Справа № 352/300/23
Провадження № 2/352/264/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Гундич Г.В.

сторін ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: орган опіки та піклування виконавчого комітету Тисменицької міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини,

у с т а н о в и в :

Позивач 20.02.2023 звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини, у якому просив розірвати шлюб з відповідачкою та визначити місце проживання малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком.

Ухвалою від 27.02.2023 суддя відкрила провадження в справі за правилами загального позовного провадження та залучила до участі в розгляді справи орган опіки та піклування виконавчого комітету Тисменицької міської ради в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

Ухвалою від 10.05.2023 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Заявлений позов позивач обґрунтовував тим, що останніми роками відповідачка весь час перебуває за межами України, тому стосунки між подружжям погіршились, зникли взаємопорозуміння та взаємоповага, почастішали сварки. Тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами, шлюбних стосунків не підтримують. Фактично їхня сім`я припинила своє існування. На час перебування відповідачки за межами України їх неповнолітні діти син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживають з позивачем, він утримує дітей.

Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали, просили його задоволити.

Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком, просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, у поданій суду заяві третя особа просила розглянути справу без участі свого представника.

Заслухавши вступне слово сторін, думку малолітньої дитини сторін щодо визначення її місця проживання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Установлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 07 жовтня 2006 року. У шлюбі народилося двоє дітей: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є неповнолітнім, та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час є малолітньою.

Стосунки, що склались між сторонами, виключають можливість збереження шлюбу.

За таких обставин, коли подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, інтересам дітей сторін, що мають істотне значення, шлюб слід розірвати, після розірвання шлюбу залишити відповідачці шлюбне прізвище.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України).

Згідно вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч. 2 ст. 114 СК України).

Суд установив, що сторони разом не проживають, діти сторін проживають з батьком у житловому будинку на АДРЕСА_1 .

Згідно висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконачого комітету Тисменицької міської радивід 26.04.2023№ 01/02-70, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дочки сторін ОСОБА_6 з батьком.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Згідно ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати і батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

У відповідності з вимогами ст. 9 Конвеції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до положень ст. 18 вказаної Конвеції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини, найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Вказаний принцип покладений в основу Закону України «Про охорону дитинства», ч. 3 ст. 11 якого встановлює, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, а ч. 1 ст. 12 передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

З огляду на викладене, з урахуванням визнання позову відповідачкою, яка погодилася на визначення місця проживання малолітньої дочки з батьком, враховуючи думку малолітньої ОСОБА_6 , яка хоче проживати з батьком, з метою якнайкращого забезпечення інтересів малолітньої дитини сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 3, 9, 18 Конвеції ООН про права дитини від 20.11.1989 (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995),ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991, ст. 110, 112, 113, 160, 161 СК України, ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: орган опіки та піклування виконавчого комітету Тисменицької міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 07 жовтня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Тисменицького районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 63.

Залишити ОСОБА_2 шлюбне прізвище « ОСОБА_7 ».

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Тисменицької міської ради, вул. Галицька, 17 м. Тисмениця Івано-Франківського району Івано-Франківської області, .

Повне судове рішення складено 19.06.2023.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ