Справа № 343/676/23
Провадження № 22-ц/4808/1415/23
Головуючий у 1 інстанції Керніцький І. І.
Суддя-доповідач Мальцева Є.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Мальцевої Є.Є.,

суддів Баркова В.М., Луганської В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Долинського районного суду Iвано-Франкiвської областi від 05 жовтня 2023 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту № 81 від 22.07.2020 в розмірі 25081, 96 грн, а також судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору в сумі 2684,00 грн та витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 7000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 22.07.2020 між ТОВ «Фінансова Компанія «ФОРЗА», та ОСОБА_1 укладено договір про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №81.

Договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що опублікована на веб-сайті www.forzacredit.com.ua, підписана електронним цифровим підписом ТОВ «Фінансова Компанія «ФОРЗА» та акцептована відповідачкою 22.07.2020, шляхом підписання електронним підписом відповідачки заяви-формуляра про акцептування оферти №81 від 22.07.2020 про прийняття пропозиції ТОВ «Фінансова Компанія «ФОРЗА» укласти договір про надання позики у тому числі і на умовах фінансового кредиту на визначених умовах.

Відповідач, здійснивши дії спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, отримала грошові кошти у розмірі 13519,00 грн.

На умовах договору позики (п.п.1 п.5) кредитодавець надав відповідачу грошові кошти (кредит) у гривні на умовах передбачених договором позики №81 у розмірі 13519,00 грн, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 18.11.2020 (п.п.8 п.5), та процентною ставкою, яка застосовується в разі користування кредитом поза межами строку дії договору (п.п.12 п.5).

Кредитодавець свої зобов`язання за договором позики виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначених умовами договором позики.

Відповідач не виконала свої зобов`язання, оплатила всього 7740,01 грн (дата останнього платежу 08.10.2020, сума 990,00 грн) та припинила вносити платежі, передбачені умовами договору позики, як повернення коштів, також сплату процентів за користування кредитом.

26.02.2021 ТОВ «Фінансова компанія «ФОРЗА» та ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», ідентифікаційний код юридичної особи: 42655697, уклали договір факторингу №20210226-К/2 від 26.02.2021.

Згідно з договором факторингу №20210226-К/2 від 26.02.2021, ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Фінансова компанія «ФОРЗА», включно і до ОСОБА_1 ..

У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором позики, станом на 16.03.2023 заборгованість за договором становить 25081,96 грн, а саме: заборгованість по тілу кредиту 10086,94 грн, заборгованість по відсотках 6674,85 грн, заборгованість по прострочених відсотках за користування кредитом поза межами строку дії договору 1170,86 грн, заборгованість за пенею 0,00 грн, інфляційне збільшення 7149,31 грн.

Неодноразово вживалися заходи щодо досудового врегулювання спору. Зокрема, на поштову адресу боржника було відправлено 11.03.2021 повідомлення про зміну кредитора, та ряд листів з пропозицією добровільного врегулювання боргу, акціями, тощо.

11.03.2022 направлена вимога оплатити заборгованість, 14.04.2021 на прохання відповідача видано гарантійний лист з реструктуризацією боргу на три платежі. Також 14.04.2023 була направлена досудова вимога про погашення кредитної заборгованості та додатково проінформовано відповідачку засобами електронного зв`язку, а саме viber.

На підставі викладеного просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №81 від 22.07.2020 у розмірі 25081,96 грн.

Рішенням Долинського районного суду від 05 жовтня 2023 року позов ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту задоволений, стягнуто з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» заборгованість за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №81 від 22 липня 2020 року в розмірі 25081,96 грн; понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн; витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн..

В апеляційній скарзі представник відповідач ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові. Посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення вимог процесуального законодавства. Зазначає, що судом неповно з`ясовані всі обставини справи, не надано належної оцінки доказам, тому висновки суду не відповідають фактичним обставинам, нічим не підтверджені, а рішення є незаконним. Суд не прийняв до уваги, що форма укладення договору позики не відповідає вимогам закону, порушує її права, тому вона як позичальник не має відповідальності перед позивачем. Просила рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що вимоги апеляційної скарги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Доводи апеляційної скарги взагалі не стосуються правовідносин, що склалися між сторонами. Судом спір вирішено у відповідності до положень матеріального права, апеляційна скарга висновки суду не спростовує.

Відповідно до ч. 1ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 липня 2020 року між ТОВ «Фінансова Компанія «ФОРЗА» та ОСОБА_1 укладено договір про надання позики на умовах фінансового кредиту № 81. Договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що опублікована на веб-сайті www.forzacredit.com.ua, підписана електронним цифровим підписом ТОВ «Фінансова Компанія «ФОРЗА» та акцептована відповідачкою 22.07.2020, шляхом підписання електронним підписом відповідачки заяви-формуляра про акцептування оферти №81 від 22.07.2020 про прийняття пропозиції ТОВ «Фінансова Компанія «ФОРЗА» укласти договір про надання позики у тому числі і на умовах фінансового кредиту на визначених умовах.

Відповідач уклала договір позики шляхом заповнення заявки на сайті з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, отримала грошові кошти у розмірі 13519,00 грн.

Відповідно до п.п.1 п.5 вказаного договору, кредитодавець надав відповідачу грошові кошти (кредит) у гривні на умовах передбачених договором позики №81 у розмірі 13519,00 грн, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 18.11.2020 (п.п.8 п.5), та за процентною ставкою, яка застосовується в разі користування кредитом поза межами строку дії договору (п.п.12 п.5).

Кредитодавець свої зобов`язання за договором позики виконав в повному обсязі, надав гроші позичальнику.

Відповідач не виконала свої зобов`язання, оплатила 7740,01 грн (дата останнього платежу 08.10.2020, сума 990,00 грн) та припинила вносити платежі, передбачені умовами договору позики, як повернення коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із невиконанням договору відповідач має заборгованість.

26.02.2021 ТОВ «Фінансова компанія «ФОРЗА» та ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» уклали договір факторингу №20210226-К/2.

На підставі договору факторингу №20210226-К/2 від 26.02.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Фінансова компанія «ФОРЗА», включно і до ОСОБА_1 .

Вирішуючи спір, суд керувався наступними нормами права.

Цивільний кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги, а змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що відповідач має зобов`язання за договором позики, право грошової вимоги за яким належить позивачу.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Як встановлено судом, станом на 16.03.2023 заборгованість відповідача за договором становить 25081,96 грн, а саме: заборгованість по тілу кредиту 10086,94 грн, заборгованість по відсотках 6674,85 грн, заборгованість по прострочених відсотках за користування кредитом поза межами строку дії договору 1170,86 грн, заборгованість за пенею 0,00 грн, інфляційне збільшення 7149,31 грн.

Суд першої інстанціїї перевірив розрахунок, вважав такий розрахунок правильним, таким, що узгоджується із іншими наданими позивачем доказами.

Відповідач факт наявності боргу, підставність таких вимог і сам розрахунок суми заборгованості не спростувала.

Тому суд прийшов до висновку, що позов є підставним та обґрунтованим, а з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту від 22 липня 2020 року в розмірі 25081,96 грн.

Перевіривши справу, колегія суддів погоджується із рішенням, оскільки висновок суду є правильним, логічним, відповідає встановленим судом обставинамі нормам матеріального права.

Доводи апеляційної скарги, що судом неповно з`ясовані всі обставини справи, не надано належної оцінки доказам, і тому висновки суду не відповідають фактичним обставинам, нічим не підтверджені. Відповідач не вказує, які саме конкретні обставини не з`ясував суд, або які письмові докази неправильно оцінені. Відповідач в апеляційній скарзі аналізує правовідносини із ТОВ «Артеміда-Ф», стверджуючи, що неможна вважати укладеним кредитний договір, який складається з анкети-заяви та довідки про умови кредитування. Однак згідно з матеріалами справи договір кредиту був укладений із ТОВ «ФК «Форза», не шляхом підписання Умов та Правил надання банківських послуг, а в інший спосіб, і ТОВ «Артеміда-Ф» отримало право грошової вимоги на підставі договору факторингу. Укладений із ТОВ «ФК «Форза» договір позики ОСОБА_1 не оспорювала. В апеляційній скарзі також відповідач стверджує, що вона неодноразово продовжувала дію договору, однак це не відображено в розрахунку заборгованості, тому стягнення суми боргу є незаконним. Документального підтвердження таких обставин в апеляційній скарзі також не наведено. Колегія суддів погоджується із запереченнями позивача у відзиві на апеляційну скаргу, в яких він зазначає, що відповідач отримала одноразово конкретну суму, кредитної лінії їй не відкривалося, розмір позики не збільшувався. Матеріалами справи достатньо підтверджені обставини укладення кредитного договору відповідачем в електронній формі, які свідчать про згоду отримання позики, ознайомлення з умовами кредитування. Колегія суддів також приймає до уваги, що відповідачем не спростовано того факту, що вона отримала позику, користувалася нею, частково виконала зобов`язання за договором.

Відповідач в апеляційній скарзі не спростувала висновків суду першої інстанції, а виразила своє незгоду без будь-якого правового обґрунтування, оскільки судом правильно визначено правовідносини сторін, і у саме з урахуванням позовних вимог і порушень прав позивача, які він зазначив як підставу звернення до суду, судом оцінено надані сторонами докази.

Твердження апелянта про те, що судом суб`єктивно і неправильно оцінені докази по справі зводяться до вимог про переоцінку доказів.

За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача не містять підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, яке є законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення від 05 жовтня 2023 року Долинського районного суду Івано-Франківської області залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 14 грудня 2023 року.

Головуюча суддя Є.Є. Мальцева

Судді: В.М. Барков

В.М. Луганська