Житомирський апеляційний суд
Справа №279/15/23 Головуючий у 1-й інст. Недашківська Л.А.
Категорія 43 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Павицької Т.М., Трояновської Г.С.,

з участю секретаря

судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 279/15/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська Залізниця» про зобов`язання вчинити дії,

за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Акціонерного товариства «Українська Залізниця» на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 вересня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Недашківською Л.А. у м. Коростені,

в с т а н о в и в :

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому просив зобов`язати відповідача розглянути його заяву на предмет виключення квартири АДРЕСА_1 з переліку службового житла. Стягнути з відповідача на його користь судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн та 13500 грн витрат за надання професійної правничої допомоги.

Позов мотивував тим, що він з 05.04.1993 працює в АТ "Українська залізниця". 26.12.2014 йому було видано ордер на службове приміщення серії СЖ №161, а саме, на трьохкімнатну квартиру, площею 52,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

14.05.2021 він звернувся до відповідача з заявою про виключення вказаної квартири з переліку службового житла, а 31.05.2021 була надана відповідь з пропозицією надати ряд документів необхідних для підготовки проєкту рішення правління про виключення квартир із числа службових.

25.11.2021 подав заяву до АТ "Українська Залізниця" філії Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" про виключення квартири із переліку службового житла з додатками, відповідно до вимог визначених в листі від 31.05.2021.

16.06.2022 на запит адвоката відповідачем була надана відповідь про те, що для підготовки проекту філією БМЕМ проєкту рішення правління про виключення вищевказаної квартири, з числа службових необхідно додатково надати інформацію про оціночну вартість об`єкта, що пропонується до виключення з числа службового, а також направити весь пакет документів у сканованому вигляді на електронну пошту.

18.08.2022 на адресу відповідача була направлена довідка про оціночну вартість об`єкта нерухомості та додатково повідомлено про неможливість направлення документів в сканованому вигляді на електронну пошту, так як документи були подані в оригіналі та в копіях засвідчених нотаріально. До даного часу документи не розглянуті та рішення по суті не прийнято.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 вересня 2023 року позов задоволено частково та зобов`язано АТ "Українська залізниця" розглянути заяву ОСОБА_1 на предмет виключення квартири АДРЕСА_1 . Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, сторони оскаржили його в апеляційному порядку.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача на його користь 18500,00 грн, а також судові витрати понесені в суді апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 19.01.2020 між ним та Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ ФОКС» був укладений Договір про надання професійної правничої допомоги №19/01/20, за яким ним було сплачено аванс у розмірі 1000,00 грн.

15.12.2022 він та Адвокатське об`єднання «ЛІГАЛ ФОКС» підписали акт наданих послуг відповідно до змісту якого, були надані послуги на загальну суму в розмірі 12 500,00 грн, які він сплатив.

02.09.2023 він та Адвокатське об єднання «ЛІГАЛ ФОКС» підписали акт наданих послуг на суму 5 000,00 грн, які він також оплатив.

Суд першої інстанції поставив під сумнів виконану роботу Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ ФОКС» в особі Адвоката Шевчука О.С., що полягала в зборі доказів, необхідних для подачі в суд та підготовки процесуальних документів в проміжок часу з 19.01.2020 по 13.09.2023. Адвокатом Шевчуком О.С. надавалася йому професійна правнича допомога. Протягом тривалого часу готувалися заяви до AT «Українська Залізниця», надавалася допомога в зборі документів, які вимагав відповідач, здійснювалися 2 відрядження адвоката Шевчука О.С. з міста Коростень в місто Київ для подачі документів в канцелярію відповідача, що підтверджується відмітками канцелярії на заявах поданих до AT «Українська Залізниця», подавалися адвокатські запити для з`ясування обставин, що мають значення для справи, проводилися з ним неодноразові консультації, здійснювалася підготовка позовної заяви в суд.

Всі вище перелічені дії наданні Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ ФОКС» в особі адвоката Шевчука О.С. щодо надання йому професійної правничої допомоги суд не прийняв до уваги, зазначивши при цьому, що термін договору припинив дію, коли фактично професійна правнича допомога надавалася.

Представник відповідача у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у задоволенні скарги, а судове рішення в означеній залишити без змін.

АТ «Українська Залізниця» в поданій апеляційній скарзі просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову.

Зазначає, що ОСОБА_1 свій позов мотивує тим, що наявність нерозглянутої його заяви призводить до порушення його прав на приватизацію житла. Однак, передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» не містить положень, які зобов`язували би органи приватизації здійснювати таку приватизацію за відсутності відповідної заяви громадянина та відповідного рішення про приватизацію. Заяви позивача про приватизацію житлового приміщення (з необхідним переліком документів) до відповідача не надходило.

Тобто, оскільки позивач вважав порушеним саме його право на приватизацію житла, то заявлені позовні вимоги є такими, що не можуть забезпечити належний захист прав, оскільки позивач не звертався із заявою про приватизацію державного житлового фонду в порядку, який передбачений чинним законодавством.

При цьому, процедура виключення житла із переліку службового встановлена чинним законодавством. Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Таким чином, жиле приміщення виключається з числа службових рішенням виконавчого комітету відповідної ради.

Також, судом першої інстанції не було прийнято до уваги те, що документів, які підтверджують оціночну вартість житла, не було надано позивачем, а направлено його адвокатом. Враховуючи дану обставину, документи, надіслані адвокатом позивача, не можуть вважатись належним наданням затребуваних відповідачем документів і, як наслідок, не свідчать про обов`язок надавати відповідь, оскільки всі необхідні документи надані не були.

У поданому відзиві представник позивача просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача, а рішення суду по суті позовних вимог залишити без змін.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Шевчук О.С. підтримав апеляційну скаргу свого довірителя, просив її задовольнити. Апеляційну скаргу представника відповідача не визнав і просив відмовити в її задоволенні.

Представник АТ «Українська Залізниця» подану нею скаргу підтримала, просила її задовольнити, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 вважає необґрунтованою, яка задоволенню не підлягає.

Належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у його відсутність, з участю його представника, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, а підстав для задоволення апеляційної скарги представника АТ «Українська Залізниця» не вбачається з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до наказу №14-к від 05.04.1993 року був прийнятий на роботу в Енергомонтажний потяг №647 (в даний час центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд акціонерного товариства "Українська залізниця"), де працює по теперішній час (а.с.19-20).

Рішенням виконавчого комітету Коростенської міської ради №550 від 25.12.2014 року до складу службового житла по відокремленому підрозділу Коростенської дирекції залізничних перевезень було включено квартиру АДРЕСА_1 ; затверджено рішення спільних засідань адміністрації і профкому підприємств організацій та установ про виділення службових жилих приміщень по відокремленому підрозділу Коростенської дирекції залізничних перевезень: по працівникам відокремленого підрозділу Коростенського будівельно-монтажного управління БМЕУ-4 - службову трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , жилою площею 52,8 кв.м. виділено гр. ОСОБА_1 на склад сім`ї 4 особи (а.с.21).

25.12.2014 року позивачу видано ордер на службове приміщення №161 на заселення в квартиру АДРЕСА_1 , склад сім`ї чотири особи (а.с.22).

ОСОБА_1 зареєстрований та постійно проживає в службовому приміщенні в АДРЕСА_2 та займає житлову площу 52.8 кв.м. Будинок знаходиться на балансі ВСП "Коростенське територіальне управління філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд "АТ "Укрзалізниця". На цій жилій площі зареєстровано 4 особи (а.с.23).

14.05.2021 позивач звернувся до АТ "Українська Залізниця" із заявою про виключення квартири АДРЕСА_1 із переліку службових, оскільки він більше десяти років працює в "АТ "Укрзалізниця" та перебуває на квартирному обліку. Просив відповідача прийняти рішення про виключення квартири із числа службових та направити клопотання до Коростенської міської ради, яким надати дозвіл про виключення квартири з переліку службових (а.с.26).

Листом відповідача від 31.05.2021 року позивачу запропоновано надати ряд документів для підготовки проєкту рішення правління про виключення квартири із числа службових (а.с.27), на що ОСОБА_1 25.11.2021 відреагував шляхом надіслання чергової заяви із документами (а.с.28-29).

16.06.2022 року відповідачем запропоновано представнику ОСОБА_1 подати інформацію про оціночну вартість об`єктів, що пропонуються до виключення з числа службового. Крім того, роз`яснено, що для попереднього погодження проєкту рішення правління за допомогою електронних засобів зв`язку він має направити весь пакет документів у сканованому вигляді на електронну пошту (а.с.36).

01.07.2022 року представника ОСОБА_1 додатково проінформовано, що до пакету документів також не долучена Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на всіх членів сім`ї основного квартиронаймача, які зареєстровані та проживають разом (а.с.38).

18.07.2022 року представником позивача на адресу відповідача направлена довідка про оціночну вартість квартири АДРЕСА_1 та проінформовано, що Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на всіх членів сім`ї основного квартиронаймача була направлена на адресу АТ "Укрзалізниця" 25.11.2021 року. Вказане звернення містить прохання надати інформацію про результат розгляду заяви про виключення квартири з переліку службового житла або надати копію рішення про виключення квартири з переліку службового житла (а.с.39-41).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції із посиланням на норми ст.1, ч.ч.1,2 ст.7, ч.1,3 ст.15 Закону України «Про звернення громадян» дійшов обґрунтовано висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки заява ОСОБА_1 відповідачем не повернута та не розглянута по суті.

Доводи, наведені відповідачем в апеляційній скарзі щодо неналежного способу захисту прав обраного позивачем та відсутність на той час у адвоката позивача повноважень на представництво останнього у відносинах із АТ «Українська Залізниця», отже Товариство не зобов`язане було надавати відповідь, є непереконливими. Так, звернення ОСОБА_1 до відповідача згідно вище названих норм Закону України «Про звернення громадян» підлягали обов`язковому прийняттю та розгляду із доведенням до відома особи результатів цього розгляду у письмовій формі.

Представництво інтересів ОСОБА_1 адвокатом Шевчуком О.С., який входить в адвокатське об`єднання «ЛІГАЛ ФОКС», ґрунтується на договорі про надання професійної правничої допомоги №19/01/20, який передбачав представництво його інтересів не тільки в суді, а і в інших підприємствах і установах. Слід зазначити, що АТ «Українська Залізниця» вело листування з адвокатом ОСОБА_2 не піддаючи сумніву легітимність його представництва (а.с.36,38).

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не свідчать про порушення місцевим судом норм матеріального і процесуального права при вирішенні даного спору.

Разом з тим, відмовляючи позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції помилково вважав, що наявний у матеріалах справи договір укладено терміном до 01.12.2021 року, а даних щодо продовження його дії суду не надано, тому вказані вимоги задоволенню не підлягають.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками місцевого суду з таких міркувань.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір №19/01/20 від 19.01.2020, який укладено терміном до 01.12.2021 (а.с.46).

15.12.2022 між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ ФОКС» підписаний акт наданих послуг до договору №19/01/20 від 19.01.2020, який містить детальний розрахунок вартості наданих послуг, що становить 12500 грн (а.с.48) і які були сплачені позивачем (а.с.49). Крім того, на виконання п.4.1 цього договору ОСОБА_1 сплатив 1000 грн авансу (а.с.47).

01.12.2021 між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ ФОКС» укладено додаткову угоду №1 до договору №19/01/20 від 19.01.2020, якою змінено строк дії договору до 31.12.2024 та розмір винагороди адвоката до 15000 грн (а.с.135).

02.09.2023 сторонами підписано акт наданих послуг до договору №19/01/20 від 19.01.2020, за яким загальна вартість наданих послуг та додаткових (фактичних) витрат складає 5000 грн (а.с.136) і вони були сплачені ОСОБА_1 (а.с.137).

Таким чином загальна вартість витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає відшкодуванню на користь позивача в порядку ч.2 ст.137 ЦПК України, становить 18500 грн.

З огляду на наведене рішення суду в означеній частині підлягає скасуванню із ухваленням нового про стягнення із Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 18500 грн витрат за надання правничої допомоги у суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, а судове рішення у цій частині у відповідності до положень п. п. 3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України скасуванню із ухваленням нового рішення про задоволення позову щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Апеляційну скаргуАкціонерного товариства «Українська залізниця» залишити без задоволення.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 вересня 2023 року у частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення витрат на правничу допомогу скасувати і ухвалити у цій частині нове рішення.

Стягнути із Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 18500 грн витрат за надання правничої допомоги у суді першої інстанції.

Стягнути із Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 5000 грн витрат за надання правничої допомоги в апеляційному суді.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 вересня 2023 року у частині стягнення судового збору змінити.

Стягнути із Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 992, 40 грн судового збору , сплаченого у зв`язку із зверненням до суду та 1073, 60 грн за подання апеляційної скарги, а всього 2066 грн.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений: 14 грудня 2023 року.