вказані території надані у користування згідно з договором.

Відповідно до договору балансоутримання місць для паркування за адресою: м. Одеса, вул. Марсельська, 27а від 05.01.2018 року № 17/С-КР-2018/03-01, укладеного між КП «Одестранспарксервіс» та ГО «Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів» ГО надано право організовувати та проводити діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на місцях для паркування за адресою: м. Одеса, вул. Марсельська, 27а.

Згідно із договором від 05.01.2018 року № 17/С-КР-2018/03-01 (розділ 2 права та обовязки сторін п.2.3.7) - визначено, що ГО «Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів» зобов`язується забезпечити належний санітарний стан місць для паркування та прилеглої території на відстані 10 метрів, відповідно до п. 3.2.6 «Правил благоустрою території м. Одеси» (а.с.186-190).

Обов`язок по механізованому та ручному прибиранню територій, вчинення протипожежних заходів: парковок та автостоянок на відстані 10 м. покладається на осіб, які є їх балансоутримувачами, та осіб, яким вказані території надані у користування згідно з договором; зелених насаджень парків, гідропарків, парків культури та відпочинку, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, спортивних дитячих, меморіальних та інших рекреаційних зон, садів, зон зелених насаджень, скверів та майданчиків для дозвілля та відпочинку покладається на їх балансоутримувачів; на територіях, які належить прибирати необхідно проводити весь комплекс робіт, спрямований на наведення та постійне підтримання чистоти і порядку, збереження зелених насаджень, а саме: регулярно знищувати бур`яни, скошувати траву заввишки більше 10 см, видаляти сухостійні дерева та чагарники, видаляти сухе та поламане гілля та забезпечувати їх вивезення. Видалення сухостійних дерев та чагарників провадиться на підставі рішення компетентного органу; проводити заходи, що забезпечують збереження насаджень, квітників, газонів, а також заходи по боротьбі зі шкідниками та хворобами зелених насаджень шляхом укладання відповідних договорів із спеціалізованими підприємствами; проводити у повному обсязі заміну засохлих та пошкоджених кущів і дерев із висадкою нових (п.п. 1, 2 п. 4.14, п.п. 13, 14 п. 7.1, п.п. 10-12 п. 7.2 Правил благоустрою території міста Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 року №1631-VI).

Відповідно до п. 5.5. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 року № 105, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 27 липня 2006 року за № 880/12754, відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях є вказані установи, організації, підприємства.

Як вже зазначалось судом, згідно договору від 05.01.2018 року № 17/С-КР-2018/03-01 про балансоутримання місць для паркування, ГО «Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів» зобов`язалось забезпечити належний санітарний стан місць для паркування та прилеглої території на відстані 10 метрів за адресою: м. Одеса, вул. Марсельська, 27а.

З даного приводу, судом зазначається, що з боку відповідача - ГО «Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів» не було надано до суду жодного доказу на підтвердження того, що організацією вчинялись дії або інші заходи, які забезпечують збереження насаджень, що розташовані на прилеглої до автостоянки території на відстані 10 метрів, тобто у зоні, де росло дерево.

Крім іншого, судом встановлено, згідно довідки про погодні умови виданої Державною службою України з Надзвичайних ситуацій Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів - за 06.10.2020 року, температура повітря: 20.4 градС; вологість:80-90%; видимість 10-15 км.; без опадів; вітер: південно-східний, 5,6 м/сек. Максимальний пориви 10-11 м/сек. (а.с.66).

Відповідно до ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Згідно ст. 942 ЦК України зберігач зобов`язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

Пунктом 27 «Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках», затверджених Постановою КМУ від 22 січня 1996 р. N 115 встановлено, що автостоянки гарантують схоронність транспортних засобів, прийнятих на зберігання згідно з цими Правилами, а у разі їх зникнення, розукомплектування чи пошкодження під час зберігання несуть відповідальність у встановленому законодавством порядку.

Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 № 105, та зареєстрованому у Міністерстві Юстиції України 27 липня 2006 року за № 880/12754 (надалі за текстом «Наказ») (п.2.1) визначено термін «Балансоутримувач». Зокрема визначено: Балансоутримувач - спеціально вповноважені на конкурсних засадах державними чи місцевими органами влади підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства.

Також цим п.2.1. «Наказу» визначено, що Зелені насадження - деревна, чагарникова, квіткова та трав`яна рослинність природного і штучного походження на визначеній території населеного пункту.

Крім цього, останнім абзацом вказаного п.2.1. зазначеного «Наказу» визначено, що утримання зелених насаджень - дотримання режиму їх використання з проведенням агротехнічних заходів, що сприяють нормальному ростові.

Пунктом 4.14. Правил благоустрою території міста Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23 грудня 2011 року № 1631 -VI, передбачено, що відповідальність за збереження зелених насаджень, догляд за ними, видалення сухостійних, пошкоджених хворобами та шкідниками зелених насаджень, знищення бур`янів покладається на: на вулицях перед будівлями до проїжджої частини, всередині квартальних насаджень та насаджень районів міста - на балансоутримувачів, власників, користувачів жилих, громадських, промислових будівель та споруд, а також на балансоутримувачів, власників, користувачів будівель підприємств побуту, торгівлі, закладів освіти, охорони здоров`я, розташованих на території житлової забудови.

З огляду на зазначене судом критично оцінюються твердження представника відповідача Громадської організації «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» щодо того, що «належний санітарний стан» це лише одна із багатьох складових частин поняття благоустрою, який досягається заходами санітарного очищення і у заявника наявний обов`язок забезпечувати належний санітарний стан прилеглої до автостоянки території, на відстані 10м., а не будь-які інші види благоустрою, а тому у нього відсутній обов`язок здійснення «не будь-якого належного утримання» прилеглої території на відстані 10 м., а лише «належного санітарного стану», оскільки дані доводи відповідача спростовуються приписами пунктів Правил благоустрою Одеси від 23.12.2011 р. №1631-ІV, які обмежено трактуються відповідачем та змістом договору №17/С-КР-2018/03-01 балансоутримання місць для паркування від 05.01.2018 року.

Такими чином, з огляду на досліджені письмові докази, суд дійшов висновку, що позивачем доведені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ГРОМАДСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ОРГАНІЗАЦІЯ ВСЕУКРАЇНСЬКОЇ СПІЛКИ АВТОМОБІЛІСТІВ» матеріальної шкоди завданої власнику автомобіля внаслідок падіння дерева 06.10.2020 року, що згідно висновку судового експерта, становить - 102 952, 82 гривні.

Кожна сторона має подавати до суду письмові докази, на підтвердження обставин позовних вимог.

Таке правозастосування узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними зокрема в постанові від 08.12.2021 у справі №755/19416/20, які суд в силу вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України, враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Відповідно ст. ст. 76, 77, 78 ЦПК України - доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами (ст. 78 ЦПК України).

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частинами першою, третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зобов`язаний надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (постанова Верховного Суду від 01.07.2021 у справі N 917/549/20).

Наявність обставини, на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2 ст. 80 ЦПК України).

Верховний Суд неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує (в тому числі і як свідок). Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі N 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі N 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі N 902/761/18, від 04.12.2019 у справі N 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі N 129/1033/13-ц (провадження N 14-400цс19).

Щодо вимог про стягнення витрат на правничу допомогу.

Згідно приписів ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру від 15.10.2020 року ОСОБА_1 , сплатила за експертне дослідження автомобіля 3 500 гривень на рахунок ФОП ОСОБА_3 (а.с.37).

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. ч. 1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до запровадженого принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо (частина 3 статті 141).

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до Договору про надання правової допомоги № 19-10-20 від 19.10.2020 року, предметом договору сторони визначили надання адвокатом правової допомоги, що пов`язано з поданням позову, заяв, відзиву, заперечень тощо. Згідно розділу Порядку оплати гонорару, п.4.1. сторони визначили розмір гонорару у сумі 10 000 гривень. Відповідно до квитанції до договору від 19.10.2020 року ОСОБА_1 , сплатила послуги з надання правничої допомоги у сумі 10 000 гривень.

Таким чином, судом встановлено, що витрати позивача несені з наданням правничої допомоги були неминучими, їх розмір відповідає складності справи, вчиненню адвокатом дій пов`язаних з розгляду справи, та критерію розумності, а відтак, витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 гривень підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача.

Таким чином, з відповідача ГРОМАДСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ОРГАНІЗАЦІЯ ВСЕУКРАЇНСЬКОЇ СПІЛКИ АВТОМОБІЛІСТІВ» на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати зі сплати судового збору у розмірі: 1 029, 60 гривень, витрати щодо сплати вартості завданого збитку у розмірі: 3 500 гривень, а також витрати на правничу допомогу у розмірі: 10 000 гривень.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 12, 13, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Комунального підприємства «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ», ГРОМАДСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ОРГАНІЗАЦІЯ ВСЕУКРАЇНСЬКОЇ СПІЛКИ АВТОМОБІЛІСТІВ» про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ГРОМАДСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ОРГАНІЗАЦІЯ ВСЕУКРАЇНСЬКОЇ СПІЛКИ АВТОМОБІЛІСТІВ» (, місце знаходження: м. Одеса, вул. Іцхака Рабіна, буд. 28) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) - матеріальну шкоду в розмірі 102 952, 82 гривні.

Стягнути з ГРОМАДСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ОРГАНІЗАЦІЯ ВСЕУКРАЇНСЬКОЇ СПІЛКИ АВТОМОБІЛІСТІВ» (, місце знаходження: м. Одеса, вул. Іцхака Рабіна, буд. 28) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати понесені з розглядом справи в сумі 4 529, 53 гривні, та витрати на правничу допомогу у сумі 10 000 гривень, що разом становить 14 529, 53 гривень.

В решті позовних вимог залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 08.06.2023 р.

Суддя: