Ухвала

19 червня 2023 року

м. Київ

справа № 202/10454/14

провадження № 61-8376ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Дроздом Романом Юрійовичем, на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання кредитного договору недійсним, зустрічним позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про визнання правочину недійсним, припинення правочину та відшкодування моральної шкоди та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_4 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до АТ «Альфа-Банк», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання кредитного договору недійсним.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2015 року позов АТ «Альфа-Банк» та зустрічний позов ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження для спільного розгляду.

У червні 2016 року ОСОБА_3 , як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, звернулася до суду з позовом до АТ «Альфа-Банк», треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору.

У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до АТ «Альфа-Банк», треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про визнання правочину недійсним, припинення правочину та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2022 року позов АТ «Альфа-Банк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 800000197 від 19 квітня 2007 року станом на 19 травня 2015 року у розмірі 2 233 585,13 грн, яка складається з: 1 773 817,60 грн - заборгованість за тілом кредиту; 338 359,97 грн - заборгованість за відсотками; 121 407,56 грн - пеня.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано недійсними договір про внесення змін і доповнень № 1 до договору поруки № 800000197-П від 19 квітня 2007 року, укладений 14 вересня 2009 року та договір про внесення змін та доповнень № 2 від 02 листопада 2012 року.

Визнано припиненим правовідносини між ОСОБА_2 та АТ «Альфа-Банк» за договором поруки № 800000197-П від 19 квітня 2007 року.

У задоволенні іншої частини зустрічного позову відмовлено.

У задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_3 відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2022 року стягнуто з АТ «Альфа-Банк» на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Стягнуто з АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 7 755 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2022 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 800000197 від 19 квітня 2007 року скасовано.

Позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» (далі - АТ «Сенс Банк») задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 800000197 від 19 квітня 2007 року у розмірі 913 722,39 грн, з яких: 901 995,35 грн - заборгованість за тілом кредиту; 11 727,04 грн - заборгованість за відсотками.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У червні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Дроздом Р. Ю., на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки сформована у системі «Електронний суд» 06 червня 2023 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

У клопотанні, включеному до касаційної скарги, ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки вперше касаційна скарга була подана 18 травня 2023 у встановлений законом строк, проте ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 31 травня 2023 року (провадження № 61-7461ск23) касаційну скаргу було повернуто на підставі пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України, з якою представник заявника - адвокат Дрозд Р .Ю. ознайомився 05 червня 2023 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження ОСОБА_1 пропущено з поважних причин, його можливо поновити.

Однак, касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом, оскільки заявником не дотримано вимог щодо форми та змісту касаційної скарги, визначених ЦПК України.

Відповідно до частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Касаційна скарга ОСОБА_1 сформована у системі «Електронний суд», проте доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи, а саме відповідачу за первісним позовом (третій особі за зустрічним позовом) ОСОБА_2 та третій особі за зустрічним позовом ОСОБА_5 копії касаційної скарги заявником не надано.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження судового рішення.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Дроздом Романом Юрійовичем, на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець