КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2023 року

справа № 758/10273/20

провадження № 22-ц/824/5957/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, Державна казначейська служба України

треті особи: Міністерство соціальної політики України, Міністерство внутрішніх справ України, Міністерство у справах ветеранів України

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 13 вересня 2022 року, постановлене під головуванням судді, Захарчук С.С., у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Державної казначейської служби України, треті особи: Міністерство соціальної політики України, Міністерство внутрішніх справ України, Міністерство у справах ветеранів України, про відшкодування моральної шкоди

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Вимоги обґрунтовував тим, що він перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Протягом п`яти років відповідач систематично умисно вчиняє протиправні дії при перерахунку та виплаті йому пенсії, чим порушує його право на пенсійне забезпечення, яке гарантовано Конституцією України, про що свідчать судові рішення.

Неправомірними діями відповідача завдається моральна шкода, яка виражається у душевних і моральних стражданнях, нервових стресах через необхідність витрачання додаткових зусиль на відновлення його порушеного конституційного права на належний рівень пенсійного забезпечення та порушеного права на отримання компенсаційних втрат частини доходів у зв`язку з порушенням відповідачем строків виплати пенсії, на відстоювання в судах свого порушеного права, у погіршенні стану здоров`я через переживання, які були викликані неможливістю тривалий час отримувати належну пенсію, посилилися приступи головного болю, різко підвищується тиск, постійно знаходжуся у пригніченому стані. Часто відчуває дратівливість, що призводить до погіршення відносин з рідними, а також оточуючими людьми.

У зв`язку із наведеним позивач просив стягнути на свою користь моральну шкоду у розмірі 200 000 грн.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 13 вересня 2022 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове про задоволення позову.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у зв`язку із бездіяльністю пенсійного органу судове рішення не виконується упродовж 6 років. Після проведеного перерахунку пенсії відповідач не провів перерахунок доплати до пенсії. Також вказує, що залишається невиконаним рішення щодо компенсації втраченого доходу . Апелянт вважає, що встановлені судовими рішеннями факти протиправних дій (бездіяльності) пенсійного органу, а також факти тривалого невиконання рішень суду свідчить про завдання позивачу моральної шкоди, яку останній оцінює в розмірі 200 000,00 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін. Стверджує, що усі рішення на користь позивача виконані в повному обсязі, в межах повноважень. На виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 року по справі № 320/3965/19 Головне управління здійснило перерахунок пенсії в межах визначених рішенням суду. Сума боргу за попередній період у розмірі 30 425,70 грн виплачена позивачу у повному розмірі. На виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 року по справі № 320/5467/20 Головне управління здійснило перерахунок пенсії, суму боргу за попередні періоди у розмірі 4701,64 грн буде виплачено після надходження коштів на цю мету.

Зазначає, що у зв`язку із скасуванням рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року у справі № 810/3888/18 у Головного управління відсутній обов`язок здійснювати перерахунок пенсії.

Вказує, що позивачем не надано доказів на підтвердження завдання йому моральної шкоди.

В поясненнях на апеляційну скаргу Міністерство у справах ветеранів України зазначає, що законодавством про пенсійне забезпечення відшкодування моральної шкоди не передбачено. Позивачем не доведено наявності шкоди, протиправності діяння її заподіювача, наявності причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає

Відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди суд першої інстанції виходив із відсутності доказів на підтвердження наявності шкоди, протиправності діяння її заподіювача, наявності причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 1955 року народження, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та йому призначена пенсія за вислугу років по інвалідності.

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 посилався на те, що рішеннями судів визнано протиправними дії Головного у правління Пенсійного фонду України Київської області.

Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу у визначений ч. 2 ст.16 ЦК України спосіб, зокрема, шляхом відшкодування майнової та немайнової (моральної) шкоди.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У п. 5 зазначеної постанови роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9 зазначеної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З пояснень Головного управління Пенсійного фонду слідує, що на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 року по справі № 320/3965/19 Головне управління здійснило перерахунок пенсії в межах визначених рішенням суду. Сума боргу за попередній період у розмірі 30 425,70 грн виплачена позивачу у повному розмірі. На виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 року по справі № 320/5467/20 Головне управління здійснило перерахунок пенсії, суму боргу за попередні періоди у розмірі 4701,64 грн буде виплачена після надходження коштів на цю мету. Рішення суду у справах № 363/1009/16а, № 365/3520/16-а виконані в повному обсязі.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції, врахувавши вищевказані норми права, встановивши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку з їх недоведеністю, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження наявності заподіяної йому моральної шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями відповідача.

До суду апеляційної інстанції доказів на підтвердження наявності моральної шкоди також не надано.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Положеннями ч. 1 ст. 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 13 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді