Номер провадження 2/676/906/23
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У К Р А Ї Н И

30 листопада 2023 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Семенюк В.В.

за участю секретаря судового засідання - Сенчишеної Р.М.

справа № 676/885/23,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Орининської сільської ради, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення сільської ради та скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась із позовом до Орининської сільської ради, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, вказавши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_2 , про визнання недійсним рішення сільської ради та скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 09.02.2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 07.06.2023 року замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 на співвідповідача ОСОБА_2 .

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 08.09.2023 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду.

Представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_3 , уточнивши позовні вимоги, просить суд визнати недійсним рішення Орининської сільської ради Кам`янець-Подільського району за №251 від 23.12.2021 року, про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою ОСОБА_2 на земельну ділянку 0,4500 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходяться в с. Ріпинці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області та скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:001:0139 площею 0,45 га, за ОСОБА_2 , та закрити запис у Поземельній книзі, видалити цю земельну ділянку з Публічної кадастрової карти.

В обґрунтування позовних вимог представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_3 ) зазначила, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серії ЯМ №291174 від 30.04.2012 року, позивачці належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, в селі Ріпинці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, площею 0.2767 га, кадастровий номер 682485700:02:001:0109, який видано на підставі рішення сесії Орининської сільської ради від 14.12.2009 року за № 9.б. Позивачкою було замовлено технічну документацію для відновлення меж вищевказаної земельної ділянки. Однак, 25.09.2022 року Рішенням про відмову у внесенні відомостей до державного земельному кадастру Державним кадастровим реєстратором відділу №7 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав перетину її земельної ділянки із земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:0139 і співпадіння із її земельною ділянкою -100%.

У зв`язку із відмовою, позивачка звернулась із письмовою заявою до Орининської сільської ради Кам`янець-ІІодільського району про надання інформації щодо незаконної передачі третім особам земельної ділянки, яка перебуває у її приватній власності, згідно Державного акту.

У відповідь їй надано інформацію про надання дозволу ОСОБА_2 на виготовлення технічної документації на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0.45 га, в селі Ріпинці, відповідно до Рішення Орининської сільської ради від 23.12.2021 року за № 251.

У січні 2022 року, ОСОБА_2 , звернувся до ФОП ОСОБА_4 , де було замовлено проект землеустрою щодо вищевказаної земельної ділянки. У зв`язку із здійсненням землевпорядних робіт Відділом в Овідіопольському районі Міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадасгру в Одеській області до Державного земельного кадастру було внесено інформацію про нову земельну ділянку, площею 0,45 та, кадастровий номер :02:001:0139, дата державної реєстрації земельної ділянки 15.02.2022 року.

Вважає, що дії Орининської сільської ради, щодо прийняття рішення від 23.12.2021 року за №251, яким надано ОСОБА_2 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою відносно ділянки (кадастровий номер :02:001:0139), площею 0,45 га є неправомірними, оскільки земельна ділянка належить їй на праві особистої власності, відповідно до вищезгаданого Державного акту, тому відповідне рішення необхідно визнати недійсним, разом із чим скасувати реєстрацію у Державному земельному кадастрі земельної ділянки :02:001 :0139, площею 0,45 га, оскільки вона накладається повністю на її земельну ділянку.

Представник відповідача Орининської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області Романчук І.М. звернуся до суду із відзивом, у якому погоджується з правовою оцінкою обставин, наданих позивачкою та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Вказує, що із змісту позовної заяви вбачається, що 25.09.2022 року, рішенням Державного кадастрового реєстратора Відділу №7 Управління надання адміністративних послуг Головною управління Держгеокадастру у Вінницькій області, позивачці відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки в с. Ріпинпі Кам`янець-Подільського району Хмельницької області площею 0.2767 га, кадастровий номер 682485700:02:001:0109, яка передана ОСОБА_1 у власність рішенням Орининської сільської ради від 14.12.2009 року за № 9.б., оскільки вказана земельна ділянка перетинається з земельною ділянкою кадастровий номер :02:001:0139, на яку ОСОБА_2 за рішенням Орининської сільської ради № 251 від 23.12.2021 року надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 0.45 га. Представник зазначає, що через відсутність в Державному земельному кадастрі відомостей про сформовану земельну ділянку, дозвіл на розроблення проекту землі, наданий ОСОБА_1 рішенням Орининської сільської ради від 14.12.2009 року за №9.6., виник судовий спір.

Відповідно до ч.16 ст.2 Закону України «Про Державний земельний кадастр» (підстави та основні вимоги щодо внесення відомостей до Держкадастру), з редакції чинній на час надання дозволу ОСОБА_1 розроблення проекту землеустрою, подання документації із землеустрою, подання документації із землеустрою до центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, його територіальних органів, внесення відомостей до Державного земельного кадастру, здійснювалася розробником документації, якщо інше не встановлено договором на виконання робіт із землеустрою

За відсутності у матеріалах справи копії договору та враховуючи, що укладання таких договорів, допускає подання Державному кадастровому реєстратору заяви про внесення відомостей до Державного кадастру разом із документацією із землеустрою і обов`язок покладений на розробника такої документації.

Відсутність такої інформації в Державному земельному кадастрі свідчила, що рішення Орининської сільської ради з розробки проекту землеустрою ОСОБА_1 не виконане, а тому орган місцевого самоврядування міг повторно приймати рішення з надання дозволу на розробку проекту землеустрою на відведення тієї ж земельної ділянки у власність для відведення тієї ж самої ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства (рішення Конституційного Суду України у справі за поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень ст.ст.19,144 Конституції України, ст.25,59 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні» (справа від 16.04.1999 року № 1-9/2009).

Отримання дозволу та розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не гарантує особі прийняття відповідним органом рішення про надання земельної ділянки у власність чи користування. Проте, надання дозволу дає особі правомірні небезпідставні сподівання та очікування, що після розробки проекту землеустрою земельну ділянку може бути надано,якщо для цього не буде законних перешкод. Тож надання органом місцевого самоврядування дозволу на розробку проекту землеустрою окремим громадянам щодо однієї і тієї ж земельної ділянки, є таким що суперечить вимогам землеустрою та сприяє позбавлення одним з них можливості завершити розпочату ним, відповідно до вимог чинного законодавства, процедуру отримання у власність земельної ділянки.

Обґрунтовувалась ця позиція тим, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не гарантує особі прийняття відповідним органом рішення про надання земельної ділянки у власність чи користування. Проте, надання дозволу дає особі правомірні, небезпідставні сподівання та очікування, що після розробки проекту землеустрою земельну ділянку їй може бути надано, якщо для цього не буде законних перешкод. Тож надання органом місцевого самоврядування дозволу на розробку проекту землеустрою двом окремим громадянам щодо однієї і тієї ж земельної ділянки є таким, що суперечить вимогам землеустрою та сприяє позбавлення одного з них можливості завершити розпочату ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру отримання у власність земельної ділянки.

Відповідач ОСОБА_2 також звернуся до суду із відзивом, у якому, просить відмовити у позові. Вказує на те, що доводи позивачки та її представника є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам закону. Зазначає, що він, ОСОБА_2 набув право власності на земельну ділянку в с. Ріпенці Кам`янець-Подільському району Хмельницькій області із кадастровим номером :00:02:001:0139 на законних підставах. Набуттю права власності на земельну ділянку передувала надання належним чином землевпорядної документації. Вважає, що позивачка не навела суду беззаперечних, обґрунтованих, допустимих доказів щодо порушення її прав, перетину її земельної ділянки в Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області, площею 0.2767 га, номер :00:02:001:109, яка передана їй у власність рішенням Орининської сільської ради від 14.12.2009 року № 9.6 із земельною ділянкою Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, площею 0.4500 га, номер :00:02:001:0139, яка передана у власність третьої сторони, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 , згідно рішення Орининської сільської ради № 251 від 23.12.2021 року. Разом з тим, вважає, що факт перетину двох земельних ділянок є доведеним. Зазначає, оскільки позивачка оспорює рішення Орининської сільської ради, яка являється суб`єктом владних повноважень, тому відповідно до ст.2 КАС України, такий позов повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства. За вказаних обставин просить суд позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 , доповнивши відзив на позовну заяву, заперечує проти її задоволення. Позовні вимоги не визнає, обґрунтовуючи наступним: Орининська сільська рада Кам`янець-Подільського району Хмельницької області своїм рішенням № 9.6. від 14.12.2009 року вирішила затвердити технічну документацію зі складання державного акта на право власності та передати у власність ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2766 га, яка розташована на території Орининської сільської ради в межах села Ріпинці. Відомо, що адміністративно-територіальна реформа в Україні пройшла з 2015 по 2020 роки, а відповідне рішення сесії винесене 14.12.2009 року. А отже, земельна ділянка з кадастровим номером: :02:001:0139, яка є предметом спору, Орининській сільській раді Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, з відповідною площею 0.457 га, на момент вищезазначеного рішення № 9.6. на балансі Орининської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, не перебувала. Вважає, що за вказаних обставин не може бути перетину двох земельних ділянок з кадастровим номером :02:001:0139 та з кадастровим номером :02:001:0109 й цілком вірогідно, що вищевказане рішення стосується зовсім іншої ділянки.

Представник відповідача Орининської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області Романчук І.М. надав відповідь на відзив відповідача ОСОБА_2 , зазначивши, що пояснення останнього є безпідставними та необґрунтованими, адже відповідно до інформації, наданої Кам`янець-ІІодільською ОДПІ ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 16.08.2019 року сплатила за дві земельні ділянки, що передані їй у власність: 133,47 грн. + 68,92 = 202,40 грн.; 25.08.2020 року 133,47 грн..+ 68,93 грн. = 202,40 грн.; у 2021 році сплата податку на землю відсутня; 14.03.2022 року за 2021 рік 246,65 грн. та 295,79 грн. за 2022 рік. З урахуванням вищевикладеного, вважає, що земельна ділянка з кадастровим номером 682485700:02:001:0109, була передана у власність ОСОБА_1 у цілковитій відповідності до вимог чинного законодавства, тому підстави для припинення права власності на землю, передбачені ст.140-149 ЗК України, відсутні.

Представник відповідача Орининської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області Романчук І.М. надав додаткові обґрунтування відзиву на позовну заяву. Зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що 25.09.2022 року рішенням Державного кадастрового реєстратора Відділу № 7 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, останній відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки в с. Ріпенці Кам`янець- Подільського району Хмельницької області, площею 0,2767 га, кадастровий номер 682485700:02:001:0109, яка передана їй у власність рішенням Орининської сільської ради від 14.12.2009 року №9.6. Підставою відмови є перетин вказаної земельної ділянки з земельною ділянкою, кадастровий номер :02:001:0139, на яку Орининською сільською радою рішенням №251 від 23.12.2021 року надавався дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 0,4500 га. Позивачка скористалась своїм процесуальним правом та подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, вимагає відшкодування витрат на правову допомогу, однак вона не надала розрахунок суми судових витрат, які понесені нею і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Крім того, позивачка не навела обґрунтувань співмірності таких витрат, критерії їх оцінки, фактичне доказування. У разі подачі стороною такого розрахунку на більш пізніх стадіях, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплачено нею судового збору. З цього приводу, Верховний Суд притримується позиції, що право на відмову у відшкодуванні витрат належить до дискреційнх повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи. Крім того, Орининська сільська рада не погоджується із заявленим позовом в частині відшкодування витрат на правову допомогу, оскільки спір виник не з вини сільради, яка не має жодного відношення до присвоєння кадастрового номера земельній ділянці та просить відмовити позивачці в цій частині.

Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Варибок Т.В. також звернулася до суду із відзивом, у якому, просить суд відмовити у задоволенні позову. Вказує на те, що доводи позивачки та її представника є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам закону. Зазначає, що Головне управління та його структурні підрозділи не здійснювали діяльності, спрямованої на порушення законних прав та свобод позивачки, у зв`язку з чим заперечують проти позовних вимог. З позиції позивачки вбачається, що рішенням Орининської сільської ради за №251 від 23.12.2021 року надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,4500 га для ведення особистого селянського господарства, на підставі чого земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер :02:001:0139. Державним кадастровим реєстратором було правомірно внесено відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку із кадастровим номером, :02:001:0139. Не було законних підстав для відмови у здійсненні державної реєстрації вказаної земельної ділянки.

Відповідно до ч.10 ст.24 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). З аналізу ст.265 ЦПК України випливає, що суд встановлює чи були порушені, невизнанні або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду, а якщо були, то ким. Оскільки Головне управління та його структурні підрозділи не здійснювали діяльності, спрямованої на порушення законних прав та свобод позивачки, та позивачка не надає жодних доказів порушення її права саме Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області, заперечують проти позовної вимоги в частині визначення Головного управління Держтеокадастру у Хмельницькій області відповідачем. Вважають, що по позивачка, не надала належних та допустимих доказів того, що Головним управлінням порушено її права, а тому просить відмовити в задоволенні позову.

Представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_3 , направила суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник відповідача Орининської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, Антощук О.А. також направив до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов визнають частково, окрім відшкодування витрат на правову допомогу.

Відповідач ОСОБА_2 направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги не визнає, просить відмовити в їх задоволенні.

Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Варибок Т.В. в судове засідання не з`явилась, про місце і час розгляду справи судом повідомлена належним чином.

Суд розглядає справу у відсутності сторін, на підставі наявних матеріалів справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серії ЯМ №291174 від 30.04.2012 року, позивачці ОСОБА_1 належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства в селі Ріпинці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, площею 0.2767 га, кадастровий номер 682485700:02:001:0109, який видано на підставі рішення сесії Орининської сільської ради від 14.12.2009 року за № 9.б, що підтверджується копією вказаного Державного акту.

Позивачкою було замовлено технічну документацію для відновлення меж вищевказаної земельної ділянки. Однак, 25.09.2022 року Рішенням про відмову у внесенні відомостей до державного земельному кадастру Державним кадастровим реєстратором відділу № 7 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, їй було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав перетину її земельної ділянки із земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:0139 і співпадінням із її земельною ділянкою -100%, що підтверджується вказаним Рішенням про відмову № РВ-022 від 25.09.2022 року.

Відповідно до Рішення Орининської сільської ради від 23.12.2021 року за № 251 надано дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту земелеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель запасу сільської ради (землі сільськогосподарського призначення), орієнтовною площею 0,4500 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Орининської сільської ради, в межах населеного пункту села Ріпинці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 30.01.2023 року, номер витягу: НВ-023, на підставі Проекту землеустроя щодо відведення земельної ділянки від 17.01.2022 року, виконану ОСОБА_4 , зареєстровану Відділом в Овідіопольському районі Міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадасгру в Одеській області до Державного земельного кадастру було внесено інформацію про нову земельну ділянку, площею 0,4500 та, кадастровий номер :02:001:0139, дата державної реєстрації земельної ділянки 15.02.2022 року.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

ОСОБА_1 , звертаючись до суду вказала, що у 2012 році набула право власності на земельну ділянкудля ведення особистого селянського господарства в селі Ріпинці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області площею 0.2767 га, кадастровий номер 682485700:02:001:0109, проте позивачка не може виготовити технічну документацію для відновлення меж вищевказаної земельної ділянки, оскільки за заявою відповідача ОСОБА_2 внесено відомості про земельну ділянку площею 0,4500 га з кадастровим номером :02:001:0139 на підставі Рішення Орининської сільської ради від 23.12.2021 року за № 251.

Згідно з частиною другою статті 3 Земельного кодексу України 1990 року (у редакції, чинній на день видачі державного акта від 22 грудня 1994 року) (далі - ЗК України 1990 року) розпоряджаються землею Ради народних депутатів, які в межах своєї компетенції передають землі у власність або надають у користування та вилучають їх.

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої статті 6 ЗК України 1990 року громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок, передача земельних ділянок у власність громадян провадиться місцевими Радами народних депутатів відповідно до їх компетенції, зокрема безплатно для ведення садівництва.

Статтями 17, 18 ЗК України 1990 року визначався певний порядок та підстави надання громадянам у власність земельних ділянок із земель державної або комунальної власності за рішенням органів державної влади в межах їх повноважень.

Згідно з частиною першою статті 17 ЗК України 1990 року передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки.

Згідно зі статтею 22 ЗК України 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

Частинами першою, третьою статті 23 ЗК України 1990 року передбачено, що право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України.

Таким чином, у ЗК України 1990 року законодавець визначив, що право власності на земельну ділянку виникає лише після обов`язкового настання двох умов: 1) встановлення землевпорядною організацією меж земельної ділянки в натурі і 2) одержання документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку.

Документи, що посвідчують право на земельну ділянку, визначені статтею 23 ЗК України 1990 року (державними актами).

ЗК України 1990 року втратив чинність з 01 січня 2002 року та набрав чинності ЗК України 2001 року, відповідно до пункту 7 розділу X «Перехідні положення» якого за громадянами та юридичними особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше чинним законодавством, зберігалися права на ці ділянки.

Положення про посвідчення державними актами права власності та користування земельними ділянками містяться також у ЗК України.

Статті 140, 142, 143 ЗК України містять вичерпний перелік підстав припинення прав на земельну ділянку, проте зазначені норми застосовуються у випадку, якщо право набуто в установленому законом порядку.

Подібні за змістом висновки викладено у постанові Верховного Суду від 12 жовтня 2020 року у справі № 344/15256/17 (провадження № 61-17543св19).

Відповідно до статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Згідно зі статтею 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно з пунктом 2 Розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом.

Внесення інших змін до відомостей про ці земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок.

Враховуючи вищевикладене, земельна ділянка площею 0.2767 га, кадастровий номер 682485700:02:001:0109 ,з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства в селі Ріпинці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серії ЯМ №291174 від 30.04.2012 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 002408, на ім`я ОСОБА_1 є сформованою і їй присвоєно кадастровий номер.

Згідно з пунктом «в» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування.

Правовою підставою набуття права власності та права користування на землю згідно зі статтями 116, 118 ЗК України є рішення органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до Рішення Орининської сільської ради від 23.12.2021 року за № 251 надано дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту земелеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель запасу сільської ради (землі сільськогосподарського призначення), орієнтовною площею 0,4500 га для ведення особистого селянського господарства, з метою подальшої передачі безоплатно у власність, яка знаходиться на території Орининської сільської ради, в межах населеного пункту села Ріпинці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області

Відповідно до частини п`ятої статті 116 ЗК України надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до частин другої, третьої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Частиною першою статті 153 ЗК України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Зокрема, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 року у справі № 359/3373/16-ц зроблено висновок, що «рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків на які воно спрямоване» (постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 року у справі № 911/3681/17 (п. 39), від 15.10.2019 року у справі № 911/3749/17 (п. 6.27), від 22.01.2020 року у справі № 910/1809/18 (п. 35), від 01.02.2020 року у справі № 922/614/19 (п. 52). Тому під час розгляду справи, в якій на вирішення спору може вплинути оцінка рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування не визнане судом недійсним, або що таке рішення не оскаржене, відповідна позовна вимога не пред`явлена. Під час розгляду такого спору слід виходити з принципу jura novit curia - «суд знає закони» (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі № 587/430/16-ц (п.50), від 04.12.2018 у справі № 917/1739/17 (п. 84). Тому суд має самостійно дати правову оцінку рішенню органу державної влади чи органу рішенню органу державної влади чи органу місцевого самоврядування та викласти її в мотивувальній частині судового рішення. Вимога про визнання рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування недійсними (незаконними) та їх скасування не є ефективним способом захисту, адже задоволення такої вимоги не призвело б до відновлення володіння відповідною земельною ділянкою.

Рішенням Орининської сільської ради від 23.12.2021 року за № 251 надано дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту земелеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель запасу сільської ради (землі сільськогосподарського призначення), орієнтовною площею 0,4500 га для ведення особистого селянського господарства, не враховано, що вказана земельна ділянка не була вільною, і право власності на вказану земельну ділянку не було припинено у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій-сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до частини другої статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 55 Закону України «Про землеустрій» від 22 травня 2003 року № 858-IV встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, матеріалів Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель, матеріалів топографо-геодезичних робіт. Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробляється за рішенням власника (розпорядника) земельної ділянки, землекористувача.

Згідно зі статтею 198 ЗК України кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: геодезичне встановлення меж земельної ділянки; погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; відновлення меж земельної ділянки на місцевості; встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; виготовлення кадастрового плану.

Погодження меж земельної ділянки є складовою частиною кадастрового плану, який, у свою чергу, є складовою частиною технічної документації, необхідної для передачі земельних ділянок у власність чи в користування. Встановлення меж земельної ділянки по суті зводиться до вирішення питань, чи не належить земельна ділянка іншому власнику чи правомірному користувачеві та чи не накладаються межі земельної ділянки на суміжні земельні ділянки. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки здійснюється з метою визначення в натурі (на місцевості) метричних даних земельної ділянки, у тому числі місцеположення поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками.

Разом з тим при розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 17.01.2022, виготовленої ФОП ОСОБА_4 , не дотримано вказаних вимог, що призвело до накладення земельної ділянки площею 0,4500га на земельну ділянку площею 0,2767 га, право власності на яку належить позивачці.

Так, статтю 79-1 Земельного кодексу України доповнено частиною тринадцятою такого змісту: «Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі: поділу або об`єднання земельних ділянок; скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації; якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», не було зареєстровано протягом року з вини заявника.

Тому, враховуючи вищевикладене, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , підлягає задоволенню частково, слід визнати незаконною та скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:001:0139 площею 0,4500 га , місцем розташування у селі Ріпинці Кам`янець-Подільського району у Хмельницької області., у позові ОСОБА_1 до Орининської сільсьської ради, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області , в частині визнання недійсним та скасування Рішення Орининської сільської ради за № 251 від 23.12.2021 року, слід відмовити, оскільки його скасування не є ефективним способом захисту і задоволення такої вимоги не призвело б до відновлення володіння відповідною земельною ділянкою.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір пкладається на строни пропорційно розміру задоволених позовних вимог .

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 133, 137, 141, 158. 246, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 321, 1216, 1218, 1265 ЦК України, ст.ст. 3, 5, 17, 18, 22 Земельного кодексу 1990 року, ст.ст. 79-1, 116, 125, 126, 152 Земельного кодексу України, Закону України «Про землеустрій», суд -

У Х В А Л И В :

В позові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер : НОМЕР_1 , до Орининської сільської ради ( ), Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області ( ) - відмовити.

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер : НОМЕР_1 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер : НОМЕР_2 , задовольнити частково.

Скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:001:0139 площею 0,4500 га , місцем розташування у селі Ріпинці Кам`янець-Подільського району у Хмельницької області .

В решті позовних вимог до ОСОБА_2 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер : НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер : НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер : НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 1073,60 грн. на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення.

Дата складення повного судового рішення - 08 грудня 2023 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду: Семенюк В.В.