Справа № 297/125/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого ІЛЬТЬО І. І.,

при секретарі: Гарані О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегово в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та збільшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

До суду звернулась позивачка із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та збільшити розмір аліментів до 3500 грн. щомісячно і до досягнення донькою повноліття.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 22.09.2018 року між ними був укладений шлюб, який був зареєстрований Берегівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 106. Під час даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказує на те, що з вересня 2019 року сімейні відносини між ними почали суттєво погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до їх фактичного припинення у березні 2020 року. Причиною припинення відносин стало те, що вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Між ними постійно виникають сварки, що призвели до втрати почуття взаємної любові та поваги один до одного. Одна з основних причин розпаду сім`ї це різниця характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім`ї неможливим, так як це буде суперечити її інтересам та інтересам сина

Крім того, вказує, що з часу ухвалення судового рішення №297/1018/20 від 25.09.2020 року про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 2500 гривень щомісячно, син подорослішав, а відповідач не виконує обов`язки щодо утримання останнього, а також з урахуванням підвищення цін на продовольчі товари, засоби гігієни, одяг та ліки, які необхідні для повноцінного розвитку дитини, їй як матері важко утримувати самостійно сина та вважає, що розмір аліментів визначений рішенням суду у 2020 році не є співмірним із актуальними цінами та прожитковим мінімумом на дитину, який визначений законодавством України у 2023 році.

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 26 січня 2023 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Берегівського районного суду від 08.02.2023 року подружжю був наданий строк на примирення, строком на три місяці.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України відповідач відзив щодо позову не подав.

Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Судом встановлено, що 22.09.2018 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Берегівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 106, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

За час спільного проживання у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Статтею 24СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати.

Положеннями ст.141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У ст.150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

В силу ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як слідує із змісту ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст.182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В силу ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

У відповідності до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 листопада 2018 року у справі №355/511/17-ц зроблено висновок про те, що вирішуючи питання про збільшення розміру аліментів, така зміна можлива, у тому числі і у зв`язку зі зміною в законодавстві, що узгоджується з вимогами ст.ст.181, 182, 184, 192СК України та Законом України від 17 травня 2017 року №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року.

Згідно постанови Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З урахуванням того, що для збільшення розміру призначених аліментів зацікавленій стороні слід звернутися із відповідною заявою до суду, в якій навести підстави для відповідної зміни. Звертаючись до суду з проханням про збільшення аліментів, у заяві зазначаються докази щодо поліпшення матеріального стану платника аліментів, хвороби дитини, збільшення потреб на утримання дитини. Цей перелік не є вичерпним і залежить від життєвої ситуації.

Прожитковий мінімум - це соціальний стандарт, що визначає кількість продовольчих та непродовольчих товарів та послуг, які необхідні для забезпечення нормального життя людини.

В Україні є два різні прожиткові мінімуми - законодавчий та фактичний, які застосовується для різних цілей.

Законодавчий прожитковий мінімум встановлюється в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, та його використовує Уряд під час розрахунку певних видів соціальних пільг, податків, аліментів, розміру мінімальної зарплати та пенсії.

Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» встановлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дитини віком до 6 років 2272 грн..

Таким чином, вбачається динаміка росту фактичного прожиткового мінімуму та росту цін, а, відповідно, збільшується і вартість у забезпеченні малолітньої дитини необхідними товарами.

З огляду вище наведеного та виключно в інтересах дитини щодо її кращого забезпечення, ураховуючи стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, потреби дитини, необхідність та достатність розміру аліментів для забезпечення її гармонійного розвитку, суд вважає, що без погіршення матеріального становища відповідача, слід збільшити розмір стягуваних аліментів на користь позивачки з відповідача та необхідно стягувати аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі по 3000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення сином повноліття.

За приписами ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивач при подачі позову про розірвання шлюбу сплатила судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Тому, відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1073,60 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивачки.

Крім того, приймаючи до уваги, що позивач ОСОБА_1 при пред`явленні позову щодо вимоги про збільшення стягнення аліментів, була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України Про судовий збір, на виконання вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп..

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 280-283, 289, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 84, 180-182 Сімейного кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладений 22.09.2018 року Берегівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 106 - розірвати.

Змінити прізвище позивача при оформленні розірвання шлюбу з « ОСОБА_4 » на дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Збільшити розмір стягнених аліментів встановлених рішенням Берегівського районного суду від 25 вересня 2020 року та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , мешканця АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний НОМЕР_4 , мешканки АДРЕСА_2 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 (три тисячі) гривень щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до його повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 , 4000 (чотири тисячі) гривень, які були витрачені за надання юридичної допомоги та сплачений судовий збір судові у розмірі 1073,60 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Іван ІЛЬТЬО