Номер провадження: 22-ц/813/2337/23
Справа № 756/9277/19
Головуючий у першій інстанції Петрюченко М. І.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Сєвєрової Є.С., Цюри Т.В.,

з участю секретаря Виходець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 09 листопада 2021 року, постановленого під головуванням судді Петрюченко М.І., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» про захист прав споживача,-

в с т а н о в и в:

У липні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» (далі ПАТ «МТБ Банк» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів, в якому просив стягнути з відповідача на його користь пеню в розмірі 3% в день за прострочення виконання зобов`язання по перерахуванню грошових коштів з рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я позивача в ПАТ«МТБ Банк» на реквізити в ПАТ КБ «ПриватБанк» з суми 459 791,09 доларів США за 8 днів прострочення (з 20.09.2018 по 27.09.2018 включно), в зв`язку з несвоєчасним виконанням банківської послуги, як відповідальність за неналежне виконання послуг банківською установою, передбачену ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживача».

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Центр» протягом 2017-2018 років укладені договори банківських рахунків фізичної особи (поточні та депозитні рахунки).

У серпні 2018 року позивача повідомили листом, що згідно з розпорядженням Національного банку України №477-ро від 10 серпня 2018 року, НБУ надав дозвіл на реорганізацію шляхом приєднання ПАТ КБ «Центр» до ПАТ «МТБ Банк» за спрощеною процедурою, передбаченою ст.1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків». На виконання розпорядження НБУ Наглядовою Радою ПАТ КБ «Центр» прийнято рішення №13 від 28.08.2018 року про закриття (припинення діяльності) відділення Київська дирекція ПАТ КБ «Центр», в якому знаходилися кошти позивача.

Всі вклади та рахунки були переведені в ПАТ «МТБ Банк», який став правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ КБ «Центр».

Позивач вирішив свої кошти забрати з ПАТ «МТБ Банк» шляхом перерахування на свій рахунок, відкритий в іноземному банку за кордоном, однак йому було відмовлено, кошти на рахунок не перераховані.

19.09.2018 року ОСОБА_2 надано в ЦВ ПАТ «МТБ Банк» у м. Києві платіжне доручення від 19.09.2018 на переведення суми 459 791,09 доларів США з реквізитами поточного рахунку на його ім`я у АТ КБ «ПриватБанк», яке виконане відповідачем, начебто 11 жовтня 2018 року.

Позивач зазначав, що кошти були переховані в АТ КБ «ПриватБанк» 16 жовтня 2018 року, у зв`язку з чим відповідач допустив зволікання з перерахування грошових коштів позивача з 19 вересня 2018 року по 16 жовтня 2018 року.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 09 листопада 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

У обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд безпідставно відмовив у задоволені позову, не здійснивши всебічний розгляд обставин справи тане надавши оцінки наявним у справі доказам.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу, адвокат Бланковська Г.О., представник ПАТ «МТБ Банк» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення без змін, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, які не можуть бути підставами для його скасування, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Протоколом автоматизованого розподілу справи від 15 грудня 2021 року визначений склад колегії суддів під головуванням судді Гірняк Л.А. для розгляду справи (а.с. 75, зв.б. т. 3).

Ухвалами Одеського апеляційного суду апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 відкрито та справа призначена до розгляду (а.с. 80, зв.б., 82 т. 3).

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя №126/0/15-23 від 21 лютого 2023 року суддю ОСОБА_6 було звільнено з посади у зв`язку з поданням заяви про відставку (а.с. 99 т. 3).

Відповідно до протоколу повторного розподілу справи за допомогою автоматизованої системи документообігу суду цивільна справа передана головуючому-судді (суддя-доповідач) Комлевій О.С. зі складом колегії суддів,з урахуванням навантаження на суддів Одеського апеляційного суду (а.с. 100, зв.б. т. 3).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22 березня 2023 року цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 09 листопада 2021року прийнята до провадження та призначена до розгляду на 13 червня 2023 року (а.с. 101, зв.б. т. 3).

ОСОБА_2 , а також його представник ОСОБА_1 про призначене судове засідання на 13 червня 2023 року були сповіщені належним чином у відповідності до ч. 8 ст. 128 ЦПК України (а.с. 106-108 т. 3).

Заяв, або клопотань про відкладення розгляду справи від учасників справи до суду не надходило.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, усвідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності нез`явившихся осіб, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, явка яких не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката Бланковської Г.О., представника ПАТ «МТБ Банк», перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 375ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Центр» протягом 2017-2018 років укладено договори банківських рахунків фізичної особи (поточні та депозитні рахунки) (а.с.32-35, 145-146 т.1).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 1.3 договору банківського вкладу № 040718/01-ДФОН (строкового, з правом припинення), укладеного 04 липня 2018 року між ПАТ КБ «Центр» та ОСОБА_2 банк відкрив вкладнику депозитний рахунок № НОМЕР_2 в іноземній валюті (долар США) в ПАТ «КБ «Центр» строком на 93 дні по 5 жовтня 2018 року, а вкладник вніс04 липня 2018 року на відкритий вкладнику рахунок грошові кошти в сумі 992,00 доларів США. На суму вкладу ПАТ «КБ «Центр» нараховував і виплачував вкладнику (позивачу) проценти із розрахунку 4,5% річних у валюті вкладу (а.с.145-146 т.1).

Відповідно до п.1.5 договору банківського вкладу № 040718/01 від 04.07.2018, укладеного ПАТ «КБ «Центр» з ОСОБА_2 , повернення вкладу за ініціативою вкладника до закінчення строку зберігання умовами цього договору не передбачається.

Згідно п.п.2.1.1 договору банк зобов`язується відкрити вкладнику депозитний рахунок на строк до 05 жовтня 2018 року, прийняти грошові кошти вкладника та забезпечити їх збереження.

Умовами п.2.1.2 договору банківського вкладу передбачено, що банк зобов`язується здійснити розрахунок і повернути вкладнику суму вкладу та суму процентів на поточний рахунок вкладника № НОМЕР_3 , відкритий в ПАТ «КБ «Центр», в день закінчення строку зберігання вкладу. Вклад та сума процентів можуть бути повернуті також шляхом видачі готівки з каси банку або шляхом зарахування на інший рахунок вкладника за умови подання ним відповідної заяви не пізніше ніж за 2-ва банківських дні до дати закінчення строку зберігання коштів.

Згідно з п.п.3.3 договору банківського вкладу нараховані проценти виплачуються в день повернення вкладу шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок вкладника № НОМЕР_3 , відкритий в ПАТ «КБ «Центр». Нараховані проценти також можуть бути виплачені шляхом видачі готівки з каси банку за умови подання вкладником відповідної заяви не пізніше ніж за 2-ва банківських дні до дати закінчення строку зберігання коштів.

Підписанням договору банківського вкладу, додатку №1 до цього договору та керуючись нормами чинного законодавства України, вкладник (позивач) підтвердив, що він ознайомлений, розуміє умови гарантування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відшкодування коштів за даним вкладом (п.2.5 договору).

За пунктом 8.1 договору останній набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним.

Відповідно до виписки за період з 04.07.2018 по 08.10.2018 з депозитного рахунку № НОМЕР_2 , відкритого ОСОБА_2 в ПАТ «КБ «Центр» за умовами договору банківського вкладу № 040718/01-ДФОН від 04.07.2018 (а.с.147-153 т.1), вбачається, що за період з часу відкриття рахунку 04.07.2018 року на депозит було залучено кошти в сумі 992,00 долари США, після чого відбувалось поповнення депозиту, і станом на 06.08.2018 року на даному депозитному рахунку позивача зберігалось 456 776,90 доларів США, які, відповідно до умов договору залишались зберігатися на депозитному рахунку позивача № НОМЕР_2 в ПАТ «КБ Центр» включно по дату закінчення строку договору - 05.10.2018 року.

Крім того, згідно з випискою з поточного рахунку вкладника № НОМЕР_3 (а.с.154-155 т.1), відкритого ОСОБА_2 в ПАТ «КБ «Центр» 26.07.2017, за період з 04.10.2018 року по 08.10.2018 року, станом на 05.10.2018 (дату закінчення дії договору депозиту) на даний поточний рахунок з депозитного рахунку перераховано відсотки за період з 04.07.2018 по 04.10.2018 згідно з договором № 040718/01-ДФОН від 04.07.2018 в сумі 3 014,19 доларів США, а також перераховані депозитні кошти згідно з договором №040718/01-ДФОН від 04.07.2018 в сумі 456 776,90 доларів США із зазначенням призначення платежу «видача депозиту за договором №040718/01-ДФОН від 04.07.2018».

Рішенням Правління Національного банку України №729-рш від 30.10.2018 року «Про відкликання у Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Центр» банківської ліцензії та генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій» визначено, що відповідно до передавального акту станом на 05.10.2018 та затвердженого рішенням єдиного акціонера ПАТ «КБ «Центр» від 09.10.2018 №3 (а.с.172-173 т.1) та рішенням позачергових загальних зборів ПАТ «МТБ Банк» (протокол №59) від 09.10.2018, правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків ПАТ «КБ «Центр» є ПАТ «МТБ Банк» (а.с.164-166 т.1).

У серпні 2018 року позивача повідомили листом, що згідно з розпорядженням Національного банку України №477-ро від 10 серпня 2018 року, НБУ надав дозвіл на реорганізацію шляхом приєднання ПАТ КБ «Центр» до ПАТ «МТБ Банк» за спрощеною процедурою, передбаченою ст.1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків». На виконання розпорядження НБУ Наглядовою Радою ПАТ КБ «Центр» прийнято рішення №13 від 28.08.2018 року про закриття (припинення діяльності) відділення Київська дирекція ПАТ КБ «Центр», в якому знаходилися кошти позивача (а.с.10 т.1).

Всі вклади та рахунки були переведені в ПАТ «МТБ Банк», який став правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ КБ «Центр».

ОСОБА_2 19.09.2018 року надано в ЦВ ПАТ «МТБ Банк» у м. Києві платіжне доручення від 19.09.2018 року на переведення суми 459 791,09 доларів США з реквізитами поточного рахунку на його ім`я у АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.14 т.1).

Вказане платіжне доручення виконане відповідачем ПАТ «МТБ Банк» 11 жовтня 2018 року (а.с.16-19 т.1).

Відмовляючи у задоволені позову ОСОБА_2 про захист прав споживача, суд першої інстанції виходив про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунку), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно з ч.1 ст.1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунку.

Відповідно до ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму чи фінансування розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 19.09.2018 надано в ЦВ ПАТ «МТБ Банк» у м. Києві платіжне доручення від 19.09.2018 року на переведення суми 459 791,09 доларів США з реквізитами поточного рахунку на його ім`я у АТ КБ «Приватбанк» (а.с.14 т.1).

Вказане платіжне доручення виконане відповідачем ПАТ «МТБ Банк» 11 жовтня 2018 року (а.с.16-19 т.1).

Судом обґрунтовано не були взяті до уваги доводи позивача про те, що грошові кошти були переховані в АТ КБ «Приватбанк» 16 жовтня 2018 року, у зв`язку з чим відповідач допустив зволікання з перерахування грошових коштів позивача з 20 вересня 2018 року по 27 вересня 2018 року, з наступних підстав.

Згідно з п.3.5 Інструкції «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженої Постановою Національного банку України 21.01.2004 за №22, банк платника приймає платіжне доручення до виконання протягом 30 календарних днів з дати його виписки. День оформлення платіжного доручення не враховується.

Згідно з п.22.9 ст.22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банки виконують розрахункові документи відповідно до черговості їх надходження (крім випадків, встановлених законом) та виключно в межах залишку коштів на рахунках платників, крім випадків надання платнику обслуговуючим його банком кредиту.

Відповідно до п.8.4 ст.8 цього Закону міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі. Банк отримувача в разі надходження суми переказу протягом операційного дня зобов`язаний її зарахувати на рахунок отримувача або виплатити йому в готівковій формі в той самий день або в день (дата валютування), зазначений платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки.

Згідно з Постановою НБУ від 15.08.2016 №369 (яка була чинною на момент проведення операції) валютні платежі понад 150 тисяч в гривневому еквіваленті підлягають додатковій перевірці відповідно до розроблених банками внутрішніми процедурами.

На виконання Постанови НБУ від 15.08.2016 №369, яка діяла на час виконання платіжного доручення позивача, у ПАТ «МТБ БАНК» діяв Наказ №197 від 19.04.2018, який регламентував порядок додаткової перевірки валютних платежів понад 150 тис. в гривневому еквіваленті, який, в свою чергу, відводить на перевірку фінансового стану клієнта та ділової репутації строк до трьох робочих днів.

Крім того, судом встановлено, що рішенням Правління Національного банку України №729-рш від 30.10.2018 «Про відкликання у Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Центр» банківської ліцензії та генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій» визначено, що відповідно до передавального акту станом на 05.10.2018 та затвердженого рішенням єдиного акціонера ПАТ «КБ «Центр» від 09.10.2018 №3 та рішенням позачергових загальних зборів ПАТ «МТБ Банк» (протокол №59) від 09.10.2018 правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків ПАТ «КБ «Центр» є ПАТ «МТБ Банк».

Отже, лише з 09 жовтня 2018 року відповідач, набувши прав та обов`язків ПАТ «КБ «Центр», міг виконати платіжне доручення позивача №1 від 19 вересня 2018 року.

Судом обґрунтовано були взяті до уваги доводи відповідача про те, що на час звернення позивача - 19.09.2018 до ПАТ «МТБ Банк» Самойлов Б. знав, що з ПАТ «МТБ Банк» у нього відсутні цивільно-правові відносини та не укладено жодного договору, ані договору банківського рахунку фізичної особи (поточний рахунок), ані договору банківського рахунку фізичної особи (поточний накопичувальний рахунок).

Судом встановлено, що вказані договори були укладені позивачем з ПАТ «Комерційний Банк «Центр», який здійснював свою діяльність до 08.10.2018 року, що підтверджується повідомленням ПАТ «КБ «Центр» за вих. №1214/54 від 25.09.2018 про закриття (припинення діяльності) відділення Київської дирекції ПАТ КБ «Центр», яким ПАТ КБ «Центр» проінформував позивача, що внаслідок реорганізації вклади та рахунки будуть переведені до ПАТ «МТБ Банк» (а.с.10 т.1).

Крім того, судом встановлено, що відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 1.3 договору банківського вкладу №040718/01-ДФОН (строкового, з правом припинення), укладеного 04 липня 2018 року між ПАТ КБ «Центр» та ОСОБА_2 , банк відкрив вкладнику депозитний рахунок № НОМЕР_2 в іноземній валюті (долар США) в ПАТ «КБ «Центр» строком на 93 дні по 5 жовтня 2018 року, а вкладник вніс 4 липня 2018 року на відкритий вкладнику рахунок грошові кошти в сумі 992,00 доларів США. На суму вкладу ПАТ «КБ «Центр» нараховував і виплачував вкладнику (позивачу) проценти із розрахунку 4,5% річних у валюті вкладу.

Відповідно до п.1.5 договору банківського вкладу №040718/01 від 04.07.2018, укладеного ПАТ «КБ «Центр» з ОСОБА_2 , повернення вкладу за ініціативою вкладника до закінчення строку зберігання умовами цього договору не передбачається.

Згідно п.п.2.1.1 договору банк зобов`язується відкрити вкладнику депозитний рахунок на строк до 05 жовтня 2018 року, прийняти грошові кошти вкладника та забезпечити їх збереження.

Умовами п.2.1.2 договору банківського вкладу передбачено, що банк зобов`язується здійснити розрахунок і повернути вкладнику суму вкладу та суму процентів на поточний рахунок вкладника, відкритий в ПАТ «КБ «Центр», в день закінчення строку зберігання вкладу. Вклад та сума процентів можуть бути повернуті також шляхом видачі готівки з каси банку або шляхом зарахування на інший рахунок вкладника за умови подання ним відповідної заяви не пізніше ніж за два банківських дні до дати закінчення строку зберігання коштів.

Згідно з п.п.3.3 договору банківського вкладу нараховані проценти виплачуються в день повернення вкладу шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок вкладника, відкритий в ПАТ «КБ «Центр». Нараховані проценти також можуть бути виплачені шляхом видачі готівки з каси банку за умови подання вкладником відповідної заяви не пізніше ніж за два банківських дні до дати закінчення строку зберігання коштів.

Підписанням договору банківського вкладу, додатку №1 до цього договору та керуючись нормами чинного законодавства України, вкладник (позивач) підтвердив, що він ознайомлений, розуміє умови гарантування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відшкодування коштів за даним вкладом (п.2.5 договору).

За пунктом 8.1 договору останній набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним.

Відповідно до виписки за період з 04.07.2018 по 08.10.2018 з депозитного рахунку № НОМЕР_2 , відкритого ОСОБА_2 в ПАТ «КБ «Центр» за умовами договору банківського вкладу №040718/01-ДФОН від 04.07.2018 (а.с.147-153 т.1), вбачається, що за період з часу відкриття рахунку 04.07.2018 року на депозит було залучено кошти в сумі 992,00 долари США, після чого відбувалось поповнення депозиту, і станом на 06.08.2018 року на даному депозитному рахунку позивача зберігалось 456 776,90 доларів США, які, відповідно до умов договору залишались зберігатися на депозитному рахунку позивача № НОМЕР_2 в ПАТ «КБ Центр» включно по дату закінчення строку договору - 05.10.2018 року.

Також, з цієї виписки вбачається, що 05.10.2018 кошти у розмірі 456 776,90 доларів США із зазначенням призначення платежу «видача депозиту за договором №040718/01-ДФОН від 04.07.2018» та грошові кошти у сумі 3 014,19 дол. США із призначенням платежу «перераховано відсотки за період з 04.07.2018 по 04.10.2018 на поточний рахунок згідно договору №040718/01-ДФОН від 04.07.2018» були перераховані з депозитного рахунку № НОМЕР_4 на поточний рахунок № НОМЕР_2 , що належить позивачу та був відкритий в ПАТ «КБ «Центр» (а.с.154-155 т.1).

Виписка також містить інформацію, що 08.10.2018 кошти у сумі 459 791,09 дол. США з поточного рахунку були перераховані на рахунок ПАТ КБ «Центр» із призначенням платежу «згортання залишків в зв`язку із реорганізацією шляхом приєднання до ПАТ «МТБ Банк» згідно дозволу НБУ від 10.08.2018 за №477-ро (а.с.155 т.1).

Кошти у сумі 459791,09 дол. США 08.10.2018 перераховані на рахунок позивача в ПАТ «МТБ Банк» із зазначенням призначення платежу «передача залишків ПАТ КБ «Центр» згідно передавального балансу від 05.10.2018» (а.с.158-160 т.1).

Крім того, згідно виписки з поточного рахунку вкладника № НОМЕР_3 (а.с.154-155 т.1), відкритого ОСОБА_2 в ПАТ «КБ «Центр» 26.07.2017, за період з 04.10.2018 року по 08.10.2018 року, станом на 05.10.2018 (дату закінчення дії договору депозиту) на даний поточний рахунок з депозитного рахунку перераховано відсотки за період з 04.07.2018 по 04.10.2018 згідно з договором № 040718/01-ДФОН від 04.07.2018 в сумі 3 014,19 доларів США, а також перераховані депозитні кошти згідно з договором №040718/01-ДФОН від 04.07.2018 в сумі 456 776,90 доларів США із зазначенням призначення платежу «видача депозиту за договором №040718/01-ДФОН від 04.07.2018».

Отже, своєчасно, в день закінчення договору банківського вкладу 05.10.2018 року відбулась видача депозиту за договором банківського вкладу №040718/01-ДФОН від 04.07.2018 року в сумі 459 791,09 доларів США, з яких депозитні кошти в сумі 456 776,90 доларів США, перераховані з депозитного рахунку та відсотки за депозитом, нараховані з 04.07.2018 по 04.10.2018, в сумі 3 014,19 доларів США, шляхом їх перерахування 05.10.2018 року на поточний рахунок вкладника (позивача), відкритому в ПАТ «КБ «Центр».

Таким чином, ПАТ «КБ «Центр» в повному обсязі та у визначений строк, передбачений договором банківського вкладу, виконав усі свої зобов`язання перед вкладником-позивачем за договором банківського вкладу №040718/01-ДФОН від 04.07.2018 року.

Висновки суду про те, що позивачу було відомо про кінцевий строк дії договору банківського вкладу та про той факт, що його грошові кошти в сумі 456 776,90 доларів США відповідно до умов договору банківського вкладу зберігаються на його депозитному рахунку в ПАТ «КБ «Центр» включно по дату закінчення строку договору - 05.10.2018, коли йому має бути повернуто як суму депозитного вкладу - 456 776,90 дол. США, так і нараховані з 04.07.2018 саме по 04.10.2018 відсотки в розмірі 3 014,19 дол. США відповідають встановленим обставинам справи.

Будь-яких доказів щодо дострокового припинення чи розірвання договору банківського вкладу № 040718/01-ДФОН від 04.07.2018 року позивачем не надано.

Отже суд дійшов вірного висновку про те, що підстав для повернення позивачу (вкладнику) коштів та нарахованих процентів за договором банківського вкладу до закінчення строку зберігання, а саме, до 05 жовтня 2018 року, у відповідача не було, про що позивачу було відомо з огляду на положення п.п.1.5 договору банківського вкладу.

Також суд обґрунтовано не взяв до уваги доводи позивача про те, що ПАТ «МТБ Банк» був зобов`язаний виконати 19.09.2018 року зобов`язання по перерахуванню грошових коштів у розмірі 459 791,09 доларів США з рахунку позивача, так як станом на день звернення позивача до ПАТ «МТБ Банк» з платіжним дорученням в іноземній валюті №1 від 19.09.2018, ПАТ «МТБ Банк» не мав ні правових підстав, ні повноважень його виконати.

Судом встановлено, що в результаті приєднання ПАТ КБ «Центр» до ПАТ «МТБ Банк», 08.10.2018 на ім`я ОСОБА_2 відкрито наступні рахунки (а.с.185-186 т.1):

- 2620.110573400/5978 у валюті Євро

- 2620.810573400/8978 у валюті Євро

- 2620.410573400/2840 у валюті Долари США

- 2620.210573400/2840 у валюті Долари США

- 2620.910573400/7840 у валюті Долари США

- 2620.310573400/3980 у національній валюті гривня

- 2620.010573400/6980 у національній валюті гривня.

Також, 08 жовтня 2018 року до ПАТ «МТБ БАНК» було переведено відповідні залишки за рахунками, які залишалися на відповідних рахунках у ПАТ КБ «Центр», що були відкриті на ім`я позивача:

- 2620.110573400/5978 - 0,00 у валюті Євро

- 2620.810573400/8978 - 0,00 у валюті Євро

- 2620.410573400/2840 - 0,00 у валюті Долари США

- 2620.210573400/2840 - 0,00 у валюті Долари США

- 2620.910573400/7840 - 459 791,09 у валюті Долари США

- 2620.310573400/3980 - 1,99 у національній валюті гривня

- 2620.010573400/6980 - 0,00 у національній валюті гривня.

ПАТ «МТБ Банк» вступивши у правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків ПАТ «КБ «Центр», а також після зарахування залишку коштів (08.10.2019) у розмірі 459 791,09 доларів США на поточний рахунок в Центральному відділенні ПАТ «МТБ Банк» у місті Києві, платіжне доручення в іноземній валюті №1 від 19.09.2018 року на суму 459 791,09 доларів США з реквізитами поточного рахунку на ім`я ОСОБА_2 у ПАТ КБ «ПриватБанк» було прийнято до опрацювання та після перевірки відповідності операції вимогам нормативних актів регулятора, зазначене платіжне доручення було виконано та кошти переказані у повному обсязі 11 жовтня 2018 року на рахунок у ПАТ КБ «ПриватБанк», що належить позивачу.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідачем фактично було затримано платіж з 09.10.2018 року по 11.10.2018 року, тобто на 3 (три) дні, в межах строків, визначених законом, а не з 20 вересня 2018 року по 27 вересня 2018 року, як зазначив позивач у позовній заяві.

Згідно з ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

З урахуванням викладеного, суд оцінивши докази у справі, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному їх дослідженні прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , оскільки судом не встановлено, що відповідачем було допущено зволікання у здійсненні платіжного доручення №1 від 19 вересня 2018 року щодо перерахування коштів.

Висновки суду відповідають вимогам закону, на які посилався суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 про те, що суд безпідставно відмовив у задоволені позову, не здійснивши всебічний розгляд обставин справи тане надавши оцінки наявним у справі доказам, колегія суддів вважає безпідставними у відповідності до встановлених обставин за наявними в матеріалах справи доказами.

Крім того, колегія суддів вважає, що вказані доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта із висновками суду першої інстанції щодо встановлених обставин справи, ці доводи були предметом перевірки суду першої інстанції, який дав їм повну, всебічну та об`єктивну оцінку у своєму рішенні, проте повноваження суду апеляційної інстанції стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (пункт 42 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03).

Зазначені доводи не вказують на порушення судом норм матеріального та процесуального права та на незаконність судового рішення, і не є визначальними при ухваленні рішення.

Інші доводи апеляційної скарги також не є суттєвими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Одночасно, апеляційний суд звертає увагу на те, що за положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За правилами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

Належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Нових доказів на підтвердження доводів апеляційних скарг до суду апеляційної інстанції надано не було.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення судового рішення, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги є безпідставними, всі доводи були розглянуті судом першої інстанції при розгляді справи, та їм була надана відповідна правові оцінка, а тому суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв`язку з чим апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 09 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 16 червня 2023 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Є.С. Сєвєрова

______________________________________ Т.В. Цюра