Справа №295/6348/23
УХВАЛА

13.06.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Воробйова Т.А.,

вирішуючи питання про видачу судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ»

про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ

з ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду та просить видати судовий наказ про стягнення з боржника заборгованості за спожитий природний газ.

Вирішуючи питання про можливість видати судовий наказ за заявою у справі суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, в тому числі, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно з п.4 ч.3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, крім іншого, документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Заявляючи вимогу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ за адресою: АДРЕСА_1 , заявник додав розрахунок заборгованості, довідку про надання послуг постачання природного газу, фінансовий стан, в яких зазначається, що послуги надавались за зазначеною адресою.

Водночас, згідно з відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області, місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того, згідно з вищевказаними відомостями, дата народження боржника ІНФОРМАЦІЯ_1 , у той час, як у заяві зазначено 13.05.1976.

Наявні суперечності щодо адреси споживання послуг постачання природного газу, щодо яких заявлено стягнення за судовим наказом, та адреси зареєстрованого місця проживання боржника, а також щодо персональних даних боржника, унеможливлюють перевірку обґрунтованості та правомірності заявлення вимоги про стягнення заборгованості.

З огляду на викладене, заява не відповідає вимогам, передбаченим в п.4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, оскільки зі змісту заяви та доданих до неї документів не можливо встановити повні відомості щодо порядку нарахування заборгованості, яку стягувач просить стягнути з боржника, а в межах наказного провадження суд позбавлений процесуальної можливості самостійно визначати правильність наданих стягувачем відомостей, сум, періодів, здійснених нарахувань.

Згідно з п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Беручи до уваги, що заява подана з порушеннями вимог п.4 ч.2 ст.163 ЦПК України, суд вбачає підстави для відмови у видачі судового наказу, що унеможливлює видачу судового наказу та стягнення заборгованості за надані послуги.

Керуючись статтями 163, 165 ЦПК України, суддя,

у х в а л и в:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.А. Воробйова