З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 554/5579/23
провадження № 2/542/300/23
11 грудня 2023 року смт Нові Санжари
Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Кашуби М.І.,
за участю секретаря судового засідання Журавель О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Нові Санжари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 завдані збитки в порядку регресу у розмірі 8000,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 05.10.2019 з вини відповідача сталась ДТП, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «Chery», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 . На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача згідно з страховим полісом № АО/0950476 від 09.07.2019 була застрахована в ПрАТ «УПСК», яке здійснило страхове відшкодування в розмірі 8000,00 грн. Відповідно до постанови Полтавського районного суду Полтавської області від 08.11.2019 ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Mazda» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказав, що 01.10.2020 року між ПрАТ «УПСК» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір № 01/10/2020 про відступлення права вимоги, на підставі якого первісний кредитор передав новому кредитору право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору за договором страхування, в тому числі внаслідок виплати страхового відшкодування за страховим полісом № АО/0950476 від 09.07.2019. За результатами вжитих позивачем заходів досудового врегулювання спору заборгованість відповідача в сумі 8000,00 грн не сплачена, тому позивач просить суд стягнути вказану суму заборгованості з відповідача, а також 4000 грн, в якості витрат на правову допомогу, та покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.
Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Самойленко П.М. в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, не заперечували щодо ухвалення заочного рішення (а.с. 77)
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день та час судового розгляду, в судове засідання повторно не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи чи відзиву на позов не надав.
Суд, відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи, які не з`явилися.
Ухвалою суду від 11.12.2023 вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
За вказаних обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Згідно з Полісом № АО/0950476, діючим станом на 05.10.2019, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Mazda 626», застрахована ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з лімітом відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 200000,00 грн (а.с.14).
Віповідно до заяви про страхове відшкодування № 1982 від 23.10.2019 ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ «УПСК» з приводу відшкодування шкоди, завданої йому внаслідок ДТП, яка сталась 05.10.2019 в АДРЕСА_1 на території Полтавського району з вини ОСОБА_2 (а.с. 18).
Згідно з актом огляду транспортного засобу Chery amulet» днз НОМЕР_1 від 07.10.2019, здійсненого спеціалістом автотоварознавцем ПрАТ «УПСК» на автомобілі виявлені механічні пошкодження та необхідно виконати ремонтно-відновлювальні роботи, перелік яких зазначено в протоколі (а.с.20-22).
Відповідно до ремонтної калькуляції № 7096_А від 18.10.2019, визначено перелік та вартість робіт щодо відновлення автомобіля «Chery amulet», державний номер НОМЕР_1 (а.с. 23-24).
Відповідно до страхового акта № ОЦ/036/017/19/0304 від 31.10.2019 за договором страхування № АО/0950476 від 09.07.2019 за подією, яка мала місце 05.10.2019 в АДРЕСА_2 під час якої, в результаті порушення ПДР водієм забезпеченого ТЗ, який перебував в стані алкогольного сп`яніння пошкоджено автомобіль Чері, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 підлягає перерахуванню страхове відшкодування у розмірі 8000,00 грн (а.с.25).
Відповідно до платіжного доручення № 2002 від 31.10.2019, ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», згідно зі страховим актом № ОЦ/036/017/19/0304 від 31.10.2019 перерахувала 8000,00 грн, в якості страхового відшкодування ОСОБА_4 (а.с. 26).
Відповідно до претензії про відшкодування збитків в порядку регресу № РУ/19/0304 від 05.12.2019, ПрАТ «УПСК» звернулась до ОСОБА_2 з пропозицією відшкодувати завдані збитки у розмірі 8000,00 грн (а.с. 27).
Однак, збитки відповідачем не було відшкодовано.
Відповідно до договору цесії № 01/10/2020 від 01.10.2020, укладеного між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та ФОП ОСОБА_1 , ПрАТ «УПСК» передало ФОП ОСОБА_1 права вимоги до боржників. Відповідно до додатку до вказаного договору в переліку боржників містяться відомості щодо заборгованості ОСОБА_2 в сумі 8000,00 грн, договір страхування № ОЦ/036/017/19/0304 від 31.10.2019 (а.с.9-13).
Відповідно до ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з пунктами 1, 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).
Відповідно до ст. 981 ЦК України договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). У разі недодержання письмової форми договору страхування такий договір є нікчемним.
Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України (далі - Закон).
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).
Пунктом а підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як вбачається з постанови Потавського районного суду Полтавської області від 08.11.2019, вищевказана дорожньо-транспортна подія відбулася внаслідок керування транспортним засобом «Mazda 626» д.н.з. НОМЕР_3 в стані алкогольної сп`яніння водієм ОСОБА_2 , який не вибрав безпечної швидкості руху, не урахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, скоїв зіткнення з автомобілем «Chery Amulet» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , який рухався попереду. Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Отже, оскільки дана дорожня-транспортна пригода відбулась через керування транспортним засобом «Mazda 626» д.н.з. НОМЕР_3 в стані алкогольної сп`яніння водієм ОСОБА_2 , що забороняється Правилами дорожнього руху, в розумінні ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ст. 1167, 1187, 1191 ЦК України, відповідач зобов`язаний відшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки у порядку регресу у розмірі сплаченого позивачем страхового відшкодування в розмірі 8000,00 грн.
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України).
За положеннями статей 513, 514, 516 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Так, як право вимоги страховика перейшло за договором цесії до позивача, то зазначена сума відшкодування повинна бути сплачена відповідачем на користь позивача.
Щодо клопотання представника позивача про поновлення строку позовної давності.
Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (статті 256, 257 ЦК України).
Статтею 260 ЦК України передбачено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін.
Змістом ст. 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. За регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання.
За ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.
Відповідно до положень ч. 2, 3 ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Відповідач не надав до суду заяву про застосування позовної давності, відтак відсутні підстави для вирішення питання щодо наявності чи відсутності поважних причин його пропуску.
Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що положеннями підпункту а підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, право на подання регресного позову у страховика виникає у страховика саме після виплати страхового відшкодування, оскільки виплата є однією з умовою для реалізації цієї вимоги.
Виплату страхового відшкодування на користь потерпілого було здійснено 31.10.2019 року, тобто з 31.10.2019 року в первісного кредитора ПрАТ "УПСК" виникло право на позов.
Для цих правовідносин встановлений загальний трирічний строк звернення до суду, який мав закінчитися 31 жовтня 2022 року. Разом з цим, з позовом позивач звернувся до суду 26 червня 2023 року.
Водночас 17 березня 2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів щодо дії норм на період дії воєнного стану, яким розділ «Прикінцеві і перехідні положення» Цивільного кодекс України було доповнено пунктом 19, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану на строк його дії продовжуються строки позовної давності, визначені статтями 257-259 ЦК України.
Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.
Враховуючи вищевикладене та те, що строк позовної давності у даній справі повинен був закінчитися 31 жовтня.2022 року, тобто під час воєнного стану, суд приходить до висновку, що строк позовної давності не сплинув. За таких обставин при зверненні до суду з даним позовом позивач не пропустив вищевказані строки звернення до суду, а отже потреба в їх поновленні відсутня.
Щодо судових витрат.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з приписів ст.141 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн, згідно квитанції № 331 від 2806.2023, які зараховані до спеціального фонду державного бюджету України згідно виписки.
Зважаючи на повне задоволення позовних вимог, сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 1073,60 грн.
Крім судового збору позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн.
Представництво інтересів позивача ОСОБА_1 під час судового розгляду даної справи здійснював адвокат Самойленко П.М. на підставі довіреності від 03.02.2022, договору про надання правової допомоги № 30/01/19 від 30.01.2019, додаткової угоди № 0304 від 13.03.2023 до вказаного договору.
Відповідно до п.4.4 вищевказаного договору детальний перелік послуг, а також розмір та порядок оплати гонорару та фактичних витрат, пов`язаних із виконанням даного договору, оформлюється додатковою угодою. Додатковою угодою сторони визначили, що вартість послуг (гонорар) адвоката за договором № 30/01/19 від 30.01.2019 становить 4000 грн, що сплачуються клієнтом адвокату за надання останнім наступних послуг: аналіз судової практики та обговорення з клієнтом правової позиції по справі (2 год) 300,00 грн, написання позовної заяви та підготовки для подання позову до суду (4 год) 2000,00 грн, супровід та контроль судової справи 700 грн, подання позовної заяви з додатками через систему «Електронний суд» (1 год) 1000,00 грн.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу, що здійснив позивач, суд виходить з вимог ст. 133, 137, 141 ЦПК України, згідно яких судові витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданн япослуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Великою Палатою Верховного Суду у постанові по справі № 755/9215/15-ц, зроблено висновок, згідно якогоЦПК Українипередбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись положеннями статті 141 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Суд зауважує, що до витрат на правову допомогу представником позивача віднесено також витрати на подання заяви про видачу рішення, заяви на видачу виконавчого листа, в подальшому звернення до відділу державної виконавчої служби, щодо примусового виконання рішення суду.
Суд вважає, що пред`явлення до відповідача відшкодування витрат позивача за послуги, які останньому фактично не надавались, не відповідає критерію дійсності судових витрат.
Крім цього, найменування послуги «написання позовної заяви та підготовка документів для подання позову до суду» - вартістю 2000,00 грн та «подання позовної заяви з додатками через «Електронний суд» - вартістю 1000,00 грн фактично є однією послугою, наданою клієнту. Тому зазначення її двічі та відповідно, стягнення подвійних витрат є безпідставним.
Крім того, суд враховує, що згідно з правовою позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 07.12.2022 по справі № 873/96/22 під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятоюстатті 129 ГПК України(а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, обумовленої договором про надання правової допомоги, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи та значимості таких дій у справі, суд дійшов висновку, що справедливим і співмірним є зменшення розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу та приходить до висновку про те, що сума витрат на правову допомогу у даній справі, яка відповідає критеріям дійсності та реальності, а також принципам справедливості, пропорційності та верховенства права становить 2000,00 грн.
На підставі ст. 22, 512, 993, 1166, 1187 ЦК України, ст. 27, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст. 4-5, 10, 12-14, 77-81, 95, 133, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_5 , завдані збитки в порядку регресу у розмірі 8000,00 (вісім тисяч) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_5 , судовий збір в розмірі 1073,60 грн (одну тисячу сімдесят три грн шістдесят коп) на відшкодування понесених судових витрат.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_5 , витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн (дві тисячі грн).
Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Інші учасники справи, а також відповідач у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1 , місце знаходження: АДРЕСА_3 ;

представник позивача адвокат Свмойленко Петро Миколайович, місце знаходження: вул. Мельникова, буд. 46, м. Київ, 04119;

відповідач: ОСОБА_2 , місце знаходження: АДРЕСА_4 .

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Кашуба М.І.

Повний текст рішення виготовлено 15 грудня 2023 року.