Справа № 306/1644/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 грудня 2023 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Джуга С.Д., Мацунич М.В.,

з участю секретаря: Терпай С.М..

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Свалявської міської ради на рішення Свалявського районного суду від 14 лютого 2023 року у справі № 306/1644/22 (Головуючий: Ганчак Л.Ф.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2022 року Свалявська міська рада звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, а саме недоотримання доходу у вигляді орендної плати, завданої внаслідок незаконного користування земельною ділянкою.

У судовому засіданні суду першої інстанції представник Свалявської міської ради змінив позов у частині мотивації стягнення коштів, а саме просить стягнути кошти як незаконно утримані у себе відповідачами.

Позовні виморги мотивовано тим, що відповідач ОСОБА_1 є власником нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Земельна ділянка, кадастровий номер: :02:043:0016, загальна площа, що використовується 0,5406 за цільовим призначенням: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, на якій розташоване нерухоме майно належить Свалявській міській раді, комунальної форми власності. Земельна ділянка була у користуванні відповідачки на правах оренди і після закінчення договору оренди, ОСОБА_1 не продовжила дію договору, у зв`язку з чим, земельна ділянка була передана Свалявській міській раді.

З часу передачі земельної ділянки Свалявській міській раді, відповідач продовжила користуватись земельною ділянкою, через що, позивачем за цей період було недоотримано кошти в розмірі 99 454,15 грн., які позивач просить стягнути у судовому порядку.

Рішенням Свалявського районного суду від 14 лютого 2023 року у задоволенні позову Свалявської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, а саме недоотриманого доходу у вигляді орендної плати завдані внаслідок незаконного користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів у сумі 99 454,15 грн. та стягнення судового збору відмовлено повністю у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, Свалявсьа міська рада подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду як таке, що ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права,оскільки строк позовної давності позивачем не пропущено. Листування Свалявської міської ради та відповідача ОСОБА_1 протягом 2018-2019 р.р. є свідченням того, що відповідач ОСОБА_1 підтверджує факт використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів та обов`язку провести у відповідність користування нею немельною ділянкою відповідно до законодавства, що є підставою для переривання перебігу позовної давності. Крім цього, Свалявський районний суд у порушення с.с. 82, 83, 1212-1214 ЦК України помилково застосував статтю 22 ЦК ЦУкраїни, хоча у своїх уточнених позовних вимогах та поясненнях по справі позивач вказував на застосування до спірних правовідносин ст.ст. 1212-1214 ЦК України та суд вирішив справу помилково застосувавши норми ст. 1166 ЦК України. Також помилковим є висновок суду, що Свалявська міська рада не укладала договір оренди, а тому на даному етапі відносин, вона не може пред`являти претензій щодо стягнення коштів за оренду вищевказаної земельної ділянки.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, оскільки доводи такої не спростовують висновки суду першої інстанції, які прийняті на підставі досліджених судом обставин справи і такі обставини визнаються позивачем, але при цьому стверджується про незаконність судового рішення лише на тій підставі, що суд до спірних відносин не застосував положення статей 1212-1214 ЦК України. Рішення суду першої інстанції ОСОБА_2 вважає законним та обґрунтованим.

Заслухавши пояснення представника Свалявської міської ради Павлич В.М., який підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, представника ОСОБА_1 адвоката Бобаль І.І., який просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Земельна ділянка, на якій розташоване нерухоме майно, кадастровий номер: :02:043:0016, загальна площа, що використовується 0,5406 за цільовим призначенням: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, на якій розташоване нерухоме майно належить Свалявській міській раді, комунальної форми власності.

09 липня 2008 року між Свалявською міською радою та ОСОБА_3 було укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстровано в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за № -012 від 14 липня 2008 року у Закарпатській регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру», згідно якого, орендодавець передає, а орендар приймає в оренду земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 для виробничої діяльності (обслуговування цеху). Договір було укладено строком на 5 років.

На підставі Додаткової угоди №1 до договорі оренди земельної ділянки від 29 серпня 2013 року, укладеної між Свалявською міською радою та ОСОБА_1 , термін дії Договору оренди земельної ділянки від 14.07.2008 року продовжено на 5 років.

Згідно рішення Свалявської міської ради Закарпатської області дев`ятолї сесії VII-скликання № 365 від 11 жовтня 2019 року, гр.. ОСОБА_1 надано дозвіл на викуп у власність земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 0,5406 га по АДРЕСА_1 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Кадастровий номер земельної ділянки: :02:043:0016. Отже, між сторонами почалися відносини з приводу викупу земельної ділняки ОСОБА_1 .

Рішенням 10 сесії 7 скликання Свалявської міської ради від 24 квітня 2020 року № 489 «Про затвердження звіту про експертну грошову оцінку вартості земельної ділянки, яка підлягає продажу» вказану земельну ділянку площею 0,5406 га гр. ОСОБА_1 продано у власність. Вартість земельної ділянки склала 733 594 грн. 20 коп. (висновок експертів про ринкову вартість земельної ділянки несільськогосподарського призначення, дата оцінки - 05.12.2019р.). Так як громадянкою ОСОБА_1 попередньо було сплачено авансовий платіж в розмірі 49 727 грн. 09 коп., то залишкова вартість сплати за викуп земельної ділянки становить 683 867,11 грн. та мала бути сплачена гр. ОСОБА_1 протягом 30-ти днів з моменту укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, який не був укладений з вини ОСОБА_1 .

У зв`язку із закінченням терміну чинності Звіту про експертну грошову оцінку 05 грудня 2020 року, рішенням 3 сесії 8 скликання Свалявської міської ради від 29 січня 2021 року №95 «Про надання дозволу на ( доопрацювання) актуалізацію експертної грошової оцінки земельної ділянки» гр. ОСОБА_1 надано дозвіл на актуалізацію звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, яка була виготовлена і згідно висновку експертів вартість земельної ділянки склала 741 432,90 грн.

Станом на 22.12.2021 року, тобто на час набуття права власності на нерухоме майно ОСОБА_1 та ОСОБА_4 були відсутні будь-які правовстановлюючі документи на вищевказану земельну ділянку, договір оренди земельної ділянки не укладено та викуп земельної ділянки не здійснено, а тому, Свалявська міська рада вважає, що їм було завдано збитків за використання земельної ділянки без сплати коштів за користування такою у період з вересня 2018 року по грудень 2021 року у сумі 99 454,15 грн., яку позивач просив стягнути.

Апеляційним судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , з 10 червня 2002 року по даний час зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується відповіддю № 348121 від 05.12.2023 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Тож на момент укладення договорів відповідач мала статус фізичної особи-підприємця.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено право кожної особи на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору.

Частиною другою статті 4 ГПК України визначено, що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна і суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена у статті 20 ГПК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 916/2791/16 (провадження № 12-141гс18) зроблено висновки про те, що спір є підвідомчим господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих ЦК України, Господарським кодексом України (далі ГК України), іншими актами господарського й цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі правової норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми права, що безпосередньо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суб`єктного складу такого спору, суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Відповідно до частини другої статті 50 ЦК України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Частиною першою статті 128 ГК України визначено, що громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що у правовідносинах, з яких і виник даний спір, одна сторона суб`єкт владних повноважень, а інша фізична особа-підприємець і дані правовідносини виникли на підставі договору оренди земельної ділянки та додаткової угоди.

З договору оренди земельної ділянки вбачається, що п/п ОСОБА_1 прийняла у строкове платне користування земельну ділянку для здійснення саме підприємницької діяльності.

У позовній заяві Свалявською міською радою наголошується на тому, що після припинення договору оренди земельної ділянки ОСОБА_1 продовжувала користуватися спірною земельною ділянкою, проте орендну плату не сплачувала.

Такі твердження позивача свідчать про те, що орендар, яким за умовами договору є приватний підприємець ОСОБА_1 , не виконала умови договору про повернення орендодавцеві земельної ділянки після припинення цього договору.

Отже, даний спір виник у зв`язку з тим, що орендар не виконав обов`язки з повернення земельної ділянки, що б свідчило про належне виконання цією стороною свого обов`язку в орендних відносинах, та продовжував користуватися нею, не сплачуючи за це орендну плату. Таке користування земельною ділянкою має похідний характер від тих відносин, на підстав яких розпочалося використання спірної земельної ділянки, у зв`язку з невиконанням обов`язку щодо її повернення орендарю згідно з умовами відповідного договору.

Таким чином, за змістом спірних правовідносин, суб`єктним складом сторін спору, законодавством, що застосовується до цих правовідносин, вказані вимоги мають вирішуватись за правилами господарського судочинства.

Враховуючи те, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, рішення суду про задоволення позову підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 255 та ч.ч., 1,2 ст. 377 ЦПК України, оскільки заявлені позовні вимоги мають розглядатися за правилами господарського, а не цивільного судочинства.

Крім того, на виконання вимог ч.1 ст. 256 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду, та він має право протягом десяти днів з дня отримання ними відповідної постанови звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Керуючись ст. ст. 255 ч. 1 п. 1, 367, 374, 377,367, 368, 377, 381-384 ЦПК України судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Свалявської міської ради задоволити.

Рішення Свалявського районного суду від 14 лютого 2023 року скасувати, а провадження у справі за позовом Свалявської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів закрити

Роз`яснити Свалявській міській раді право звернення із даним позовом до Господарського суду Закарпатської області.

Роз`яснити позивачеві право протягом 10 днів з дня отримання ними відповідної постанови звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 грудня 2023 року.

Головуючий

Судді: