Справа № 367/2126/22
Провадження №2/367/2676/2023
УХВАЛА

Іменем України

13 грудня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Горбачової Ю.В.,

за участю - секретаря судових засідань Музики Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ірпінського міського суду Київської області цивільну справу № 367/2126/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права спільної часткової власності, -

ВСТАНОВИВ:

27 липня 2022 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права спільної часткової власності було залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, у визначений судом строк позивач усунув виявлені недоліки позову.

31 серпня 2022 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права спільної часткової власності. Розгляд справи було вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

11 листопада 2022 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області було закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права спільної часткової власності, призначено справу до судового розгляду по суті.

Розпорядженням керівника апарату від 06.04.2023 року № 16 щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ у зв`язку зі звільненням у відставку судді Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_3 , здійснено повторний автоматизований розподіл вищевказаної цивільної справи між суддями, відповідно до якого дану справу було передано для розгляду судді Горбачовій Ю.В.

03 травня 2023 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області справу було прийнято до свого провадження головуючим суддею Горбачовою Ю.В., постановлено розпочати розгляд справи по суті, призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання 13 грудня 2023 року позивач та її представник повторно не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Від представника позивача адвоката Римаренко І.В. 11.09.2023 р. надходила заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з її зайнятістю в Солом`янському районному суді міста Києва, проте жодних документів на підтвердження до заяви долучено не було. 17.10.2023 р. позивач та її представник не з`явилися в судове засідання. 13.12.2023 р. від представника позивача також надійшла заява про відкладення розгляду справи через її хворобу, однак жодних доказів на підтвердження поважності причини відкладення також не долучено.

У судове засідання відповідач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (з протоколами) (Європейська конвенція з прав людини), ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.97 року, кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини слід брати до уваги те, що реалізуючи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді (рішення суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року (Judgement of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France).

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду не є абсолютним з точки зору його практичного забезпечення: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства (Golder v. the United Kingdom від 21.02.1975 року, Osman v. the United Kingdom від 28.10.1998 року, та Kreuz v. Poland від 19.06.2001 року). Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Листом Верховного Суду України від 25 січня 2006 року № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 20 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у тому числі, реалізовує своє право на захист.

За ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Позивач та його представник неодноразово були повідомлені про дату та час судового засідання, однак, оскільки позивач та її представник повторно не з`явилися в судове засідання, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило, що перешкоджає подальшому розгляду справи, суд вважає за необхідне позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права спільної часткової власності залишити без розгляду.

Встановлено також, що 18.11.2022 року від відповідача надійшов зустрічний позов, за яким попереднім складом суду не було вирішено питання щодо його прийняття до спільного розгляду. Враховуючи ту обставину, що вказаний зустрічний позов був поданий з порушеннями ч.1 ст. 193 ЦПК України, а саме поданий відповідачем після спливу строку на подання відзиву, тому є підстави для повернення зустрічного позову на підставі ч.3 ст. 194 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Керуючись ст. 4, 257, 260, 261, 352, 353 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права спільної часткової власності - залишити без розгляду.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права спільної часткової власності повернути заявнику, а її копію долучити до матеріалів справи.

Копію ухвали суду направити сторонам по справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в 15-денний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://ip.ko.court.gov.ua/sud1013/.

Суддя: Ю.В. Горбачова