Провадження № 22-ц/801/1276/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач:Медвецький С. К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 рокуСправа № 127/30670/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Медвецького С. К.,

суддів: Копаничук С. Г., Оніщука В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу № 127/30670/22 за апеляційною скаргою адвоката Покоєвича А. О. в інтересах ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 травня 2023 року, ухвалене у складі судді Романюк Л. Ф. у залі суду, повний текст якого складено 15 травня 2023 року,

встановив:

Короткий зміст вимог

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позов мотивований тим, що 17 жовтня 2022 року приблизно о 19:30 год транспортний засіб марки «Ford Edge», державний номерний знак НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками за результатами події, що містить ознаки цивільно-правових відносин, за участі самоката та його водія ОСОБА_2 .

По факту даної події ним було викликано поліцію, складено адміністративні матеріали та зареєстровано його звернення в ІТМ ІПНМ за № 11346 від 17 жовтня 2022 року.

Відповідно до висновку експертного дослідження № 112Е-12/2022 від 20 грудня 2022 року матеріальна шкода, спричинена власнику автомобіля марки «Ford Edge», державний номерний знак НОМЕР_1 , складає 28 664,03 грн, відновлювальний ремонт автомобіля - 36 848,54 грн.

Посилаючись на ці обставини, ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідача на його користь відшкодування відновлювального ремонту автомобіля у розмірі 36 848,54 грн та судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10 травня 2023 року позов залишено без задоволення.

Рішення суду мотивоване тим, що:

матеріали справи не містять безспірних доказів того, що саме діями відповідача було пошкоджено автомобіль позивача;

позивачем не доведено, що наявні пошкодження на автомобілі були спричинені наїздом самоката.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У травні 2023 року адвокат Покоєвич А. О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 19 травня 2023 року для розгляду указаної справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Медвецький С. К., судді: Копаничук С. Г., Оніщук В. В.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 22 травня 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху з підстав несплати судового збору.

25 травня 2023 року на виконання вимог ухвали адвокат Покоєвич А. О. подав до суду квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 26 травня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі, надано відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали цивільної справи з місцевого суду.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02 червня 2023 року справу призначено до розгляду на 19 червня 2023 року в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

судом першої інстанції не було досліджено усі обставини справи;

суд дійшов помилкового висновку про відсутність доказів щодо встановлення особи - винуватця ДТП;

внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди винуватець ДТП зобов`язаний відшкодувати завдану шкоду.

Відзив на апеляційну скаргу впродовж встановленого судом строку не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що 17 жовтня 2022 року приблизно о 19:30 год транспортний засіб марки «Ford Edge», державний номерний знак НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Власником транспортного засобу марки «Ford Edge», державний номерний знак НОМЕР_1 , є позивач.

З висновку експертного дослідження ПП ЕНДЦ «Експертиза» № 112Е-12/2022 від 20 грудня 2022 року слідує, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Ford Edge», державний номерний знак НОМЕР_1 , складає 36 848,54 грн.

Відповідно до рапорту № 11346 від 17 жовтня 2022 року до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що було прийнято заяву від ОСОБА_1 відповідно до якої 17 жовтня 2022 року о 20:27 год за адресою: м. Вінниця, вул. Замостянська, буд. 26, ОСОБА_2 на електросамокаті пошкодив його припаркований автомобіль. Рішення по цій заяві не прийнято.

З довідки про результати розгляду повідомлення про пошкодження авто від 07 листопада 2022 року слідує, що в ході розгляду повідомлення та безпосередньо під час виїзду УПП Юнкер 0108 зі слів заявника було встановлено особу, яка пошкодила автомобіль марки «Ford Edge», державний номерний знак НОМЕР_1 , ним виявився ОСОБА_2 . У подальшому на останнього працівниками УПП було складено постанову за статтею 178 КУпАП, але не відібрано будь-яких пояснень по даному факту та відпущено з місця події.

Позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд у складі у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами справи, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною четвертою статті 19 ЦПК України встановлено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною, яка виникла з правовідносин стосовно стягнення матеріальної шкоди та ціна позову складає 36 848,54 грн, що є менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Пунктом першим частини другої статті 22 ЦК України встановлено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно із частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Пунктом 1 частини другої статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з пунктом 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статті 1166 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Під час розгляду справи позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_2 вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження його діями транспортного засобу позивача.

Матеріалами справи встановлено, що особу ОСОБА_2 було встановлено зі слів позивача, що зафіксовано у довідці про результати розгляду повідомлення про пошкодження авто.

Указане свідчить, що працівниками поліції особу, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду встановлено не було.

Постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності матеріали справи не містять.

Крім того, працівниками поліції не було зафіксовано пошкоджень транспортного засобу позивача, тому висновок експерта щодо вартості відновлювального ремонту та розміру матеріального збитку не може свідчити про те, що саме ці пошкодження виникли внаслідок взаємодії автомобіля з самокатом.

Не встановлення вини особи та причинно-наслідкового зв`язку між дорожньо-транспортною пригодою та діями особи, а саме складу цивільного правопорушення, є підставою для відмови у покладенні на особу обов`язку з відшкодування майнової шкоди.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно визначив характер спірних правовідносин між сторонами, застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи, надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав покладення на ОСОБА_2 обов`язку відшкодування майнової шкоди та відмову у задоволенні позову.

Наведені в апеляційній скарзі аргументи зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно встановлення обставин справи та тлумачення норм матеріального і процесуального права на свій розсуд, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими, тому не дають підстав для висновку про порушення процесуального права або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати сплачені у якості судового збору слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Покоєвича А. О. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 травня 2023 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції залишити за позивачем.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Суддя-доповідач С. К. Медвецький

судді: С. Г. Копаничук

В. В. Оніщук