Ухвала

11 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 686/9845/16

провадження № 61-16492ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 квітня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державної казначейської служби України в особі управління державної казначейської служби України у Голосіївському районі м. Києва про відшкодування шкоди, завданої протиправною бездіяльністю органів державної влади,

ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2023 року ОСОБА_1 надіслав через систему Електронний суд» до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 квітня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 вересня 2023 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивовано тим, що суд апеляційної інстанції не направляв йому копії оскаржуваної постанови. 18 жовтня 2023 року він звернутися із заявою до апеляційного суду про видачу копії постанови Київського апеляційного суду від 06 вересня 2023 року, однак згідно з відповіддю апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року № 06.2-01/2085/2023 його повідомлено, що суд апеляційної інстанції не має змоги надати копію оскаржуваної постанови, оскільки матеріали справи вже передані до суду першої інстанції (фото екрану ПК з виділеною датою надходження листа в електронному виді). З текстом оскаржуваної постанови апеляційного суду він зміг ознайомитися лише 28 жовтня 2023 року на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень. 15 листопада 2023 року він при перевірці електронної пошти побачив листи з системи «Електронний суд», в якій він колись був зареєстрований, однак жодних процесуальних документів у справі ніколи не отримував (фото екрану ПК з виділеною датою надходження). Зазначає, що доступ до електронної справи йому було надано лише судом касаційної інстанції 09 листопада 2023 року і він зміг ознайомитися з текстом постанови суду апеляційної інстанції. Вказує, що війна в України впливає на роботу Єдиного державного реєстру судових рішень, засоби телефонного зв`язку були неефективними, оскільки він не міг додзвонитися до Київського апеляційного суду. Також, вперше він звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на оскаржувані судові рішення та клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження 07 листопада 2023 року. Вважає, що тридцяти денний строк на подання касаційної скарги має рахуватися саме з дати появи в його електронному кабінету судової справи, тобто з 09 листопада 2023 року.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Зазначені ОСОБА_1 обставини не можуть бути визнані судом поважними з наступних підстав.

Як видно з оскаржуваної постанови Київського апеляційного суду від 06 вересня 2023 року з апеляційною скаргою на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 квітня 2023 року звертався ОСОБА_1 , який був присутнім в судовому засіданні 06 вересня 2023 року у режимі відеоконференції.

Отже, ОСОБА_1 було достеменно відомо, що 06 вересня 2023 року Київським апеляційним судом було оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Повний текст постанови Київського апеляційного суду від 06 вересня 2023 року складено 08 вересня 2023 року, тобто останнім днем звернення з касаційною скаргою було (з урахуванням вихідних днів) 09 жовтня 2023 року.

Постанова Київського апеляційного суду від 06 вересня 2023 року зареєстрована та оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 12 вересня 2023 року.

Встановлено, що вперше з касаційною скаргою на оскаржувану постанову Київського апеляційного суду від 06 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду 07 листопада 2023 року, тобто з пропуском строку передбаченого статтею 390 ЦПК України.

Як видно з матеріалів касаційного провадження № 61-15932ск23, ухвалою Верховного Суду від 13 листопада 2023 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку подачі касаційної скарги відмовлено. Касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення цієї ухвали, а саме - заявнику необхідно було надати належні докази поважності пропуску строку подачі касаційної скарги; надати до суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій зазначити підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України, та уточнити прохальну її частину, в якій конкретно вказати, які саме судові рішення, яких судів та від якої дати оскаржуються; надати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

15 листопада 2023 року до Верховного Суду через систему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 13 листопада 2023 року про поновлення строку подачі касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 16 листопада 2023 року касаційну скаргу визнано неподаною та повернуто заявнику у зв`язку з тим, що заявником не надано належних доказів щодо порушення апеляційним судом порядку направлення копії постанови заявнику; не надано уточненої редакції касаційної скарги та її копій відповідно до кількості учасників справи або докази направлення сторонам копії уточненої касаційної скарги.

Вдруге через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на оскаржувані судові рішення 19 листопада 2023 року.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Наведені заявником причини пропуску процесуального строку на касаційне оскарження не дають достатніх підстав для визнання їх поважними, адже звертаючись до касаційного суду вдруге з касаційною скаргою на оскаржувані судові рішення, заявник не підтвердив того, що саме йому перешкоджало виконати вимоги ухвали суду касаційної інстанції про залишення касаційної скарги без руху, а саме - надати докази на підтвердження недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України щодо порядку видачі або направлення судового рішення.

Невиконання вимог ЦПК України та суду не є поважними причинами пропуску строку на касаційне оскарження. ОСОБА_1 дійсно в силу норм ЦПК України має право на повторне звернення до суду касаційної інстанції, але це не означає безумовне поновлення строку касаційного оскарження. Тому заявник зобов`язаний довести, що саме перешкоджало йому виконати вимоги ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху.

Також, звертаючись вдруге з касаційною скаргою на оскаржувані судові рішення ОСОБА_1 не надано жодних доказів на підтвердження недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України щодо порядку видачі або направлення судового рішення.

Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

У зв`язку з тим, що підстави пропуску строку на касаційне оскарження є неповажними, а безпідставне поновлення такого строку є порушенням вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, а особі, яка її подала, - надати строк для звернення до суду із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій навести обґрунтовані підстави для поновлення цього строку, та надати докази на підтвердження недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України щодо порядку видачі або направлення судового рішення.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі має бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

В касаційній скарзі ОСОБА_1 як на підставу скасування судових рішень посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України - відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України - суд не дослідив зібрані у справі докази; пункт 3 частини третьої статті 411 ЦПК України - суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; пункт 4 частини третьої статті 411 ЦПК України - суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів. А також зазначає частину першу статті 411 ЦПК України.

За правилами пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Диспозиція вищевказаної норми процесуального закону передбачає, що крім іншого заявнику необхідно вказувати норму права щодо якої відсутній висновок її застосування з конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній.

В мотивувальній частині касаційної скарги ОСОБА_1 не зазначає в частині застосування якої саме норми права відсутній правовий висновок Верховного Суду. Мотивувальна частина касаційної скарги містить нормативно-правове обґрунтування, проте, суд не наділений повноваженнями на власний розсуд з контексту скарги обирати норми права, із застосуванням яких не погоджується заявник.

Зазначаючи у касаційній скарзі підставою касаційного оскарження судових рішень відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України), особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно вказувати щодо питання застосування якої саме норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду.

Крім того, у випадку оскарження судових рішень на підставі пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України з посиланням на частину першу статті 411 ЦПК України, у касаційній скарзі необхідно зазначити певний пункт частини першої статті 411 ЦПК України, який є обов`язковою підставою для скасування судового рішення з його обґрунтуванням та мотивуванням доводів.

Верховний Суд роз`яснює заявнику, що коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки за приписами частини першої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що зазначення заявником підстав касаційного оскарження є обов`язковою умовою щодо оформлення касаційної скарги, яка необхідна для подальшого вирішення питання про відкриття касаційного провадження та для розгляду касаційної скарги.

Виконання наведених вимог необхідне для коректного зазначення підстав касаційного оскарження в ухвалі про відкриття касаційного провадження у справі.

Разом із цим, як вбачається з тексту касаційної скарги заявник оскаржує рішення Голосіївського районного суду м. Києві від 11 квітня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 вересня 2023 року. Однак, у прохальній її частині заявник просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Отже, заявнику необхідно уточнити прохальну частину касаційної скарги, в якій чітко зазначити, які саме судові рішення ним оскаржуються з датою їх постановлення.

Ураховуючи наведене, для усунення вказаних недоліків, а також з метою недопущення подвійного тлумачення змісту касаційної скарги, заявнику необхідно надіслати на адресу суду нову редакцію касаційної скарги оформлену відповідно до статті 392 ЦПК України, в якій згрупувати, систематизувати та чітко зазначити конкретну обов`язкову підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень та їх відповідне мотивування; уточнити прохальну частину касаційної скарги, в якій чітко зазначити, які саме судові рішення ним оскаржуються з датою їх постановлення; надати докази надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій цієї касаційної скарги.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням заявнику можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 квітня 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 06 вересня 2023 року за клопотанням ОСОБА_1 неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 квітня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 вересня 2023 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев