Справа № 358/1540/23 Провадження № 2/358/672/23
12 грудня 2023 року м. Богуслав
Богуславський районний суд Київської області в складі :
головуючого судді Тітова М.Б.
секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно (житловий будинок) в порядку набувальної давності, -
В С Т А Н О В И В:
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку набувальної давності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , 1945 року забудови, позначений літерою А, загальною площею 58,14 кв. м., житловою площею 16,48 кв. м., допоміжною площею 41,66 кв.м., а також господарські споруди: прибудова а1, господарський блок «Б», навіс «В», криниця №1, вигрібна яма №2, огорожа №3, ворота з хвірткою №4.
Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона в 1985 році разом з сім`єю вселилася в житловий будинок, АДРЕСА_1 , який 1/2 частина якого була придбана її чоловіком ОСОБА_3 у ОСОБА_4 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу зареєстрованого в реєстрі за № 1563 та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №214104071 від 26.06.2020. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина, і позивачка оформила свої спадкові права на 1/2 частку житлового будинку з відповідними господарськими будівлями і спорудами, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом за №1110 від 26.06.2020. Починаючи із 1985 року та станом і до тепер позивачка постійно проживає у вказаному будинку, господарює там, а проведення капітальних та поточних ремонтів здійснюється виключно за її власні кошти. З 1985 року та станом на сьогоднішні позивачка відкрито й безперешкодно користуюсь усім будинком, обробляє земельну ділянку біля нього, вчасно сплачує комунальні платежі та залишається єдиним добросовісним володільцем і користувачем вказаного житлового будинку, що є підставою для визнання за нею права власності на іншу частину житлового будинку.
Посилаючись на положення ст.ст. 328 ч. 1, 344 ЦК України позивачка просить задовольнити її вимоги.
Представник позивачки ОСОБА_5 подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі та без участі позивачки, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася і не повідомила суд про причини неявки, хоч належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи.
Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Заслухавши позивачку, її представника, свідків та дослідивши письмові докази надані позивачкою, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
З матеріалів справи суд вбачає, що позивачка ОСОБА_1 з 1985 року по теперішній час фактично проживає та продовжує володіти і користуватися житловим будинком АДРЕСА_1 , 1945 року забудови, позначений літерою А, загальною площею 58,14 кв. м., житловою площею 16,48 кв. м., допоміжною площею 41,66 кв.м., а також господарські споруди: прибудова а1, господарський блок «Б», навіс «В», криниця №1, вигрібна яма №2, огорожа №3, ворота з хвірткою № 4.
Позивачка після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , успадкувала 1/2 (одну другу) частку житлового будинку в АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26.06.2020 року, зареєстрованим в реєстрі № 1110.
Актом обстеження житлово-побутових умов Богуславської міської ради Обухівського району, Київської області від 5 липня 2022 року та копією з погосподарської книги, підтверджується той факт, що позивачка ОСОБА_1 з 1985 року по теперішній час фактично проживає та продовжує володіти і користуватися житловим будинком АДРЕСА_1 , відкрито та безперешкодно користується будинком, здійснює поточний ремонт будинку та обробляє прибудинкову територію.
Володіння позивачкою зазначеним будинком не суперечило та не суперечить суспільним інтересам та не порушує прав інших осіб.
Задовольняючи вимоги позивача суд керується наступними положеннями чинного законодавства, які регулюють виниклі правовідносини.
Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконністю набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ч. 5 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно володіє майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність).
Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.
Пунктом 9 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.
При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:
- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;
- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;
- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Позивачка надала суду достатні та допустимі докази, якими підтверджується факт добросовісного і відкритого користування нерухомим майном на протязі більше 10 років, отже визнання права власності за позивачкою на житловий будинок АДРЕСА_1 , не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 200, 206, 263, 264, 265, 280, 282 ЦПК України, ст.ст. 16, 328 ч. 1, 344 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності в порядку набувальної давності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 58,14 кв.м., житловою площею 16,48 кв.м., допоміжною площею 41,66 кв.м., а також господарські споруди: прибудову «а1», господарський блок «Б», навіс «В», криницю №1, вигрібну яму № 2, огорожу № 3, ворота з хвірткою №4, інвентаризаційна вартість яких становить 334453 (триста тридцять чотири тисячі чотириста п`ятдесят три) гривні 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем до Київського апеляційного суду в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий: суддя М. Б. Тітов