Р І Ш Е Н Н Я№ 127/11622/23

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2023 р.Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Венгрин О.О.,

секретар Біла О.О.,

за участі позивача-відповідача ОСОБА_1 , її представника адвоката Старого М.М.,

відповідача-позивача ОСОБА_2 , його представника - адвоката Куцого К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири особистою приватною власністю, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання квартири особистою приватною власністю, який мотивовано тим, що 21.08.2010 р. вони з ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, який 23.12.2022 р. рішенням Вінницького міського суду Вінницької області (справа №127/14857/22) розірвано. В період шлюбу нею було придбано квартиру по АДРЕСА_1 за 120000,00 грн, яка є її особистою приватною власністю. Відповідач ОСОБА_2 надав згоду на придбання позивачем зазначеної квартири. На придбання квартири кошти в сумі 13250,00 євро їй дала мати ОСОБА_3 . Кошти мати надіслала з Італії на рахунок брата ОСОБА_4 для придбання квартири для неї.

Просить визнати квартиру по АДРЕСА_1 , загальною площею 46,9 кв.м, її особистою приватною власністю. (а.с. 1-3 т. 1)

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, який мотивовано тим, що з 21.08.2010 р. вони з ОСОБА_1 перебували у шлюбі, який 23.12.2022 р. рішенням Вінницького міського суду Вінницької області (справа №127/14857/22) розірвано. В період шлюбу вони придбали квартиру по АДРЕСА_1 за 120000,00 грн. Частину коштів на придбання квартири ОСОБА_2 надали його батьки, взявши кредит в банку в розмірі 60000,00 грн.

Просить поділити квартиру по АДРЕСА_1 , що є об`єктом права спільної сумісної власності, та визнати за ним право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 . (а.с. 1-3 т. 2)

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.08.2023 р. об`єднано в одне провадження цивільну справу №127/17910/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та цивільну справу №127/11622/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири особистою приватною власністю, об`єднаній справі присвоєно №127/11622/23. (а.с. 60 т. 2)

В судовому засіданні позивача-відповідач ОСОБА_1 , її представник- адвокат Старий М.М. позов ОСОБА_1 підтримали за викладених в позовній заяві обставин, просять його задоволити. Позов ОСОБА_2 не визнали, оскільки вважають, що квартира не є спільною сумісною власністю подружжя, тому що придбана за кошти матері ОСОБА_1 .

Відповідач-позивач ОСОБА_2 , його представник - адвокат Куций К.С. позов ОСОБА_2 підтримали за викладених в позовній заяві обставин, просять його задоволити. Позов ОСОБА_1 не визнали, оскільки вважають, що квартира, набута під час шлюбу, є спільним майном подружжя. В договорі купівлі-продажу квартири, що підписаний ОСОБА_1 , зазначено, що нотаріусом роз"яснено зміст статей 59-65, 74 СК України. Крім того, ОСОБА_2 написав заяву нотаріально посвідчену, що дає згоду на придбання квартири, яка купується за спільні кошти у спільну сумісну власність в період зареєстрованого шлюбу. Батьки ОСОБА_2 взяли кредити на загальну суму 60000,00 грн, які передали сину для придбання квартири. Решту на квартиру подружжя ОСОБА_5 (сторін) зібрали самі. Надали відзив на позов ОСОБА_1 (а.с. 41-42 т. 1)

Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню, позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6 ) перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.08.2010 р., який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області (справа №127/14857/22) від 23.12.2022 р. розірвано. (а.с. 6, 7-9 т. 2)

30.08.2013 р., тобто, під час шлюбу сторін, було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Демчуковою К.М., зареєстрований в реєстрі за №965, згідно якого позивач-відповідач ОСОБА_1 придбала квартиру по АДРЕСА_1 , оціночна вартість якої становить 119881,00 грн (а.с. 10-13 т. 2). В п. 12 договору зазначено, що нотаріусом роз`яснено сторонам (крім іншого) зміст ст.ст. 59-65, 74 СК України. (а.с. 12 т. 2)

Згідно п. 17 договору чоловік покупця - ОСОБА_2 надав свою згоду на придбання дружиною зазначеної квартири і укладення цього договору в заяві, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Демчуковою К.М. 30.08.2013 р., реєстровий №964. Договір прочитаний сторонами, його зміст зрозумілий та відповідає їх волі п. 19 договору. (а.с. 13 т. 2)

На а.с. 16 т. 2 - копія заяви відповідача-позивача ОСОБА_2 від 30.08.2013 р., наданої приватному нотаріусу Вінницького міського нотаріального округу Демчуковій К.М., в якій ОСОБА_2 дає згоду на придбання квартири по АДРЕСА_1 , яка купується за спільні кошти у спільну сумісну власність в період зареєстрованого шлюбу.

На а.с. 14 -15 т. 2 копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №8711079, згідно якого квартира по АДРЕСА_1 з 30.08.2013 р. зареєстрована на праві власності за позивачем-відповідачем ОСОБА_1 .

На а.с. 17-22 т. 1 копія звіту про незалежну оцінку квартири по АДРЕСА_1 , загальною площею 46,9 кв.м, вартість якої 944300,00 грн, на а.с. 23 зворот -24 т. 1. - копія технічного паспорта зазначеної квартири.

29.08.2013 р. мати відповідача-позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_7 уклала з ПАТ Альфа-Банк кредитний договір №500407702, згідно якого отримала кредитні кошти в розмірі 30000,00 грн, підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 , копією кредитного договору №500407702 від 29.08.2013 р., копією довідки АТ Сенс Банк №22837-17.5 від 07.06.2023 р., випискою по особовому рахунку ОСОБА_7 з 29.08.2013 р. по 30.09.2013 р. (а.с. 17, 84, 19, 76-77 т. 2) 29.08.2013 р. батько відповідача-позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_8 уклав з ПАТ Альфа-Банк кредитний договір №500407720, згідно якого отримав кредитні кошти в розмірі 30000,00 грн, що підтверджується: копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 , копією кредитного договору №500407720 від 29.08.2013 р., копією довідки АТ Сенс Банк №22758-17.5 від 07.06.2023 р., випискою по особовому рахунку ОСОБА_8 з 29.08.2013 р. по 30.09.2013 р. (а.с. 17, 82, 18, 79-80 т. 2)

11.07.2013 р. ОСОБА_3 (мати позивача-відповідача ОСОБА_1 ) надіслала на рахунок ОСОБА_4 (син ОСОБА_3 і брат позивача-відповідача ОСОБА_1 ) 13250,00 євро, підстава: допомога на придбання житла, що підтверджується: копіями свідоцтв про народження ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , копією договору №66 на відкриття та ведення поточного рахунку від 30.11.2011 р., копією платіжного доручення для переказу коштів за кордон №05431/47190 від 11.07.2013 р., випискою по рахунку ОСОБА_4 в АТ Райффайзен Банк за період з 01.11.2012 р. по 31.10.2013 р. (а.с. 8 зворот, 15 зворот, 8, 9-10 т. 1, а.с. 95 т. 2)

Свідок ОСОБА_3 (мати ОСОБА_1 ) пояснила, що в період з 2011 р. до 2016 р. працювала в Італії доглядальницею, отримувала 1000,00 євро щомісячно. Вона вирішила допомогти дочці придбати житло, оскільки дочка з чоловіком і дитиною проживали на орендованій квартирі. В Італії вона отримала кредит і в липні 2013 р. переслала кошти в сумі понад 13000,00 євро на рахунок сина ОСОБА_4 для дочки ОСОБА_1 . В дочки в той період була чотиримісячна дитина і, дочка не мала можливості йти до банку щоб відкрити валютний рахунок. А у сина (свідка) валютний рахунок вже був відкритий. Під час укладення нею кредитного договору в Італії, її син писав пояснення з перекладом на іноземну мову, що кошти необхідні для придбання житла. Їй не відомо, що батьки ОСОБА_2 допомагали грішми в придбанні спірної квартири.

Аналогічні пояснення дав свідок ОСОБА_4 (брат ОСОБА_1 ). Додатково пояснив, що отримані від матері кошти вони з ОСОБА_2 зняли з його рахунку, поміняли їх на долари, які він віддав сестрі.

Свідок ОСОБА_8 (батько ОСОБА_2 ) пояснив, що до нього звернувся син з проханням допомогти грішми в купівлі квартири. Вони з дружиною звернулись в банк і оформили кредити на 30000,00 грн кожен. Гроші віддали сину. Син з дружиною ОСОБА_1 придбали квартиру по АДРЕСА_3 . Потім погашали якийсь час кредити.

Свідок ОСОБА_7 (мати ОСОБА_2 ) пояснила, що сину необхідно було допомогти з придбанням квартири і, вони з чоловіком взяли кредити в банку в загальній сумі 60000,00 грн. Всі кошти віддали сину на придбання квартири.

Ст. 57 СК України визначається, яке майно є особистою приватною власністю дружини, чоловіка.

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Ст. 70 ч. 1 СК України визначає, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Стаття 372 ч. 2 абз. 1 ЦК України передбачає, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно ст. 81 ч. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Показання свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_7 (батьків позивача-відповідача ОСОБА_2 ) не суперечать письмовим доказам, що у справі, а саме договору купівлі-продажу квартири від 30.08.2013 р., де зазначено: в п. 17 договору, що чоловік покупця дав згоду на придбання квартири своєю заявою, нотаріально засвідченою; в п. 12 договору зазначено, що нотаріусом роз`яснено сторонам (крім іншого) зміст ст.ст. 59-65, 74 СК України; договір прочитаний сторонами, його зміст зрозумілий та відповідає їх волі - п. 19 договору; а в заяві ОСОБА_2 , про яку йдеться в п. 17 договору, чітко зазначено, що ОСОБА_2 дає згоду на придбання квартири по АДРЕСА_1 , яка купується за спільні кошти у спільну сумісну власність в період зареєстрованого шлюбу. (а.с. 12, 13, 16 т. 2) Свідки ОСОБА_8 і ОСОБА_7 взяли кредити 29.08.2013 р. (напередодні укладення договору купівлі-продажу квартири від 30.08.2013 р.) в загальному розмірі 60000,00 грн, що підтверджується копіями кредитних договорів (а.с. 82, 84 т. 2), що приблизно становить половину вартості квартири. Яким шляхом погашено кредити свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_7 суд не встановлював (питання поза межами предмету спору).

Щодо показань свідків ОСОБА_3 (мати позивача-відповідача ОСОБА_1 ) і ОСОБА_4 (брат позивача-відповідача ОСОБА_1 ), то їхні показання суперечать згаданим письмовим доказам. Крім того, кошти від свідка ОСОБА_3 надійшли в сумі 13250 євро 18.07.2013 р. на рахунок її сина ОСОБА_4 (а не на рахунок дочки ОСОБА_1 ), були зняті ОСОБА_4 15.08.2013 р. Передача цих коштів сторонам для придбання квартири, крім показань свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , більше нічим не підтверджується. Тому судом показання свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 оцінюються критично і до уваги не беруться.

На підставі викладеного, враховуючи те, що сторони під час шлюбу придбали квартиру по АДРЕСА_1 , суд вважає, що квартира є спільною сумісною власністю сторін, тому є підстави для задоволення позову ОСОБА_2 , необхідно поділити спільне майно колишнього подружжя ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , а саме визнати за кожним право приватної власності на 1/2 ідеальну частку квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 46,9 кв. м, житловою площею 29,5 кв. м. В зв"язку з цим в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання квартири по АДРЕСА_1 особистою приватною власністю потрібно відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України потрібно стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1200,00 грн судового збору, а на користь держави - 3521,50 грн недоплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 57, 60, 62, 70, 71 СК України,

ст. 372 ЦК України,

ст.ст. 5, 13, 77-79, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 задоволити.

Поділити спільне майно колишнього подружжя ОСОБА_2 і ОСОБА_1 наступним чином:

- визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на 1/2 ідеальну частку квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 46,9 кв. м, житловою площею 29,5 кв. м;

- визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/2 ідеальну частку квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 46,9 кв. м, житловою площею 29,5 кв. м.

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1200,00 грн судового збору, а на користь держави - 3521,50 грн недоплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня складення повного рішення до Вінницького апеляційного суду.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

позивач-відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

відповідач-позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 .

Повне рішення виготовлено 15.12.2023 р.

Суддя О.О.Венгрин