БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1328/23
Провадження № 2-о/497/44/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення заяви без руху

19.06.2023 м.Болград

Суддя Болградського районного суду Одеської області С.В.Кодінцева, вивчивши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Болградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою і просить постановити рішення, яким встановити факт смерті його батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнавши датою його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Білокуракине, Сватівський район, Луганська область.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд приходить до висновку, що заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

Відповідно ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом із дотриманням загальних правил, встановлених цим кодексом. Тобто, вимоги до заяви в окремому провадженні ідентичні вимогам, які ставляться до позовної заяви.

У відповідності до ст. ст. 9 , 17 Закону України "Про державну реєстрацію цивільного стану" , державна реєстрація актів цивільного стану передбачає надання акта забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання та підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені смерті.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно з приписами ч. 1 ст. 1 ст. 317 ЦПК України суди розглядають заяви про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеної Верховною Радою України.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, які мають юридичне значення" (абз. 1п. 13) заява про встановлення факту смерті особи в певний час (ч. 7 ст. 273 ЦПК ) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації смерті події.

Однак заявником до поданої заяви не додано жодного документу, який би свідчив про звернення заявника до органів Відділу реєстрації актів цивільного стану з приводу реєстрації факту смерті свого батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім цього, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В порушення зазначених вимог закону, до вказаної заяви про встановлення факту смерті не додано документу, що підтверджує сплату судового збору, та не додано жодних документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Закон України «Про судовий збір» визначає дві понятійні категорії, до першої відносять заяви, за яких справляння судового збору не передбачено взагалі, друга категорія, зокрема, визначає коло осіб, яким надається пільга у вигляді звільнення від сплати судового збору за подачу певних (визначених законом) заяв.

Аналіз положень ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» дозволяє дійти висновку, що на законодавчому рівні визначено, що судовий збір не справляється лише за подання заяви про встановлення факту смерті за певних обставин, а саме:

- особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру;

- встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій або антитерористичних операцій та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Відповідно до п. 21 ч.1 ст. 5 Закон України «Про судовий збір», законодавцем передбачено звільнення від сплати судового збору за звернення із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Сама по собі обставина смерті особи на тимчасово окупованій території не є підставою для звільнення заявника від сплати судового збору на підставі п. 21 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Із заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що заявник ОСОБА_1 просить суд встановити факт смерті свого батька ОСОБА_2 , який помер у смт. Білокуракине, Сватівський район, Луганська область.

Факт смерті необхідно встановити для отримання свідоцтва про смерть встановленого в Україні зразку. Отже, за подання вказаної заяви слід сплатити судовий збір.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п.п. 1,4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви у справах окремого провадження фізичною особою, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб .

Враховуючи, що відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2023 року встановлено у розмірі 2684,00 гривня, то за подання до суду даної заяви, розмір судового збору становить 536,80 грн.

При цьому, суд зазначає, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд. Вимога сплати судового збору прямо передбачена нормами чинного законодавства та, оскільки чинним законодавством передбачений порядок звільнення від сплати судового збору судом, не є перешкоджанням доступу до правосуддя.

Інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах, так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (п. 59 рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»)).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Заявнику, у разі наявності, слід надати копію паспорта померлого на підтвердження того, що ОСОБА_2 , був громадянином України.

Отже, відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 175, 177, ч. 3 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, ст.4, 5, 6 Закону України «Про судовий збір», -

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185 , 260 , 261 , 353 ЦПК України , суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Болградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території - залишити без руху.

Запропонувати заявнику усунути недоліки у строк не пізніше десяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вказаних вимог позовна заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В.Кодінцева