Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Номер провадження 2/229/2321/2023

Справа № 229/7478/23

18 грудня 2023 року Дружківський міський суд Донецької області в складі:

судді Лапченко О.М.,

за участі секретаря Терещенко С.В.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м. Дружківка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бахмутської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно у зв`язку із втратою правовстановлюючого документу,

встановив:

представник позивача адвокат Деменкова Є.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до Бахмутської міської ради, згідно якого просить визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на квартиру, яка складається з трьох жилих кімнат та розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та частину нежилого підвального приміщення, загальною внутрішньою площею 68,5 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування заяви представник позивача зазначила, що позивачу на праві особистої приватної власності належить квартира, яка складається з трьох жилих кімнат та розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а також частина нежилого підвального приміщення загальною внутрішньою площею 68,5 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Квартира АДРЕСА_3 належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу квартири від 07.12.2000 р., посвідченого державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 1-8352. Вказаний Договір купівлі-продажу квартири зареєстрований в Артемівському бюро технічної інвентаризації 12.12.2000 р. Частина нежилого підвального приміщення загальною внутрішньою площею 68,5 кв.м. по АДРЕСА_2 належить позивачу на підставі Договору купівлі-продажу об`єкта відчуження права комунальної власності територіальної громади м. Артемівська, що знаходиться на балансі КП «Артемівськжитлосервіс» шляхом викупу, посвідченого приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Донецької області Дубровським В.М. та зареєстрований в реєстрі за № 615. Наприкінці квітня 2022 року у зв`язку з початком бойових дій внаслідок збройної агресії російської федерації позивач разом зі своєю родиною була вимушена виїхати з м. Бахмут. Враховуючи, що при виїзді всім мешканцям міста від влади була донесена інформація про короткотривалий виїзд з домівок, максимум на місяць, позивач свої документи на квартиру не брала, бо була впевнена, що через місяць повернеться додому. Наразі в м.Бахмут продовжуються активні бойові дії, всі житлові будинки міста частково або повністю зруйновані. Згідно відповіді Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на адвокатський запит повідомлено, що відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного МУ МЮ (м.Харків), наказом Східного МУ МЮ (м.Харків) від 09.09.2021 року № 623/В «Про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Бахмутського районного нотаріального округу Дубровського Володимира» діяльність приватного нотаріуса Дубровського В. по Бахмутському районному нотаріальному округу припинена з 30 серпня 2021 року. Документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса Дубровського В. до Донецького обласного державного нотаріального архіву не передавались, встановити їх місцезнаходження та стан збереження наразі неможливо. Згідно з наказом Міністерства юстиції України від 08.05.2023 р № 1705/5 «Про реорганізацію деяких державних нотаріальних контор Донецької області» Першу Бахмутську державну нотаріальну контору реорганізовано шляхом її приєднання до Другої бахмутської державної нотаріальної контори з перейменуванням в Бахмутську державну нотаріальну контору. Наказом міжрегіонального управління від 18.07.2023 року №6464/04 «Про оголошення простою деяких державних нотаріальних контор Донецької області» з 18 липня 2023 року до особливого розпорядження оголошено простій Бахмутської державної нотаріальної контори. Документи нотаріального діловодства та архіву Першої бахмутської державної нотаріальної контори, а нині Бахмутської державної нотаріальної контори, до Донецького обласного державного нотаріального архіву не передавалися, встановити їх місцезнаходження та стан збереження наразі неможливо. Тобто, отримати дублікат документа, що посвідчує право власності за 2000 та 2006 роки, наразі неможливо. Крім того, позивач визнана потерпілою у кримінальному провадженні № 0001712 від 11.05.2023 р. за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 438 КК України. Вказані позивачем обставини змушують її звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 20 листопада 2023 року відкрито загальне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Деменкова Є.С. в підготовче судове засідання не з`явилися, про дату, час, місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача надала до суду заяву, згідно якої просила справу розглянути без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача - Бахмутської міської ради Донецької області в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від представника відповідача до суду надійшла заява, в якій він просив справу розглянути у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою, в якій зазначив про визнання позовних вимог, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі.

У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.

Згідно до ст. 4 Цивільного кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 13 ЦПК України вказує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира, загальною площею 95,9 кв.м, жилою площею 71,3 кв.м, яка складається з трьох жилих кімнат та розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 07.12.2000 року, посвідченим державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за № 1-8352 та зареєстрованим в Артемівському бюро технічної інвентаризації 12.12.2000 року, та інвентаризаційною справою на домоволодіння, виданою Артемівським Бюро технічної інвентаризації, р.12745816 (а.с.7-9).

Позивачу ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності належить частина нежилого підвального приміщення, загальною внутрішньою площею 68,5 кв.м, позначеного на плані літерою А-4 (частина підвалу), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу об`єкта відчуження права комунальної власності територіальної громади м. Артемівська, що знаходиться на балансі КП «Артемівськжитлосервіс» шляхом викупу від 12.02.2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Донецької області Дубровським В.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 615; актом прийому-передачі об`єкту комунальної власності від 14.02.2006 року; технічним паспортом, виданим Артемівським Бюро технічної інвентаризації 23.03.2005 року (а.с.10-15).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.12.2023 року, ОСОБА_1 на праві власності належить, зокрема, квартира загальною площею 95,9 кв.м, яка складається з трьох жилих кімнат та розташована за адресою: АДРЕСА_1 та частина нежилого підвального приміщення, загальною площею 68,5 кв.м (кам`яна частина нежилого підвального приміщення), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.53-54).

Відповідно до листа Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 20.10.2023 року повідомлено, що відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного МУ МЮ (м.Харків) від 01.09.2021 року, серії НОМЕР_1 , наказом Східного МУ МЮ (м.Харків) від 09.09.2021 року № 623/В «Про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Бахмутського районного нотаріального округу Дубровського Володимира» діяльність приватного нотаріуса Дубровського В. по Бахмутському районному нотаріальному округу припинена з 30 серпня 2021 року. Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан. Територія міста Бахмут Бахмутської міської територіальної громади з 24.02.2022 року віднесена до території активних бойових дій відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 року за № 1668/39004.Документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса Дубровського В. до Донецького обласного державного нотаріального архіву не передавались, встановити їх місцезнаходження та стан збереження наразі неможливо. Згідно з наказом Міністерства юстиції України від 08.05.2023 р № 1705/5 «Про реорганізацію деяких державних нотаріальних контор Донецької області» Першу бахмутську державну нотаріальну контору реорганізовано шляхом її приєднання до Другої бахмутської державної нотаріальної контори з перейменуванням в Бахмутську державну нотаріальну контору. Наказом міжрегіонального управління від 18.07.2023 року № 6464/04 «Про оголошення простою деяких державних нотаріальних контор Донецької області» з 18 липня 2023 року до особливого розпорядження оголошено простій Бахмутської державної нотаріальної контори. Документи нотаріального діловодства та архіву Першої бахмутської державної нотаріальної контори, а нині Бахмутської державної нотаріальної контори, до Донецького обласного державного нотаріального архіву не передавалися, встановити їх місцезнаходження та стан збереження наразі неможливо. Враховуючи вищенаведене, отримати дублікат документа, що посвідчує право власності за 2000 та 2006 роки, наразі не вбачається за можливе (а.с.17).

Згідно листа від 19.10.2023 року слідчим відділом ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях повідомлено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнана потерпілою у кримінальному провадженні № 0001712 від 11.05.2023 р за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 438 КК України (а.с.18).

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Захист прав громадян та юридичних осіб на нерухоме майно, здійснюється відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, шляхом визнання прав.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З аналізу вказаної статті вбачається, що особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права). Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпоряджання таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин; 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Наприклад, позов про визнання права власності у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати у відповідних органах дублікат правовстановлюючого документа, позивачем у позові про визнання права власності - особа, яка вже є власником.

Аналогічна позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 10 травня 2017 року у справі № 910/13348/15.

Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивач зазначає, що наразі правовстановлюючі документи на належне їй майно втрачені, оскільки документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса Дубровського В. та Бахмутської державної нотаріальної контори до Донецького обласного державного нотаріального архіву не передавалися, встановити їх місцезнаходження та стан збереження наразі неможливо, у зв`язку з чим вона змушена звертатися до суду на підставі ст. 392 ЦК України.

В разі втрати правовстановлюючого документа позивач звертається до суду, як правило, у зв`язку з неможливістю реалізації ним свого права власності. У таких випадках суб`єктивне право власності іншими особами не порушується, однак, відповідачами в таких справах є особи, які не визнають належності на праві власності майна позивачу у зв`язку з відсутністю у нього відповідного документа.

Суд зазначає, що дублікат свідоцтва про право власності оформляється в разі втрати оригіналу на підставі звернення заявника та архівних документів, які зберігаються в органах, що видали свідоцтво про право власності, а також довідки з органу внутрішніх справ, якщо законодавством передбачене обов`язкове повідомлення цих органів про втрату (викрадення) оригіналу свідоцтва. За загальним правилом, у разі втрати або зіпсування документа, лише суб`єкт, що видав такий документ, може видати його дублікат або архівна установа.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (зі змінами) будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей, що містяться в цьому реєстрі.

Наразі судом встановлено, що позивач не має можливості отримати дублікати правовстановлюючих документів, натомість їх відсутність перешкоджає позивачу як власнику реалізувати свої права.

Суду не надано та не зазначено про існування доказів того, що законність володіння, користування і розпорядження квартирою АДРЕСА_3 , та належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 07.12.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори, номер в реєстрі № 1-8352, та частиною нежилого підвального приміщення загальною площею 68,5 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що належать ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу об`єкта відчуження права комунальної власності територіальної громади м. Артемівська, що знаходиться на балансі КП «Артемівськжитлосервіс» шляхом викупу від 12.02.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Донецької області Дубровським В.М., номер в реєстрі № 615, заперечувались.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Бахмутської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно у зв`язку із втратою правовстановлюючого документу, підлягають задоволенню.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 20 листопада 2023 року позивача звільнено від сплати судового збору, тому судовий збір необхідно віднести за рахунок держави.

На підставі наведеного та керуючись ст. 4, 12, 76, 78, 89, 200, 206, 235, 259, 263-265, 352 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до Бахмутської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно у зв`язку із втратою правовстановлюючого документу задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на квартиру АДРЕСА_4 , та на частину нежилого підвального приміщення, загальною внутрішньою площею 68,5 кв.м, позначеною літерою «А-4» (кам`яна частина нежилого підвального приміщення), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя - О.М. Лапченко