ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9396/23 Справа № 203/3343/22 Суддя у 1-й інстанції - Казак С. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Халаджи О. В.

суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у письмовому провадженні у м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, (суддя першої інстанції Казак С.Ю. повний текст рішення складено 05 вересня 2023 року),

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року позивач ОСОБА_3 звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, в якому з урахуванням уточнених вимог просив стягнути з відповідачки на свою користь збитки у розмірі 59639,00 грн.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 (у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 32997 грн. 01 коп., витрати на оплату послуг експерта в сумі 3082 грн., а також судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Із вказаним рішенням суду не погодилась ОСОБА_1 та через свого представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, вважає, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду ґрунтуються на припущеннях.

Мотивує скаргу тим, що пожежники, котрі прибули для гасіння пожежі, заходили до квартири відповідача, та не виявили жодних порушень правил пожежної безпеки.

Вказує, що Акт про пожежу від 09.06.2021 року та технічний висновок № 78/2021 від 11.11.2021 року щодо ймовірної причини виникнення пожежі підтверджують лише факт пожежі та ймовірну причину пожежі.

Наголошує на тому, що у відповідача відсутня інформація про проведення електрозварювальних робіт саме в день пожежі 09.06.2021 року.

Зазначає, що володіння квартирою не робить відповідача володарем джерела підвищеної небезпеки. Електрозварювальні роботи проводились спеціальним електрозварювальним апаратом працівниками компанії «МИР ОКОН».

При ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції не досліджувалося питання безпосередньої вини позивача у виникненні пожежі.

Судом не надано належної уваги того, що тільки через 152 дні після пожежі, син позивача звернувся до ДВЛ АРЗСП ГУ ДСНС України.

Вказує, що судом при ухваленні рішення судовий збір було стягнуто не пропоційно задоволеним вимогам.

ОСОБА_2 просила рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким взадоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою «Апеляційне провадження».

Згідно частини1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин,апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13.ст.7 ЦПК України, якою передбачено,що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами,якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки в даній справі ціна позову становить 59639грн. тобто менше ста розмірів прожиткового мінімуму (2684 х 100=268400), а тому справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 05.01.1999 року позивачу на праві спільної сумісної власності із ОСОБА_4 належить квартира АДРЕСА_1 .

Поверхом вище розташована квартира АДРЕСА_2 , власником якої є відповідачка ОСОБА_1 , факт чого не заперечувала остання під час розгляду справи та не підлягає доказуванню в силу ч.1 ст.82 ЦПК України.

З акту про пожежу від 09.06.2021 року, складеного фахівцем Дніпровського районного центру забезпечення діяльності ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області, вбачається, що 09.06.2021 року о 14-00 г. на балконі квартири АДРЕСА_1 виникла пожежа, яку було ліквідовано о 14-29 г. цього ж дня. Причини пожежі встановлюються, прямі збитки встановлюються. Пожежею знищено сміття на загальній площі 1 кв.м на балконі 9 поверху.

11.11.2021 року інженером Дослідно-випробувальної лабораторії АРЗ СП ГУ ДСНС України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області Корнєвим Д.В. було складено технічний висновок №78/2021 щодо ймовірної причини виникнення пожежі, яка сталась 09.06.2021 року у житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до вказаного висновку, осередок пожежі знаходиться в приміщенні заскленого балкону, а саме під стелею з правого боку відносно виходу на балкон. Найбільш ймовірною причиною пожежі, є виникнення горіння внаслідок порушення правил пожежної безпеки під час проведення електрозварювальних робіт.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що саме протиправна поведінка відповідачки, яка полягає у бездіяльності, а саме в недотриманні нею, як власником квартири, правил пожежної безпеки при проведенні зварювальних робіт в належному їй житловому приміщенні, призвела до виникнення аварійного режиму і пожежі, яка перекинулась на балкон квартири позивача і завдала останньому майнової шкоди (збитків).

Апеляційний суд погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

У статті 6 Конвенції вказано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

За частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до частин першої, четвертої, п`ятої статті 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 322 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_4 , а відповідачка - власником квартири АДРЕСА_5 .

Відповідно до частин першої-другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої статті 22 ЦК України).

Для відповідальності у деліктних правовідносинах має бути наявний склад цивільного правопорушення: шкода; протиправна поведінка особи; причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою; вина особи.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди (постанова Верховного Суду від 04 серпня 2020 року у справі № 925/1478/16).

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди (постанова Верховного Суду від 27 грудня 2019 року у справі № 686/11256/16-ц).

Частиною шостою статті 55 Кодексу цивільного захисту населення передбачено, що обов`язок із забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях державного, комунального, громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів покладається на квартиронаймачів і власників квартир, а в жилих приміщеннях приватного житлового фонду та інших спорудах, приватних житлових будинках садибного типу, дачних і садових будинках з господарськими спорудами та будівлями - на їх власників або наймачів, якщо це обумовлено договором найму.

Матеріалами справи встановлено та не заперечувалось відповідачкою, що у квартирі ОСОБА_1 виконувались зварювальні роботи працівниками «МИР ОКОН».

Саме власник несе повну відповідальність за дотримання правил пожежної безпеки (постанова Верховного Суду від 24 червня 2019 року у справі № 902/435/18).

Відповідно до частин першої-третьої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл.

Замовник зобов`язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду (частина перша статті 850 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що інженером Дослідно-випробувальної лабораторії АРЗ СП ГУ ДСНС України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області Корнєвим Д.В. було складено технічний висновок №78/2021 щодо ймовірної причини виникнення пожежі, яка сталась 09.06.2021 року у житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 . Відповідно до вказаного висновку, осередок пожежі знаходиться в приміщенні заскленого балкону, а саме під стелею з правого боку відносно виходу на балкон. Найбільш ймовірною причиною пожежі, є виникнення горіння внаслідок порушення правил пожежної безпеки під час проведення електрозварювальних робіт.

Відповідачкою при розгляді справи не було спростовано дані обставини, зокрема, що пожежа виникла внаслідок дій (бездіяльності) інших осіб (зокрема, позивача). Відповідачкою не була надано доказі на спростуваня факту проведення у неї зварювальних робіт, тим паче даний факт відповідачка у суді першої інстанції не заперечувала, а тому суд вважає, що доводи в цій частині скарги є безпідставними.

Оскільки така шкода заподіяна підрядником, тому суд правильно вважав за можливе її стягнення із замовника на користь позивача як потерпілої особи.

Визначаючи розмір майнової шкоди в сумі 32997,01 грн, суд врахував висновок про оцінку вартості збитків.

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).

Ураховуючи наведене колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність підстав для відшкодування позивачу майнової шкоди у сумі 32997,01 грн, проте не погоджується із сумою судового збору, яка була стягнута з відповдачки на користь позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у позовній заяві просив стягнути з відповідачки на свою користь 59 639,00 грн., матеріальної шкоди, судом першої інстанції було задволено позовні вимоги частково та стягнуто на користь позивача 32997,01 грн, а тому сума сплаченого судового збору підлягає стягненню пропорційно задоволеній вимозі у сумі 549,07 грн. (32997,01 х 992,40:59639,00 549,07).

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстнції при ухваленні оскаржуваного рішення було дотриманно норми як матеріального так і процесуального права із дослідженням всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення, проте судовий збір було стягнуто у більшій сумі чим передбачено, а тому апеляційний суд вважає, що в цій частині воно підлягає зміні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2023 року змінити, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 549,07 гривень.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: О. В. Халаджи

О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська