Справа № 191/3541/23
Провадження № 2/191/908/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прижигалінської Т.В.

за участю секретаря Силкіної О.Г.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Іларіонівської селищної ради про встановлення факту родинних відносин, факту прийняття спадщини та визнання права приватної власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Іларіонівської селищної ради про встановлення факту родинних відносин, факту прийняття спадщини та визнання права приватної власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 її двоюрідний дядько. Після його смерті відкрилася спадщина, яку він прийняв фактично після смерті свого батька - ОСОБА_4 , згідно із ст. 1268 ЦК України, так як постійно проживав разом зі своїм батьком за адресою : АДРЕСА_1 на час смерті останнього, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщина складається з належних на праві власності ОСОБА_4 житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою : АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на зазначений житловий будинок підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння АДРЕСА_2 , видане Іларіонівською селищною радою 04.05.1962 року, зареєстрованого Синельниківським БТІ 04.05.1962 року за № 29/7. Згідно довідки комунального підприємства «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» № 338 від 27.04.2023 року за вищевказаною адресою розташовані :

- житловий будинок А1, веранда а2, загальною площею 49,7 кв.м., житловою площею 29,1 кв.м., літня кухня Б1, погріб П1, вбиральня Д1, водоколонка № 3, огорожа № 1,2.

На підставі розпорядження голови Іларіонівської селищної ради №14 від 11.02.2016 року «Про перейменування вулиць в населених пунктах Іларіонівської селищної ради» перейменовано вулицю «Щорса» на вулицю «Лугова» в смт.І ларіонове, Синельниківського району, Дніпропетровської області і в зв`язку з перенумерацією будинків тепер його адреса - АДРЕСА_1 .

Право власності на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю Серія ДП Св 012420 від 22.01.1998 року. Площа земельної ділянки 0,1156 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Згідно витягу з Державного земельного кадастру зазначена земельна ділянка має кадастровий номер: :01:002:0824.

Заповіту дядько не залишив. Спадкоємців ні першої, ні другої, ні третьої, ні четвертої черги немає. Вона єдиний спадкоємець п`ятої черги спадкоємців за законом. Спадщину після смерті ОСОБА_3 вона прийняла згідно із ст. 1269 ЦК України, так як у встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Її родинні зв`язки зі спадкодавцем підтверджуються наступним чином: померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 і її дідусь ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 - рідні брати. Свідоцтво про народження ОСОБА_6 є в наявності, а згідно з даними Державного архіву Полтавської області (довідка № 04-14/1248 від 16.09.2021 р.) актовий запис про народження ОСОБА_4 не зберігся. ОСОБА_3 - син померлого ОСОБА_4 , підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_7 . Ні дружини, ні дітей він не мав. Її мати - ОСОБА_8 , в її свідоцтві про народження вказаний батьком ОСОБА_5 . Після укладення шлюбу прізвище її матері « ОСОБА_9 ». У свідоцтві про народження позивачки вказано : мати - ОСОБА_10 .

Після укладення шлюбу її прізвище - ОСОБА_11 . В червні 2021 року позивач звернулася до Другої Синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Постановою державного нотаріуса від 19.06.21 року за № 484/02-31 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як право власності на житловий будинок, розташований за адресою : АДРЕСА_1 не

зареєстровано за померлим ОСОБА_4 .

Але згідно довідки комунального підприємства «Новомосковське міжрайонне

бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» № 338 від 27

квітня 2023 року, в зв`язку з перейменуванням та перенумерацією будинків право

власності на зазначений житловий будинок зареєстровано за померлим

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 тільки за старою адресою ( АДРЕСА_3 ).

У зв`язку з цим, позивач просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що народився в с. Маячка Новосанжарського району Полтавської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що народився в селі Котовськ Зачепилівського району Харківської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідними братами; встановити факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , його сином - ОСОБА_3 , який на час відкриття спадщини був зареєстрований та постійно проживав на час смерті спадкодавця разом з ним за адресою : АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_12 право приватної власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою : АДРЕСА_1 , а саме : житловий будинок А1, веранда а2, що складається з : 1-веранди, площею 7.4 кв.м., 2-кухні, 6.7 кв.м., 3-кімнати, 9.4 кв.м., 4-кухні, 6.5 кв.м., 5-кімнати, 6.7 кв.м., 6-кімнати, 13.0 кв.м., загальною площею 49,7 кв.м., житловою площею 29,1 кв.м., літня кухня Б1, погріб П1, вбиральня Д1, водоколонка № 3, огорожа № 1,2; визнати за ОСОБА_12 право приватної власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0.1156 га., розташовану за адресою : АДРЕСА_1 , кадастровий номер : :02:002:0824.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак до його початку надав клопотання про розгляд справи без його участі. Заперечень проти задоволення позовних вимог немає.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 вони були односельчанами років 15. ОСОБА_15 та ОСОБА_14 були рідними братами, так як він з ними часто спілкувався і йому відомо про їх родинний зв`язок.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 вони були односельчанами років 12 до їх смерті. Проживали разом по одній вулиці. ОСОБА_14 та ОСОБА_15 були рідними братами, це йому відомо, бо він з ними часто спілкувався. ОСОБА_7 був сином ОСОБА_4 .

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, дійшов наступного висновку.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу. в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Постановою державного нотаріуса Другої Синельниківської державної нотаріальної контори Мельниковим О.Ж. від 19.06.2021 року ОСОБА_17 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що право власності за померлим ОСОБА_4 не зареєстровано.

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , серія НОМЕР_1 , її батьками зазначені : «Батько ОСОБА_19 », «Мати ОСОБА_10 ».

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_20 (російською мовою), ІНФОРМАЦІЯ_7 , Серія НОМЕР_2 , вбачається, що її батьками є : «Батько ОСОБА_21 » (російською мовою), «Мати ОСОБА_22 » (російською мовою).

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_21 (російською мовою), ІНФОРМАЦІЯ_8 , вбачається, що його батьками є : «Батько ОСОБА_23 » (російською мовою), «Мати ОСОБА_24 » (російською мовою).

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_25 (російською мовою), ІНФОРМАЦІЯ_9 , Серія НОМЕР_3 , вбачається, що його батьками є : «Батько ОСОБА_26 » (російською мовою), «Мати ОСОБА_27 » (російською мовою).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу Серії НОМЕР_4 , 20.10.1979 року зареєстрували шлюб ОСОБА_28 та ОСОБА_20 (російською мовою). Прізвище дружини після укладення шлюбу : « ОСОБА_9 ».

Згідно копії свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_5 , 06.08.2005 року зареєстрували шлюб ОСОБА_29 та ОСОБА_30 . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу : « ОСОБА_11 ».

ІНФОРМАЦІЯ_10 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_11 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_8 .

З копії свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № НОМЕР_9 від 04.05.1962 року, вбачається, що житловий будинок, розташований за адресою : АДРЕСА_3 належить ОСОБА_4 .

Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю, Серії ДП Св 012420, ОСОБА_4 на підставі рішення 17 сесії ХХІІІ скликання Іларіонівської селищної ради від 25.12.1997 року передана у приватну власність земельна ділянка площею 0.1156 га, яка розташована на території АДРЕСА_4 та передана для будівництва та обслуговування житлового будинку.

З Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-020 від 18.12.2020 року кадастровий номер земельної ділянки, розташованої за адресою : АДРЕСА_1 , зазначений як :02:002:0824.

Відповідно довідки КП «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» №338 від 27.04.2023 року, житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які розташовані за адресою : АДРЕСА_3 , зареєстровані за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, видане Іларіонівською селищною радою від 04.05.1962 року, за №755. За вищевказаною адресою розташовані : житловий будинок А1, веранда а2 (загальною площею 49,7 кв.м.; житловою площею 29,1 кв.м.), літня кухня Б1, погріб П1, вбиральня Д1, водо колонка №3, огорожа №1,2. На підставі Розпорядження голови Іларіонівської селищної ради №14 від 11.02.2016 року «Про перейменування вулиць в населених пунктах Іларіонівської селищної ради» перейменовано АДРЕСА_1 і у зв`язку з пере нумерацією будинків тепер його адреса АДРЕСА_1 .

З довідки Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району № 911/07-18 від 31.07.2023 року вбачається, що ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_11 разом з ОСОБА_3 , 1953 року народження ( особа померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

В матеріалах спадкової справи №178/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , міститься заява ОСОБА_2 про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців).

Згідно зі cт. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до cт. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Статтею 1221 ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Спадкування за законом здійснюється у наступній черговості (при цьому кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання права на спадкування, встановлених статтею 1259 ЦК України):

- перша черга: діти спадкодавця (у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті), той із подружжя, який його пережив, та батьки;

- друга черга: рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері;

- третя черга: рідні дядько та тітка спадкодавця;

- четверта черга: особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини;

- п`ята черга: інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення, та утриманці спадкодавця (неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування).

Таким чином, в основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Системне тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як "одержання права на спадкування наступною чергою" (частина друга статті 1258 ЦК України) та "зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом".

"Одержання права на спадкування наступною чергою" (частина друга статті 1258 ЦК України) стосується другої-п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини.

Частиною 1 ст. 1265 ЦК України передбачено, що у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Згідно ч.1, 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Відповідно до ст.81 Земельного кодексу України підставою набуття права

власності на землю громадянами України є також прийняття спадщини.

Частиною 1 статті 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава

мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти,

дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Згідно з ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права

власності не встановлена судом.

Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у п.10 зазначив, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були рідними братами, про що також підтвердили в судовому засіданні свідки. Крім того, ОСОБА_3 дійсно на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 був зареєстрований та постійно проживав із спадкодавцем на день смерті останнього, а тому в розумінні ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Також, в судовому засіданні було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачка є єдиним спадкоємців після смерті ОСОБА_3 , а тому у відповідності до норм цивільного законодавства має право на визнання права власності на спадкове майно.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, не заперечувались відповідачем, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного ст. 5 Конституції України, ст.ст.81, 131 Земельного Кодексу України, ст.ст.4,13,15,16, 328, 1216-1218, 1221, 1225, 1258, 1265, 1268 ЦК України, п.2,10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», та керуючись ст.ст. 76, 78, 80, 81, 89, 95, 141, 177, 206, 263, 264, 315 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що народився в с. Маячка Новосанжарського району Полтавської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що народився в селі Котовськ Зачепилівського району Харківської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідними братами.

Встановити факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , його сином - ОСОБА_3 , який на час відкриття спадщини був зареєстрований та постійно проживав на час смерті спадкодавця разом з ним за адресою : АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_12 право приватної власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою : АДРЕСА_1 , а саме : житловий будинок А1, веранда а2, що складається з : 1-веранди, площею 7.4 кв.м., 2-кухні, 6.7 кв.м., 3-кімнати, 9.4 кв.м., 4-кухні, 6.5 кв.м., 5-кімнати, 6.7 кв.м., 6-кімнати, 13.0 кв.м., загальною площею 49,7 кв.м., житловою площею 29,1 кв.м., літня кухня Б1, погріб П1, вбиральня Д1, водоколонка № 3, огорожа № 1,2.

Визнати за ОСОБА_12 право приватної власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0.1156 га., розташовану за адресою : АДРЕСА_1 , кадастровий номер : :02:002:0824.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 14.12.2023 року.

Суддя Т. В. Прижигалінська