Справа № 386/1577/23
Провадження № 2-о/386/55/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

15 грудня 2023 року смт. Голованівськ

Суддя Голованівського районного суду Кіровоградської області

Гут Ю. О.

розглянувши ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин,-

встановив:

ОСОБА_1 14.12.2023 звернулась до суду з заявою до про встановлення факту родинних відносин, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме: те, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Голованівськ Голованівського району Кіровоградської області є двоюрідним братом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В заяві просила викликати в якості свідків осіб, список яких додає.

У пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009, №2 роз`яснюється, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам ЦПК України.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими заявник звертається до суду для захисту, а також дотримання ним вимог, передбачених статтею 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовні заяві має бути зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Проте, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету сторін не зазначено.

Частиною 1 статті 318 ЦПК України передбачено, що у заяві про встановлення факту повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Згідно п.7постанови пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах, що мають юридичне значення», передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

У заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, заявник не обґрунтовував заявлені вимоги, мету, для відновлення яких саме неоспорюваних прав, свобод чи інтересів необхідно, щоб суд встановив факт відповідних родинних відносин.

В заяві заявником зазначено, що з метою підтвердження родинних відносин з ОСОБА_2 вона зверталась до органів реєстрації актів цивільного стану, але на даний час відповіді їй не надано, однак доказів звернення до РАЦСу заявником до заяви не додано.

Таким чином, заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 318 цього Кодексу.

Згідно ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Також, порушення вимог ч. 3 ст. 177 ЦПК України, з урахуванням вимог частин 1, 3, 4 ст. 53 ЦПК України, заявник не зазначає на яких підставах зазначених осіб належить залучити до участі у справі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц зазначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право .

З наведеного вище вбачається, що для вирішення питання розгляду справи в окремому чи в позовному провадженні слід встановити такі обставини, зокрема: чи заводилася спадкова справа щодо майна померлого; чи є інші спадкоємці та чи прийняли вони спадщину; докази подання заявником заяви до нотаріуса про прийняття спадщини та наявність відмови нотаріуса у здійсненні нотаріальної дії шляхом прийняття відповідного процесуального рішення у формі постанови; неможливість у інший спосіб усунути виявлені недоліки, зокрема шляхом звернення до уповноважених органів, в т.ч. до відділу державної реєстрації актів цивільного стану; породження фактом, який необхідно встановити, юридичних наслідків, тобто виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі.

Заявницею вказано заінтересованими особами Голованівська районна державна адміністрація Кіровоградської області та приватний нотаріус, проте не роз`яснено, які у них виникають спадкові права саме на майно спадкодавця і з яких підстав він залучений, в розумінні ст. 294 ЦПК України.

Заявницею вказано, що їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 та роз`яснено про необхідність підтвердження родинних відносин між нею та ОСОБА_2 , тобто цей факт необхідно встановити для оформлення спадкових прав, а по таким справам заінтересованими особами будуть інші спадкоємці, які прийняли спадщину, а за їх відсутністю органи місцевого самоврядування.

Крім того, заява містить клопотання про допит свідків, яке оформлено неналежним чином, оскільки відповідно до ст.91 ЦПК України виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи.

У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання(перебування) або місце роботи,обставини,які він може підтвердити. Заява про виклик свідка має бути подана до початку першого судового засідання у справі. Таким чином, заявнику необхідно подати до суду належним чином оформлену заяву про виклик свідків.

Слід зазначити, що зазначені в ухвалі суду недоліки поданої заяви не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являє собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів цивільного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Отже, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку на усунення викладених в ухвалі недоліків.

Враховуючи викладене, залишення даної заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки після усунення недоліків позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

Згідно приписів ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 258-261, 353 ЦПК України, суддя

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання останньою копії ухвали суду.

Роз`яснити заявнику, що в разі якщо у вказаний строк недоліки заяви не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та буде повернута останній, що не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду.

Копію ухвали суду надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Гут Ю. О.