Справа № 159/4382/23
Провадження № 2/159/1020/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі: головуючого судді Грідяєвої М.В.

при секретарі Бакай Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковель в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 09.09.2017 року, від якого мають доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_5 , звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 09.09.2017 року між нею та відповідачем укладено шлюб, в шлюбі народились доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з нею. Спочатку спільне життя складалось добре, проти протягом останніх років стосунки поступово погіршувались, що в кінцеву результаті привело до постійних сварок, що негативно впливає на психічний стан дітей, кожен раз спричиняючи душевні страждання та, як наслідок до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Спільне життя не склалось з причин відсутності взаєморозуміння, байдужості до особистого життя та проблем кожного з них, втрати почуття кохання та поваги один до одного, спроби примирення результатів не дали. Шлюб існує формально, не проживають з 2022 року, спільне господарство не ведуть. Вони по різному розуміють сутність життєвих проблем, які виникають, мають кардинально різні погляди на їх вирішення, що призводить до нездатності підтримати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватись про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Внаслідок чого вони вже тривалий час не ведуть спільного господарства та між ними не залишилось ніяких спільних інтересів, окрім виховання дітей. В процесі спільного проживання, реалізації нею та відповідачем своїх прав та виконання обов`язків, якими наділяється подружжя законом та звичаями, які склались в суспільстві, вони зрозуміли, що функціонування сім`ї повноцінно є неможливим, оскільки вони мають різні життєві інтереси та пріоритети, різні погляди на мораль та людські цінності. Крім того, вже давно між ними зникло почуття любові та інші почуття, без яких продовження шлюбних відносин є неможливим. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, і є таким, що суперечить інтересам позивача та інтересам дітей. Спір про місце проживання дітей існує, спір майнового характеру відсутній. Просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 ,2018 року народження та ОСОБА_7 , 2022 року народження залишити з матір`ю ОСОБА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, згідно письмової заяви просить розглянути справу у її відсутність, позов підтримує, просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно письмової заяви просить розглянути справу без його участі, позов не визнає.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, так як так розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача по справі, в сім`ї склались ненормальні відносини з причин відсутності взаєморозуміння, різних характерів, поглядів на життя та сімейні відносини, спільних інтересів, що призвело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з 2022 року, мешкають окремо, спільне господарство не ведеться. Позивач на позові наполягає, примирення не бажає. Відповідач з позовом не згоден.

На розсуд суду, враховуючі, що, шлюб ґрунтується на вільній згоді, приймаючі до уваги не бажання позивача зберегти шлюб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити засадам шлюбу та інтересам сторін, як подружжя, сім`я сторін розпалась остаточно і її відновлення неможливе. Дітей від шлюбу двоє, проживають з позивачем по справі, спір про їх місце проживання відсутній, в зв`язку з чим вимога про залишення проживання дітей з матерю також обґрунтована.

Суд звертає увагу, під час розгляду цієї справи питання про визначення місця проживання дітей, при якому обов`язковою є участь органу опіки та піклування, з наданням висновку, не вирішувалось.

За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами.

Вказана правова позиція, викладена у постанові Верховного суду від 15.01.2020 року у справі №200/952/18 (провадження № № 61-14859св19).

Керуючись ст.ст.105, 110, 112 СК України, ст. ст.12, 81, 89, 263, 265, 268, 354 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 09 вересня 2017 року Ковельським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 385.

Неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишити проживати з матір`ю ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено позивачем безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя:М. В. ГРІДЯЄВА