РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2023 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Верніка В.М.

із участю секретаря Лавріненко Ю.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м.Жмеринка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 26.10.2023 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з даним позовом із вимогами стягнути на її користь з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. У позовній заяві ОСОБА_1 викладено наступну позицію. 26.10.2008 року сторони у справі уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринці Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №330. Під час шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого записано відповідача. Подружнє життя у них не склалося, тому нею подано до суду позовну заяву про розірвання шлюбу. Після припинення спільного проживання, батько дитини не надає належну матеріальну допомогу на утримання дитини щомісячно. Враховуючи підняття цін на продукти харчування, одяг, засоби гігієни, їй як матері самостійно доводиться забезпечувати усім необхідним дитину. При цьому, законодавством встановлено, що на батьків однаково покладається обов`язок по догляду та утриманню дитини, і батько який не проживає спільно з дитиною, має також приймати участь у вихованні та догляді дитини, належним чином надавати матеріальну допомогу, яка би задовільняла потреби дитини. Зазначила, що відповідач працює у Виробничому підрозділі "Експлуатаційне вагонне депо Жмеринка" регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" (а.с.1-4).

Ухвалою судді Жмеринського міськрайонного суду від 09.11.2023 року відкрито провадження у цій справі із призначенням її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 07.12.2023 року.

Як вбачається з розписки, позивач ОСОБА_1 17.11.2023 року отримала копію ухвали про відкриття провадження у справі та 07.12.2023 року на електронну адресу суду представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Корнійчуком С.А. подано заяву про розгляд даної справи у відсутність позивача та її представника, у якій також вказав, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовільнити.

Відповідачу ОСОБА_2 за адресою місця його проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку (а.с.20), одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі надіслано копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. На адресу суду повернувся конверт з надісланими документами із зазначенням причини повернення "адресат відсутній за вказаною адресою", що у відповідності до вимог ч.7,8 ст.128 ЦПК України визначає вручення йому належним чином вказаних документів судом. Будь-яких клопотань чи відзиву на позов відповідачем не надано.

Відтак суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.5) позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 26.10.2008 року у Відділі РАЦС по місту Жмеринці Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, за актовим записом №330.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.6) вбачається, що сторони у справі є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнення аліментів на утримання якого є предметом спору.

Відповідно до акту КП "Жмеринкакомунсервіс" від 19.10.2023 року (а.с.10) комісією при перевірці встановлено, що по АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , та при опитуванні сусідів виявлено, що ОСОБА_3 , 2010 року народження, проживає за даною адресою без реєстрації.

Згідно довідки КП "Жмеринкакомунсервіс" від 19.10.2023 року №1380 (а.с.11) син позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 , 2010 року народження, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

З копій довідок Виробничого підрозділу Експлуатаційне вагонне депо Жмеринка Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" від 21.11.2023 року №59 та №60 (а.с.42,43) встановлено, що відповідач у справі ОСОБА_2 є працівником даного підприємства та його дохід за період 2022 року становить 169259 грн та за період 2023 року складає 152277 грн.

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, ніким не оскаржуються та не суперечать один одному.

Відповідно до вимог ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

За змістом ч.1 ст.27 Конвенції про права дитини визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд визнає аргументовано доведеним позивачем існування обов`язку щодо надання утримання своєму неповнолітньому сину ОСОБА_3 до досягнення ним повноліття відповідачем ОСОБА_2 , який є його батьком. Заявлений до стягнення розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідає вимогам матеріального закону та принципам розумності і справедливості, визначаючи сукупно із наданням дитині утримання позивачем загалом достатній рівень забезпечення потреб неповнолітньої особи, та за неперевищення обмеженого законом розміру утримання загалом 1/2 частини заробітку (доходу) на сплату аліментів не обмежуватиме прав відповідача, надто з огляду на неповідомлення відповідачем про незадовільний стан власного здоров`я чи наявність у нього інших утриманців.

Таким чином, суд визначає, що з відповідача на ім`я позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини заробітку платника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, що у достатній мірі відповідатиме заявленим позивачем потребам утримання неповнолітнього сина, про незадовільний стан здоров`я якого наразі ніким не повідомлено, а також у сукупності із наданням йому тотожного утримання з боку позивача згідно солідарного обов`язку обох батьків щодо утримання неповнолітнього сина. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню судом у повному обсязі.

Відповідно до положень ст.430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що згідно вимог п.14 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору за цим предметом цивільного спору. Відтак, за правилами ст.141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати із сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн за відповідною ставкою вимог майнового характеру.

Ухвалюючи рішення в частині вимог позивача про відшкодування витрат за надану правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1,2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 3, 4 ст.137 ЦПК України).

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.06.2021 року в справі 820/479/18.

Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування позивачем надано договір про надання правничої (правової) допомоги від 24.10.2023 року (а.с.12-14), акт приймання-передачі наданих послуг від 24.10.2023 року (а.с.15), квитанцію до прибуткового касового ордера від 24.10.2023 року (а.с.16).

Враховуючи надання позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження понесення нею витрат на отримання правничої допомоги адвоката у сумі 5000 грн, суд доходить висновку про необхідність їх часткової компенсації шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 грн, виходячи із явно необгрунтованого заявленого у позові клопотання про витребування судом письмових доказів щодо доходів відповідача ОСОБА_2 за відсутності попереднього документального підтвердження неможливості самостійного їх отримання стороною позивача та подальшого їх представлення суду саме за отримання на адвокатський запит. Також з огляду на предмет спору та межі заявлених позовних вимог вирішення цивільного спору заздалегідь не виключалось в порядку наказного провадження, й незгода позивача на подання зави про видачу відповідного судового наказу не є безумовною. На підставі наведеного вказаний частковий розмір компенсації позивачу витрат на професійну правничу допомогу судом визначено з критеріїв реальності адвокатських видатків, їх справжності та необхідності, а також обгрунтованості та розумності їх розміру у співмірності із складністю цивільного спору, виходячи з певних обставин справи та фінансового стану обох сторін, відповідно до правового висновку, що викладений у постанові Верховного Суду від 19.02.2020 року в справі №755/9215/15-ц.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 3, 4, 10, 12, 13, 82, 89, 137, 141, 223, 247, 263-265, 274, 279, 430 ЦПК України, ст. 180-183, 191 СК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на ім`я ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканки АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, починаючи з 26.10.2023 року до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також на користь держави одноразово 1073 гривні 60 копійок судового збору (отримувач коштів: ГУК у м.Київ/м. Київ 22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, пункт 1.1.2).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканки АДРЕСА_1 ) судові витрати з витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах одного місяця, а саме: з 26.10.2023 року до 26.11.2023 року, допустити до негайного виконання.

Рішення набуває законної сили після закінчення строків його оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.