Справа № 242/1995/21
Провадження № 2/242/160/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Носаль А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвоката Верченко Ольга Олександрівна, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Курахівська міська військова адміністрація Покровського району Донецької області, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Курахівська міська військова адміністрація Покровського району Донецької області, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтування позову зазначив, що вона у 2004 році придбала кваритиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 43,6 кв.м. та житловою площею 30,3 кв.м., у ОСОБА_2 , що підтверджується розпискою про продаж квартири. Відповідач ОСОБА_2 придбала вказану вище квартиру у ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка належить їм на підставі свідоцтва про право на власність на житло. Останні доручили продати зазначену квартиру ОСОБА_6 , що підтверджується засвідченими належним чином дорученням. Однак, коли ОСОБА_2 придбала спірну квартиру, вона не оформлювала належним чином в нотаріальній конторі угоду про купівлю-продаж, а лише забрала у ОСОБА_6 документи на квартиру. Після чого, ОСОБА_2 таким же чином продала зазначену квартиру позивачу без звернення до нотаріальної контори. Таким чином, позивач з 20.11.2004 року добросовісно заволоділа квартирою розташованою за вищевказаною адресою, та з цього часу вказана квартира не ким не була витребувана, ніхто не звертався до суду з позовними заявами про витребування вказаної квартири у позивача, як незаконного володільця, що свідчить про законність заволодіння майном. У зв`язку з чим, просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на квартиру, що розташована по АДРЕСА_1 , загальною площею 43,6 кв.м., житлової площі 30,3 кв.м.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином.

Заяви та клопотання сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просить суд слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просить суд слухати справу її відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить суд слухати справу у їх відсутність.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 19.04.2021 року суддя Переясловська Ю.А. позовну заяву залишила без руху.

Ухвалою суду від 26.04.2021 року суддею Переясловською Ю.А. відкрито провадження по цивільній справі за правилами позовного загального провадження, та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 27.05.2021 року суддею Переясловською Ю.А. по зазначеній справі залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спора Курахівську міську раду Мар`їнського району Донецької області.

Ухвалою суду від 31.08.2021 року суддя Владимирська І.М. зазначену справу прийняла до свого провадження та призначила підготовче засідання.

Ухвалою суду від 29.11.2021 року суддя Владимирська І.М. по справі закрила підготовче провадження та призначила судовий розгляд по суті.

Ухвалою суду від 12.05.2023 року суддя Владимирська І.М. залучила в якості співвідповідача по зазначеній справі ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 01.12.2023 року суддя Черков В.Г. прийняв справу до свого провадження та призначив судовий розгляд.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 24.12.1996 року, виданого службою приватизації державного житлового фонду п/о «Селидіввугілля», квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної власності ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .

Згідно технічного паспорта, виданого на ім`я ОСОБА_5 , квартира за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 30,3 кв.м.

Згідно доручення від 07.11.2001 року, посвідченого секретарем виконкому Курахівської селищної ради м. Селидове, Донецької області, ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_6 продати за ціну та на умовах на свій розсуд належну йому на праві власності 1/2 частини приватизованої квартири розташованої у АДРЕСА_1 з усіма надвірними спорудами. Зареєстровано в реєстрі за № 706.

Згідно доручення від 07.11.2001 року, посвідченого секретарем виконкому Курахівської селищної ради м. Селидове, Донецької області, ОСОБА_4 уповноважила ОСОБА_6 продати за ціну та на умовах на свій розсуд належну йому на праві власності 1/2 частини приватизованої квартири розташованої у АДРЕСА_1 з усіма надвірними спорудами. Зареєстровано в реєстрі за № 708.

Згідно розписки від 20.11.2004 року, ОСОБА_2 продала квартиру за адресою АДРЕСА_1 за договірну вартість 1000,00 грн. Продала квартиру в 2004 році, гроші отримала за адресою цієї квартири. Продала квартиру разом з гаражем на дільниці по адресу АДРЕСА_1 . В присутності свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Згідно довідки № 773 від 16.10.2020 року, виданої виконавчим комітетом Курахівської селищної ради м. Селидове Донецької області, ОСОБА_1 та ОСОБА_9 проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно акту від 23.12.2020 року, складеного спеціалістом з питань благоустрою та земельних відносин ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживають з 2004 року без реєстрації ОСОБА_1 та ОСОБА_9 .

Згідно заяви від 04.12.2020 року, ОСОБА_11 підтверджує, що ОСОБА_1 купила квартиру за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_5 та ОСОБА_12 у зв`язку з тим, що сім`я виїхала в інше місце проживання, та ОСОБА_1 проживає в квартирі з 20.11.2004 року постійно. Квартира продана разом з гаражем.

Згідно заяві від 04.12.2020 року, ОСОБА_13 підтверджує, що ОСОБА_1 купила квартиру за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у зв`язку з тим, що сім`я виїхала в інше місце проживання, та ОСОБА_1 проживає в квартирі з 20.11.2004 року постійно. Квартира продана разом з гаражем.

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 30.12.2011 року, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно свідоцтва про смерть від 05.04.2021 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно листа № 982/01-16/21 від 20.10.2021 року, перша Селидівська державна нотаріальна контора повідомила, що згідно даних Спадкового реєстру Інформаційна довідка із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, заповіти/спадкові справи договори) після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , Першою селидівською державною нотаріальною конторою спадкова справа не заводилась, заповітів не посвідчувалось.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК ).

Крім того, при вирішенні питання про право власності в силу набувальної давності, задоволення вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі статті 334 ЦК можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння; за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Отже, набуття права власності на чужі речі за набувальною давністю здійснюється за умови, що річ, яка опинилася у володінні особи, є об`єктивно чужою, володілець суб`єктивно вважає майно своїм, володілець майна має бути добросовісним набувачем, володіння здійснюється протягом усього строку відкрито та продовжувалось безперервно, строк такого володіння нерухомим майном складає 10 років.

Володіння має бути добросовісним, тобто якщо володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року, при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні зокрема враховувати, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Окрім того, враховуючи положення частини першої та третьої статті 1277 ЦК України слід дійти висновку, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням, у встановленому вказаною статтею порядку.

Саме такий висновок щодо застосування відповідних норм права викладений в постановах Верховного Суду від 19.09.2018 у справі № 296/6949/17, від 10.10.2018 у справі № 638/7874/16-ц, від 01.08.2018 у справі № 201/12550/16-ц, від 06.03.2019 у справі № 336/2900/17-ц.

Таким чином, виходячи зі змісту викладеного, обставинами, які мають значення для справи, і які відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, повинен довести саме позивач є законний об`єкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння).

Судом встановлено, що позивач була обізнана відносно того, що власниками квартири, яка є предметом спору та на яку вона просить визнати право власності за набувальною давністю, були ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , а тому не можна вважати володіння позивачем квартири, яка залишилась після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , добросовісним. Смерть ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та відсутність спадкоємців, які могли б прийняти спадщину після їх смерті, не давали позивачу підстав для того, щоб вважати користування чужим майном правомірним.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач в обґрунтування позову посилалася на те, що вона фактично володіє та утримує квартиру. Крім того, позивач зазначала, що з 2004 року відкрито та безперервно проживає у вказаному будинку.

Суд звертає увагу, що позивачем до суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вона добросовісно заволоділа спірною квартирою та володіє нею протягом тривалого часу.

За змістом ст. 344 ЦК України для ухвалення рішення суду про набуття права власності на майно за набувальною давністю необхідно довести всі обставини, які мають значення для справи та які були зазначені судом вище.

Позивач у відповідності до положень ст. 12, 13, 81 ЦПК України з огляду на вимоги ст. 344 ЦК України не довела обставин, які обґрунтовують заявлені нею позовні вимоги.

Враховуючи вищевикладене, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об`єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 321, 328, 344, 1277 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні вимог ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в інтересах якої діє адвокат Верченко Ольга Олександрівна, місце проживання: АДРЕСА_3 , до ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , ОСОБА_3 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Курахівська міська військова адміністрація Покровського району Донецької області, , місцезнаходження: Донецька область, Покровський район, м.Курахове, пр. Миру, б.4, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя