Провадження № 6/361/347/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2023 р. м.Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої судді Писанець Н.В.,

при секретарі Лелека В.А.,

приватного виконавця Фесик М.О.,

представника третьої особи Ковальової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Броварського міськрайонного суду подання приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Фесик Марії Олексіївни про визначення частки майна боржника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , стягувач: ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 р. приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Фесик М.О. звернулась до Броварського міськрайонного суду Київської області з поданням про визначення частки майна боржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , стягувач: ОСОБА_3 , в якому просив визначити частку у спільному майні подружжя, а саме: у розмірі частини земельної ділянки, розташованої за адресою: Київська область, Броварський район, с.Пухівка, кадастровий номер: :01:037:0066, площа (га): 0,1574, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), зареєстрована 29 липня 2014 року на підставі рішення Реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області №14859591 від 01.08.2014 року про державну реєстрацію прав і обтяжень, що належить на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Подання мотивоване тим, що на виконанні в приватного виконавця перебуває виконавче провадження №69922836 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 . Згідно заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження сума заборгованісті становила 1 450 899,90 грн.

В ході виконавчого провадження встановлено, що боржник перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 , яка є власником земельної ділянки, розташованої за адресою: Київська область, Броварський район, с.Пухівка, кадастровий номер: :01:037:0066. Оскільки вказане майно придбано спільно боржником та ОСОБА_2 під час шлюбу, є необхідність у визначенні частки боржника у зазначеному майні.

В судовому засідання приватний виконавець та представник стягувача подання підтримали, просили його задовольнити.

Боржники в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не відомі.

Вислухавши думку присутніх учасників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні в приватного виконавця Фесик М.О. перебуває виконавче провадження №69922836 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 . Згідно заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження, сума заборгованісті становила 1 450 899,90 грн.

Тобто, у виконавчому провадженні боржником є ОСОБА_1 .

Відповідно до інформації, наданої з Державного реєстру актів цивільного стану громадян України, ВДРАЦС Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , про що наявний актовий запис про шлюб № 1554 від 28.04.2004р.

Земельна ділянка, розташована за адресою: Київська область, Броварський район, с.Пухівка, кадастровий номер: :01:037:0066, площа (га): 0,1574, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), зареєстрована 29 липня 2014 року на підставі рішення Реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області №14859591 від 01.08.2014 року про державну реєстрацію прав і обтяжень та належить на праві власності ОСОБА_2 .

Як вбачається з доводів приватного виконавця, то останній як на підставу для задоволення вказаного подання посилається на вимоги Сімейного та Цивільного Кодексів України.

Відповідно до статей 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині і чоловікові на праві спільної сумісної власності.

За умовами ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Положеннями частини першої статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За змістом частини шостої статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Порядок розгляду подання про визначення частки майна боржника у спільному майні передбачений статтею 443 ЦПК України, згідно з якою питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року в справі № 2-591/11, провадження № 14-31цс21 зазначено, що розгляд подання державного чи приватного виконавця за правилами статті 443 ЦПК України не забезпечує учасникам судового провадження дієву, реальну можливість надання суду своїх доказів та аргументів, як того вимагає пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за наявності спору про право. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що стаття 443 ЦПК України підлягає застосуванню виключно за відсутності спору про право. Виконавець вправі звернутися до суду з поданням про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, незалежно від того, чи відсутній спір про право, чи він наявний; водночас в останньому випадку виконавець звертається з таким поданням (позовною заявою) в порядку позовного провадження.

Поняття "спір про право", наявність якого є підставою для залишення заяви без розгляду, а не закриття провадження у справі, передбачено в окремому провадженні. Натомість розділ VI "Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)" ЦПК України не регулює дії суду у випадках, коли виконавець звертається до суду в порядку цього розділу за наявності матеріального спору, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження. Отже, у ЦПК України наявна прогалина, яку належить заповнити шляхом застосування за аналогією закону частини шостої статті 294 ЦПК України, відповідно до якої якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Тому якщо під час розгляду подання виконавця або скарги в порядку розділу VI "Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)" ЦПК України суд дійде висновку про наявність спору про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає подання або скаргу без розгляду і роз`яснює заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах.

Отже, що стаття 443 ЦПК України підлягає застосуванню виключно за відсутності спору про право.

Якщо виник спір щодо визначення частки майна боржника у майні, яке належить боржнику та іншим особам на праві спільної сумісної власності, то судове рішення у разі задоволення позову має наслідком зміну матеріального правовідношення право спільної сумісної власності припиняється, натомість виникає право спільної часткової власності (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 916/2813/18).

Відсутність згоди третьої особи на визначення частки майна боржника у спільному майні свідчить про наявність матеріального спору, який не вирішувався і не може бути вирішений у даній справі. Це новий матеріальний спір, який не може розглядатися як процесуальне питання, а тому не може вирішуватися за правилами розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України. Такий спір має бути вирішений судом у порядку позовного провадження.

Відтак, питання про визначення частки майна боржника ОСОБА_1 в майні, яким він володіє спільно з іншою особою, має розглядатися за правилами позовного провадження.

Варто також роз`яснити, що обов`язок ініціювання будь-якого наступного судового процесу з метою виконання попереднього судового рішення Законом України «Про виконавче провадження» покладено на компетентні органи, уповноважені Державою на забезпечення виконання судових рішень, а не на кредитора, який правомірно очікує від Держави належного виконання остаточного судового рішення про стягнення боргу.

Повноваження виконавця на звернення з позовною заявою про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, в тому числі з одним із подружжя, в порядку позовного провадження є повноваженням звертатися до суду в інтересах інших осіб (ч. 2 ст. 4, ч. 4 ст. 42 ЦПК України). Спір про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, є спором між боржником і іншими співвласниками майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. 443 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Фесик Марії Олексіївни про визначення частки майна боржника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , стягувач: ОСОБА_3 - залишити без розгляду.

Роз`яснити приватному виконавцю виконавчого округу м. Київ Фесик М.О., що вона має право подати позов до суду на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: Н.В.Писанець