Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Провадження № 2-о/279/81/23
Справа № 279/2044/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2023 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М., з секретарем Райвахівською Л.В., по цивільній справі №279/2044/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Коростенська міська рада, про встановлення факту постійного проживання, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулась до суду з заявою в якій зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка ОСОБА_2 . На момент смерті тітки ОСОБА_2 вона була зареєстрована за адресою реєстрації : АДРЕСА_1 . Однак фактично проживала із тіткою ОСОБА_2 так як остання потребувала постійного стороннього догляду в силу свого похилого віку.

Після смерті тітки відкрилася спадщина на земельну ділянку загальною площею 2,79 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Холосненської сільської ради Коростенського району Житомирської області, однак реалізувати своє право на спадщину вона не може через неможливість підтвердження факту проживання її та ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.

Факт постійного проживання на час відкриття спадщини підтверджується заявами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з тіткою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2

В судовому засіданні 08.06.2023 року заявник заяву підтримала і просила задовольнити. Зазначила, що проживала з тіткою по лінії батька - ОСОБА_2 не більше 1, 5 року до смерті останньої, точного періоду назвати не може. Наразі вона залишилась єдиним спадкоємцем. Тітка мала земельну ділянку, яку вона хоче успадкувати. Звернувшись до нотаріуса з даного питання отримала відмову, оскільки не всі документи наявні на підтвердження родинного зв`язку.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в судовому засіданні 08.06.2023 року зазначили, що ОСОБА_1 забрала до себе ОСОБА_2 , з якою проживала до смерті останньої, оскільки та потребувала стороннього догляду в силу свого віку. Спільне проживання тривало не більше 2 років. Точний період спільного проживання, а також чи мали заявник та ОСОБА_2 спільний бюджет зазначити не змогли.

Вислухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Холосне Коростенського району Житомирської області у віці 89 років померла ОСОБА_2 , що стверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію.

Частиною 1 ст.293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом вказаної норми, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Заявник зазначає, що встановлення даного факт їй необхідно для реалізації спадкових прав після смерті тітки.

З матеріалів справи слідує, що представник заявника зверталась до нотаріуса з питання реалізації спадкових прав після смерті ОСОБА_2 .

На своє звернення отримала відповідь за №333Є0116 від 19.09.2022 року якою нотаріус роз`яснив про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з неможливістю наданими документами підтвердити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Одночасно звернув увагу на пропуск ОСОБА_1 встановленого ст.1270 ЦК України шестимісячного строку для прийняття спадщини та відсутність доказів про постійне місце проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Часом відкриття спадщини є день смерті ОСОБА_2 , після якої заявник бажає реалізувати спадкові права, тобто 05.11.2007 року.

Відомості про наявність інших спадкоємців ОСОБА_2 у справі відсутні.

Відповідно до ст.1264 ЦК України ( в редакції 2003 року) у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Як встановлено при розгляді справи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини не прожили встановленого законодавцем 5 річного строку, що надавало б заявнику право на спадкування на підставі вищенаведеної норми закону.

В даному випадку встановлення факту постійного проживання заявника з померлою ОСОБА_2 не породжує для ОСОБА_5 права на спадкування за законом, а отже, не має юридичного значення.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 315 354, 355 ЦПК України, ст.1264 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Коростенська міська рада, про встановлення факту постійного проживання відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Особи, які беруть участь у справі:

Заявник - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Заінтересована особа -Коростенська міська рада, місце знаходження: 11500, м.Коростень, Житомирської області, вул.Грушевського, 22, .

Суддя: