Провадження № 2/369/926/23
02.06.2023 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді: Волчко А.Я.,
при секретарі: Миголь А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження майна,-
Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження майна. Свої вимоги мотивував тим, що 22.01.2021 року о 18:20 водій ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керувала автомобілем «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , на вул. Чорновола, 46, в м. Вишневе Бучанського (Києво-Святошинського) району Київської області, не обрала безпечної швидкості руху транспортного засобу, не дотрималася безпечної дистанції та вчинила зіткнення з автомобілем «Сitroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 .
У результаті зіткнення автомобіль «Сitroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_2 , вчинив зіткнення з автомобілем «Тоуоtа Ауgо», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_5 .
Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі-ДТП) транспортний засіб «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , отримав значні пошкодження, а власнику ОСОБА_6 були завдані матеріальні збитки. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської обл. від 17.03.2021 року, винною особою у вчиненні правопорушення, що мало наслідком настання вказаної ДТП, була визнана ОСОБА_2 . Зазначає, що Відповідач, як водій транспортного засобу д.н.з. «Skoda Fabia» НОМЕР_1 . була визнана винуватцем у вчиненні правопорушення, що мало наслідком настання вказаної ДТП, то відповідно до п.32.2. ст.32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну забезпеченому транспортному засобу, який вчинив дорожньо-транспортну пригоду. Вказує, що саме Відповідач має відшкодувати Позивачеві збитки, завдані внаслідок вчиненої ДТП.
З метою об`єктивного визначення матеріального збитку, завданого Позивачу як власнику транспортного засобу «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 він звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_7 , який здійснив таку оцінку. Відповідно до Звіту № 01-04/02 від 04.02.2021 року вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу становить 104 859, 60 грн. Таким чином, з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню матеріальні збитки у вказаному розмірі. Крім того, зазначає, у зв`язку необхідністю стягнення відшкодування заподіяної шкоди, для отримання належної правової допомоги, звернувся до адвоката, який надав йому послуги загальною вартістю 8 000 грн, що є витратами Позивача на правову допомогу у зв`язку з розглядом справи.
На підставі викладеного, просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки у розмірі 104 859, 60 грн та судові витрати у розмірі 11 548, 60 грн.
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.01.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.11.2022 року закрито підготовче провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні, встановивши загальний порядок дослідження доказів у справі.
Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача - адвокат Конюшко Д.Б. надіслав до суду заяву про проведення судового засідання без участі сторони Позивача. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач на адресу суду відзиву на позовну заяву не подав, ухвалу суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками не отримав, вказана кореспонденція повернулася на адресу суду з відміткою працівника поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».
Причини неможливості подати відзив суду не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань станом на час прийняття рішення до суду не надходило.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 22.01.2021 року о 18:20 водій ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керувала автомобілем «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , на вул. Чорновола, 46, в м. Вишневе Бучанського (Києво-Святошинського) району Київської області, не обрала безпечної швидкості руху транспортного засобу, не дотрималася безпечної дистанції та вчинила зіткнення з автомобілем «Сitroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 . У результаті зіткнення автомобіль «Сitroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_2 , вчинив зіткнення з автомобілем «Тоуоtа Ауgо», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_5 . Унаслідок ДТП транспортний засіб «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , отримав значні пошкодження, а власнику ОСОБА_6 були завдані матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги п.п. «а» п.2.9, п.12.1, п.13.1 Правил дорожнього руху, чим вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ч. 1 ст.130 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.03.2021 2021 року ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн в дохід держави з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Відповідно до з ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, вина ОСОБА_2 у вчинені ДТП є встановленою та не підлягає доведенню.
Транспортний засіб «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керувала під час ДТП ОСОБА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .
Внаслідок ДТП транспортний засіб Позивача зазнав значних пошкоджень, вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу становить 104 859, 60 грн відповідно до Звіту № 01-04/02 від 04.02.2021 року, зробленого суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_7 .
Судом встановлено, що матеріальні збитки, які підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача, спричинені внаслідок ДТП, становлять 104 859, 60 грн.
Згідно ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відповідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.
За змістом ст.1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Відповідно до п. 32.2 ст.32 Закону України Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну забезпеченому транспортному засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.
У пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи за № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» вказано, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно ст. 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Судом встановлено, підтверджується належними доказами у справі та не спростовано сторонами, що саме ОСОБА_2 керувала транспортним засобом «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , дії Відповідача були неправомірними, що встановлено Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.03.2021 2021 року, між цими діями та спричиненою майновою шкодою наявний причинно - наслідковий зв`язок. Відтак, саме Відповідач має відшкодувати ОСОБА_3 завдану майнову шкоду, зазначену у Звіті № 01-04/02 від 04.02.2021 року суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_7 , яка становить 104 859, 60 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з Відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1048, 60 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.
Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.
За змістом ч.1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Таким чином, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує обставини, визначені ст. 137 ЦПК України, зокрема й те, що зменшення розміру витрат на правничу допомогу відбувається за клопотанням сторони.
Відповідно до постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суд Верховного Суду від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19 за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.
У рішення ЄСПЛ, ухваленому в справі "Бєлоусов проти України", констатовано, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є "фактично понесеними", оскільки заявник має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями.
Позивачем підтверджено витрати на правову допомогу та надано на їх підтвердження письмові докази: Договір про надання правової допомоги № 31/09/21-ЮП/IL від 16 вересня 2021 року, Акт виконаних робіт№1 відповідно до Договору про надання правової допомоги № 31/09/21-ЮП/IL від 08 жовтня 2021 року, квитанцією до прибуткового касового ордеру №104 від 08 жовтня 2021 року.
Керуючись ст. 15, 16, 22, 1166, 1187 ЦК України, ст. 10-13, 76-82, 102, 133, 141, 259, 263-265, 353 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження майна задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки у розмірі 104 859 (сто чотири тисячі вісімсот п`ятдесят дев`ять грн) 60 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з оплатою професійної правової допомоги у розмірі 8 000 (вісім тисяч грн.) 00 коп. та судовий збір у розмірі 1048 ( одна тисяча сорок вісім грн) 60 коп.
Копію заочного рішення негайно направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про позивача: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 .

Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя: Андрій ВОЛЧКО