Справа № 129/2878/21
Провадження по справі № 2/129/126/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" травня 2023 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Капуша І.С.,

з участю секретаря судових засідань Іванченко О.В.,

представника позивача адвоката Гуравської В. Ю.,

представників відповідача Міністерство юстиції України Пасічник Л.М., ОСОБА_1 ,

за відсутності відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гайсині цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , Міністерства юстиції України, про визнання права власності на нерухоме майно, визнання протиправним та скасування наказу «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав»,-

Установив:

30.09.2021р. до Гайсинського районного суду Вінницької області звернувся ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Гуравська В.Ю. з позовом до ОСОБА_3 (Відповідач 1), ОСОБА_2 (Відповідач 2), Міністерства юстиції України (Відповідач 3, Мін`юст), про визнання права власності на нерухоме майно, визнання протиправним та скасування наказу «Про скасування рішень про державну реєстрацію» в якому просив:

- визнати за ОСОБА_4 , право власності на: нежитлове приміщення газового складу площею 62,6 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення магазину площею 55,6 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 27.03.2020 р. № 1231/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав» в частині, що стосується майнових прав ОСОБА_4 , зокрема щодо скасування рішень державного реєстратора від 07.11.2019 р. №49561916 та № 49561798.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що нерухоме майно, право власності позивача на яке не визнається відповідачами, розташоване на території колишньої Кунянської сільської ради, тепер - Гайсинської міської ради Гайсинського району Вінницької області, крім того відповідний спір має приватноправовий характер, оскільки він обумовлений порушенням права позивача, що підлягає захисту в передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин спосіб, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень, тобто, спір про визнання протиправним і скасування наказу Мін`юсту не є публічноправовим та не належить до адміністративної юрисдикції. У таких випадках юрисдикція спорів визначається за суб`єктною ознакою як цивільна або господарська.

Ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 06.10.2021р. задоволено самовідвід судді Швидкого О.В., протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею у справі визначено Капуша І.С.

12.10.2021р. ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області відкрито загальне позовне провадження у справі, справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Гуравська В.Ю. позовні вимоги підтримала в повному обсязі з огляду на таке.

28.01.2000 року (протокол І - а.с. 63-65), керуючись чинним на той час законодавством з питань розпаювання майна, що перебувало у колективній власності, загальними зборами членів Колективного сільськогосподарського підприємства «Колос», було прийняте рішення про передачу ОСОБА_4 в рахунок належного йому майнового паю вартістю 8000 грн. нерухомого майна у вигляді:

- нежитлового приміщення газового складу площею 62,6 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю - 1599,81 грн.

- нежитлового приміщення магазину площею 55,6 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю - 3846,85 грн.

Зазначене нерухоме фактично майно передане позивачу згідно Акту передачі майна, яке виділено в натурі у власність ОСОБА_4 в розрахунку майнового паю 8 000 грн. від 09.01.2000 р.

Передача позивачу майна в рахунок належного йому майнового паю була здійснена на підставі та на виконання Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки» від 03.12.1999 р. № 1529/99 (в редакції, чинній на час передачі майна).

Оскільки Постанова Кабінету Міністрів України № 177 від 28.02.2001 р. «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки», додатком до якої було затверджено Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємство (майновий сертифікат), станом на день передачі позивачу вказаного майна, ще не було видано, то відповідно і Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємство (майновий сертифікат) позивачу не видавався, і не міг бути виданий, оскільки право на майновий пай позивачем було витребуване, ще до того, як держава запровадила «майнові сертифікати».

В листопаді 2019 року, позивач звернувся до державного реєстратора Михайлівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області Барабаша Олега Сергійовича із заявами про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Для здійснення державної реєстрації права власності позивачем було подано оригінали протоколів загальних зборів членів КСП «Колос» с. Куна Гайсинського району Вінницької області, оригінали актів приймання - передачі майна та документи, що підтверджують особу позивача та сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав.

Державним реєстратором були прийняті рішення про проведення державної реєстрації прав ОСОБА_4 - рішення №№ 49561916, 49561798 від 07.11.2019 року.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно, жителями с. Куна Гайсинського району Вінницької області відповідачем 1 ОСОБА_3 та відповідачем 2 ОСОБА_2 27.11.2019 року було подано скаргу на зазначені вище рішення державного реєстратора.

За результатами розгляду цієї скарги відповідачем 3 Мін`юстом 27.03.2020 року було видано наказ № 1231/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав». Позивач вважає цей наказ протиправним, таким що порушує права позивача та підлягає скасуванню з огляду на таке.

Так, копію скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 із супровідним листом відповідачем 3 на ім`я позивача (але на адресу розташування нерухомого майна, державну реєстрацію мого права власності на яке згодом і було скасовано відповідачем 3) було надіслано 13.01.2020 р. (хоча визначений законом строк розгляду скарги встановлено 30 днів). Цим же супровідним листом було повідомлено, що про дату, час і місце розгляду скарги позивач може дізнатися на офіційному сайті відповідача 3.

Як видно із копії скарги та доданих до неї документів, які були надіслані на ім`я позивача відповідачем 3, у скарзі не зазначено дату її подання відповідачеві 3 (всупереч вимогам ч. 7 ст. 5 Закону України «Про звернення громадян»), що в силу вимог ч. 8 ст. 5 цього ж Закону є підставою для повернення звернення заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш, як через десять днів від дня його надходження. Додаткові вимоги до такого роду скарг також передбачає ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в тому числі щодо зазначення дати складання скарги.

Крім того, додатки до скарги не були належним чином посвідчені скаржниками, що є прямим порушенням вимог закону щодо оформлення скарг на рішення державного реєстратора, а саме абз. 2 ч. 5 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», де передбачено, що до скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення державним реєстратором (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

Скаргу було зареєстровано відповідачем 3 27.11.2019 р.

Відповідно до п. 5 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1128 ( в редакції, чинній на день реєстрації скарги), Комісія з розгляду скарг протягом п`яти робочих днів з дати реєстрації скарги суб`єктом розгляду скарги вивчає скаргу для встановлення, в тому числі, чи оформлено скаргу з дотриманням вимог, визначених законодавством.

Згідно п. 7 цього Порядку, у разі, коли встановлено, що скаргу оформлено без дотримання вимог, визначених законодавством, суб`єкт розгляду скарги на підставі висновку комісії приймає мотивоване рішення про відмову у задоволенні скарги без розгляду її по суті із зазначенням вичерпної інформації про підстави такої відмови, згадане рішення оформлюється у формі наказу.

Всупереч вимогам п. 5 та п. 7 Порядку, замість встановлення підстав для відмови в задоволенні скарги у зв`язку із оформленням скарги без дотримання вимог, визначених законом, відповідачем 3 було здійснено розгляд скарги по суті.

Не відмовивши у задоволенні скарги без розгляду по суті, відповідач 3 допустив порушення Порядку № 1128. Викладене вище узгоджується з постановою Верховного Суду від 22 серпня 2018 p. у справі № 826/10548/17. де зазначено, що перед тим, як вивчати обставини, викладені у скарзі, Мін`юст повинен перевірити дотримання всіх передумов.

Крім цього, абзацом 2 ч. 5 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», передбачено, що до скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення державним реєстратором (за наявності). Як видно з матеріалів скарги, до неї було додано лише копію Постанови Вінницького апеляційного суду від 30.10.2019 р. по справі № 2-О-80/2006. Зазначене рішення суду, хоч і прийняте за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , однак, не містить жодних приписів щодо права власності (чи інших прав) скаржників на перелічене ними у скарзі майно. Жодних інших доказів щодо наявності у них прав на це майно, до матеріалів скарги додано не було, як і не було додано доказів, що підтверджують факт порушення прав скаржників у результаті прийняття оскаржуваних ними рішень державним реєстратором.

Листом від 09.01.2020 p. № 653/КО-26040/19.2.1 скаржників ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було повідомлено про продовження строку скарги до 45 календарних днів. Про існування цього листа позивачу стало відомо з матеріалів справи № 120/1637/20-а у червні 2020 року.

Зважаючи на те, що скарга зареєстрована відповідачем 3 27.11.2019 p., беручи до уваги, що строк її розгляду було продовжено до 45 календарних днів, граничний строк її розгляду становив 11.01.2020 р., однак позивачу матеріали скарги було надіслано 13.01.2020р.

Розгляд скарги відповідачем 3 було проведено 27.02.2020 p., рішення за результатами її розгляду прийняте 27.03.2020 року, тобто поза межами визначеного законом строку розгляду звернень громадян.

Порушення строку розгляду скарги є підставою для скасування наказів Міністерства юстиції за розглядом скарг у сфері державної реєстрації, що узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові Верховного Суду від 12.06.2019 р. по справі № 821/1490/17.

Зазначеним вище супровідним листом позивача було повідомлено, що повідомлення про дату, час і місце розгляду цієї скарги, буде опубліковано на офіційному сайті відповідача 3.

Всупереч вимогам п. 11 Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. № 1128, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 р. № 1150, що діяла на момент розгляду скарги, позивача не було повідомлено про дату, час і місце розгляду цієї скарги та про можливість надання пояснень з цього приводу, жодним із передбачених Порядком додаткових способів, в той час, як п. 11 вказаного Порядку передбачає обов`язкове повідомлення заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрів, одним із зазначених в Порядку способів.

Крім того, положеннями п. 10 Порядку передбачено, що «Для розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально Мін`юст чи відповідний територіальний орган запрошує скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальний орган Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрі», положеннями п. 12 Порядку визначено, що «Копії скарги у сфері державної реєстрації та доданих до неї документів надаються особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку (крім скаржника), в день розгляду Мін`юстом чи відповідним територіальним органом скарги у сфері державної реєстрації колегіально. За відповідним клопотанням осіб, визначених в абзаці першому цього пункту, колегія відкладає розгляд скарги у сфері державної реєстрації на не більше ніж одну годину для забезпечення можливості ознайомлення таких осіб з відповідною скаргою та доданих до неї документів. Особи, визначені в абзаці першому цього пункту, мають право подавати письмові пояснення по суті скарги у сфері державної реєстрації, які обов`язково приймаються колегією до розгляду.».

Пунктом 4 розділу III Положення про Колегію з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.01.2020 р. № 71/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.01.2020 р. за № 24/34307, визначено, що «Розгляд Колегією скарги у сферах державної реєстрації здійснюється в такій послідовності: 1) доповідь посадової особи Мін`юсту чи відповідного територіального органу по суті скарги у сферах державної реєстрації, відповіді на питання Колегії; 2) надання усних пояснень особами, запрошеними для розгляду відповідної скарги у сферах державної реєстрації колегіально; 3) обговорення Колегією скарги у сферах державної реєстрації; 4) винесення співголовою Колегії на голосування проекту рішення за результатом колегіального розгляду скарги у сферах державної реєстрації; 5) голосування Колегією за результатом розгляду скарги у сферах державної реєстрації.

Особи, запрошені для розгляду відповідної скарги у сферах державної реєстрації колегіально, можуть бути присутніми на засіданні Колегії виключно під час надання усних пояснень по суті такої скарги.».

Пунктом 7 Положення визначено, що «У засіданні Колегії під час надання усних пояснень особами, запрошеними для розгляду скарги у сферах державної реєстрації колегіально, відповідно до підпункту 2 пункту 4 цього розділу можуть також брати участь представники неурядових організацій, що представляють та захищають інтереси бізнесу в Україні, у тому числі представники Ради бізнес- омбудсмена.».

Пунктом 12 Положення визначено, що «Розгляд Колегією скарги у сферах державної реєстрації здійснюється повторно виключно у разі доручення Мін`юсту щодо перегляду відповідної скарги з мотивів невідповідності висновку вимогам законодавства та/або у разі, якщо Колегією належно не було досліджено обставини відповідної скарги. За потреби повторний розгляд відбувається з повторним викликом сторін. Розгляд Колегією скарги у сферах державної реєстрації повторно здійснюється у послідовності, передбаченій пунктом 4 цього розділу, та із запрошенням за потреби осіб для надання усних пояснень відповідно до підпункту 2 пункту 4 цього розділу».

Дотримання вказаних вимог було б неможливим без існування дієвого механізму належного та завчасного повідомлення всіх зацікавлених осіб про час та місце розгляду Колегією скарги на дії державного реєстратора. Результатом такого повідомлення повинна бути фактична обізнаність всіх зацікавлених осіб про дату, час та місце розгляду Колегією скарги, яка надає можливість належно підготуватися до розгляду такої скарги та взяти участь в її розгляді. Лише після з`ясування факту такої обізнаності Колегія може вирішити питання про можливість розгляду скарги без участі зацікавлених осіб, які не з`явились на засідання Колегії.

Такі висновки узгоджуються також із позицією Верховного Суду, висловленою в Постанові від 12.06.2019 р. по справі № 21/1490/17.

Таким чином, недотримання порядку розгляду скарги у вимірі зазначених правовідносин, мети, значення і призначення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, за наслідками якої один із суб`єктів реєстраційних дій втрачає речове право, а інших набуває, не може і не повинно визнаватися формальним порушенням. (Висновки ВС у постановах від 19.06.2019 р. у справі № 826/9614/17. від 26.04.2019 p. у справі № 821/669/17 та у справі № 826/9046/16).

В поданій ОСОБА_2 та ОСОБА_3 скарзі, основною підставою нібито «протиправності» оскаржуваних ними рішень державного реєстратора, є посилання на те, що державну реєстрацію ним проведено на підставі «сфальсифікованих та підроблених документів бувшого КСП «Колос» с. Куна».

Будь-яких доказів щодо підробки поданих державному реєстраторові документів скаржниками надано не було, як і не було надано рішення суду про визнання зазначених документів недійсними.Сама ж скарга обгрунтована, насамперед, протиправним позбавленням скаржників прав (невідомо яких та невідомо чим підтверджених, оскільки правовстановлюючих документів ними до скарги додано не було) унаслідок підроблення документів, а не у зв`язку з порушенням державним реєстратором вимог законодавства щодо порядку чи підстав вчинення реєстраційних дій, відповідності таких дій вимогам законодавства. Ураховуючи відсутність у скарзі обгрунтувань невідповідності дій державного реєстратора вимогам законодавства, а фактично вона ґрунтувалась на протиправному позбавленні скаржників прав, Мін`юст вийшов за межі власних повноважень, що призвело до безпідставного скасування реєстраційних дій, при цьому дійсність документів щодо набуття ОСОБА_4 прав на майно не перевірялась, а документів щодо прав скаржників на це майно взагалі не додано до скарги.

Таким чином, прийнявши оскаржуваний наказ Відповідач 3 вийшов за межі своїх повноважень, перейнявши на себе повноваження суду, визнавши правочин недійсним, тобто вирішив спір про право. Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду у справі № 821/669/17.

Беручи до уваги викладені вище обставини, Висновок Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України, від 27.02.2020 p., сформований за результатами розгляду скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є необґрунтованим та протиправним, прийнятим із порушенням визначеного законом порядку прийняття таких рішень та таким, що містить у собі неправдиву інформацію, а саме:

у п. 1 Мотивів рішення у розгорнутому вигляді вказано, що «факт визнання права власності заявників скасовано у судовому порядку», в той час, як визнання права власності заявників не було предметом судового розгляду.

У судовій справі № 2-О-80/2006, (яка розглядалася в порядку окремого провадження) рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду якої було додано до скарги, предметом розгляду було встановлення юридичного факту законності набуття права власності.

Оскільки питання визнання права власності не можуть бути розглянуті та вирішені судом в порядку окремого провадження, постановою Вінницького апеляційного суду від 30.10.2019 р. і було скасоване рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 05.06.2006 р.

Що ж до законності або незаконності набуття права власності заявників на спірне нерухоме майно жодних судових рішень не приймалося. Так само як і не існує зазначеного в Висновку «скасування в судовому порядку факту визнання права власності» заявників на нерухоме майно. Подані заявниками для проведення державної реєстрації речових прав документи, не були предметом судового дослідження під час розгляду судових справ.

- у п. 2 Мотивів рішення у розгорнутому вигляді вказано, що до заяви ПОП «СП «Колос» та заяви ОСОБА_4 державним реєстратором додані «скановані копії протоколу загальних зборів та актів приймання-передачі майна».

Насправді ж державним реєстратором було додано електронні копії оригіналів протоколів загальних зборів та актів приймання-передачі майна, виготовленні шляхом сканування оригіналів наданих заявниками документів.

Що ж до викладених у п.3-5 Мотивів рішення у розгорнутому вигляді, посилань Колегії про невідповідність наданих заявником документів вимогам закону, - Колегія не обґрунтовує свої висновки та не зазначає вимогам конкретно якого нормативно-правового акту, його статті чи нормі, які встановлюють вимоги до документів, які підтверджують набуття, перехід чи припинення права власності, не відповідають документи, подані заявником для державної реєстрації права власності.

Таким чином, за результатами розгляду скарги, оформленої без дотримання вимог закону, здійсненого поза межами визначеного законодавством 30 - денного терміну з дня її отримання, та без повідомлення і запрошення заінтересованих осіб, Колегія Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України, 27.02.2020 р. сформувала висновок, яким рекомендувала скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 задовольнити, рішення державного реєстратора скасувати, анулювати доступ державному реєстратору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Керуючись цими рекомендаціями, відповідач 3 27.03.2020 р. видав наказ № 1231/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав».

Оскільки Висновок Колегії носить рекомендаційний характер, його оскарження не може бути предметом судового розгляду в порядку цивільного судочинства, разом з тим, прийнятий на підставі цього протиправного Висновку Колегії наказ Відповідача 3 № 1231/5 від 27.03.2020 p., є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, представник позивача звернула увагу, на те, що правову оцінку діям та рішенням державного реєстратора при проведенні державної реєстрації права власності позивача на зазначене вище нерухоме майно, було надано судом під час розгляду справи № 120/1637/20-а за позовом державного реєстратора до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу № 1231/5 від 27.03.2020 р.

Відповідач 1 ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи не заявив, відзиву не надавав відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України був повідомлений про час та місце розгляду справи (т. 1 а.с. 190, 199, т. 2 а.с. 29).

Відповідач 2 ОСОБА_2 до суду не з`явився, згідно поданого відзиву на позовну заяву заперечував проти задоволення позовних вимог у зв`язку з недоведеністю та необгрунтованістю, з огляду на таке (а.с. 166-168).

На думку ОСОБА_2 вартість спірною нерухомого майна є значно занижена позивачем та не відповідає дійсності. Оскільки спір вирішується на даний час, тому вартість спірного нерухомого майна має визначатись із врахуванням ринкової вартості спірного майна, визначеної на момент розгляду справи судом. Вважає, що документи, надані позивачем для визнання права власності на нежитлове приміщення газового складу площею 62.6 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . та нежитлове приміщення магазину площею 55.6 кв.м.. розташованого за адресою: АДРЕСА_2 є недостовірними та нелегітимними, тому на дане майно не може бути визнано право власності позивача ОСОБА_4 .

Представники відповідача 3 Мін`юсту Пасічник Л.М., ОСОБА_5 , в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, підтримали позицію викладену у поданому відзиві на позовну заяву.

На думку Мін`юсту позов є безпідставним, необгрунтованим та такими, що не підлягає задоволенню, в зв`язку із наступним.

Мін`юст не може надати інформацію щодо обставин чи підстав законності вимоги ОСОБА_4 про визнання права власності на спірне майно, адже Мін`юст не є учасником цих правовідносин, разом з тим, на думку Мін`юсту, такі позовні вимоги доводять безпідставність іншої вимоги - про скасування наказу Мін`юсту №1231/5 від 27.03.2020.

Щодо задоволення скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та законності наказу Мін`юсту №1231/5 від 27.03.2020, зазначено, що відповідно до відомостей Державного реєстру прав встановлено, що державним реєстратором Барабашем О.С. проведена державна реєстрація права власності ОСОБА_4 на нежитлове приміщення газового складу, площею 62,6 кв. м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на нежитлове приміщення магазину, площею 55,6 кв. м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

В порушення вимог п.2 ч. 3 ст. 10, п. 4 ч.1, ч. 2 ст. 24 Закону під час прийняття рішень державним реєстратором Барабашем О.С. не було належним чином перевірено подані документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації прав, оскільки державна реєстрація права власності на вищезазначені об`єкти нерухомого майна проведена на підставі документів, які не підтверджують виникнення такого права у ОСОБА_4 , а тому оскаржуваний наказ Мін`юсту №1231/5 від 27.03.2020 є законним і прийнятим в порядку і спосіб визначений чинним законодавством та підстави для визнання його незаконним та скасування відсутні.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 28.01.2000 року (протокол І - а.с. 63-65), керуючись чинним на той час законодавством з питань розпаювання майна, що перебувало у колективній власності, загальними зборами членів Колективного сільськогосподарського підприємства «Колос», було прийняте рішення про передачу ОСОБА_4 в рахунок належного йому майнового паю вартістю 8000 грн. нерухомого майна у вигляді:

- нежитлового приміщення газового складу площею 62,6 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю - 1599,81 грн.

- нежитлового приміщення магазину площею 55,6 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю - 3846,85 грн.

Зазначене нерухоме фактично майно передане позивачу згідно Акту передачі майна, яке виділено в натурі у власність ОСОБА_4 в розрахунку майнового паю 8 000 грн. від 09.01.2000 р.

З метою проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, ОСОБА_4 у листопаді 2019 звернувся до державного реєстратора Михайлівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області Барабаша Олега Сергійовича із заявами про державну реєстрацію права власності позивача на зазначене вище нерухоме майно.

Для здійснення державної реєстрації права власності заявником було подано оригінали протоколів загальних зборів членів КСП "Колос" с. Куна Гайсинського району Вінницької області, оригінали актів приймання-передачі майна та документи, що підтверджують сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав, документи, що підтверджують повноваження представника.

Розглянувши подані для державної реєстрації речових прав документи, державний реєстратор Михайлівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області Барабаш Олег Сергійович прийняв рішення про проведення державної реєстрації прав ОСОБА_4 .

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно, жителі с. Куна Гайсинського району Вінницької області ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в порядку, визначеному статтею 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", звернулись до Мін`юсту зі скаргою, яка зареєстрована в Мін`юсті 27.11,2019 за № КО-22840 , відповідно до якої просили скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Мін`юстом видано Наказ № 1231/5, яким скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено у повному обсязі, скасовані рішення від 07.11.2019, №№ 49561916, 49562078, 49561798, прийняті державним реєстратором Барабашем О.С., анульовано доступ державному реєстратору ОСОБА_6 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Зазначений Наказ видано на підставі Висновку Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 27.02.2020 за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Позивач вважає, що Наказ видано з порушенням норм чинного законодавства України, а саме ч 7 ст. 5 Закону України "Про звернення громадян", абз. 2 ч. 5 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", вимог п. 5, 7 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1128 (в редакції чинній на день реєстрації скарги), п. 11 Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльніст державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1128, в редакції постанови Кабінет Міністрів України від 24.12.2019 № 1150, що діяла на момент розгляду скарги, а отже Наказ є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенств права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянин безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожен має право будь-якими не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-яки юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення (стаття 124 Конституції України).

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 наведеної статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, якими є, зокрема, визнання незаконним рішення, діі бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

З огляду на положення ст. 20 ЦК України позивач має право вільно обирати способи захисту порушеного права чи інтересу.

Позивач ОСОБА_4 звернувся з позовом до Гайсинського районного суду з вимогою про визнання протиправним та скасування Наказу Міністерства юстиції України від 27./5 "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав" в частині, скасування рішень державного реєстратора №№ 49561916, 49561798 від 07.11.2019 року. та визнання права власності на нежитлове приміщення газового складу площею 62,6 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та нежитлове приміщення магазину площею 55,6 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Спірні правовідносини у справі пов`язані з необхідністю захисту права на нерухоме майно, тобто права цивільного, тому спір у цій справі, незважаючи на участь у ньому суб`єкта владних повноважень не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Судом враховано, що спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач 3, приймаючи оскаржуваний наказ про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень не мав публічно - правових відносин саме з позивачем. Оскаржуваний наказ прийнятий відповідачем за скаргою іншої особи, а не позивача.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Законом України «Про звернення громадян», Цивільним кодексом України, Цивільним процесуальним кодексом України, Положенням про Колегію з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 09.01.2020 № 71/5, зареєстрованим 09.01.2020 за № 24/34307 (далі - Положення про Колегію), Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 (в редакції, чинній на дату реєстрації скарги), Порядком розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1128 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1150), який діяв на час розгляду скарги (далі - Порядок у відповідній редакції).

Судом встановлено, що в порушення ч. 7 ст. 5 Закону України "Про звернення громадян", п абз. 1 ч. 5 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та обтяжень" скарга ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не містить зазначення дати її складання.

Судом встановлено, що у якості додатку до скарги зазначена та фактично додана лише копія постанови Вінницького апеляційного суду від 30.10.2019 №2-о-80/2006 (а.с. 30-34 т. 1). В порушен абз. 2 ч. 5 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та обтяжень" копія поданого документу не засвідчена в установленому порядку посадовою особою або скаржниками (уповноваженими представниками скаржників).

У наведеній постанові Вінницький апеляційний суд зазначив, що "із наданих апелянтам.. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 документів вбачається, що вони є власниками майнових паїв члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнових сертифікатів) КСП "Колос", якими визначено розмір майна пайового фонду підприємства у грошовому еквіваленті кожного із скаржників", "вони не лише є співвласниками майнового паю колишнього КСП "Колос", а й були вигодонабувачами (третіми особами, на користь яких укладено договір) за ним".

Проте, звертаючись до Мін`юсту зі скаргою на рішеннями державного реєстратора, скаржниками, окрім наведеної постанови Вінницького апеляційного суду, до скарги не додано жодних документів на підтвердження наявності у них прав на майно щодо якого державним реєстратором прийнято оскаржувані рішення, а рівно не подано документів, що підтверджують факт порушення їх прав у результаті прийняття державним реєстратором оскаржуваних рішень.

Враховуючи наведене, подана скаржниками скарга була оформлена без дотримання вимог, визначених п. 6 абз. 1 ч. 5, абз. 2 ч. 5 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", що є підставою для відмови в її задоволенні відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", п. 5 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації (в редакції, чинній на день реєстрації скарги) та прийняття рішення у формі наказу про відмову у задоволенні скарги без розгляду її по суті відповідно до п. 7 наведеного Порядку.

Проте, всупереч імперативним приписам ч. 8 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", п. 5, 7 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації (в редакції, чинній на дату реєстрації скарги), відповідач не прийняв рішення про відмову у задоволенні скарги без розгляду її по суті, а здійснив розгляд скарги по суті.

Не відмовивши у задоволенні скарги без розгляду її по суті, відповідач 3 допустив порушення Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації (в редакції, чинній на дату реєстрації скарги).

Судом встановлено, що оголошення про час і місце засідання Колегії 27.02.2020, на які розглядалася в тому числі і скарга ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , було розміщено на офіційному сайті Мін`юсту за посиланням:

https://minjust.gov.Ua/m/ogoloshennya-pro-zasidannya-kolegii-27-lyutogo-2020-roku.

Проте, як досліджено судом, за наведеним посиланням не вбачається дата розміщення так оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту, у зв`язку з чим не можливо дійти висновку і розміщення відповідачем оголошення у строки, визначені пунктом 11 Порядку, а саме не пізніше / за два дні до дня розгляду скарги.

Суд зауважує, що позбавлення заінтересованої особи можливості взяти участь у розгляді скарги яка стосується її безпосередньо, є порушенням процедури розгляду скарги, яке ставить під сумі безсторонність (неупередженість), повноту перевірки та обґрунтованість рішення.

Порушення Мін`юстом вимог п. 11 Порядку позбавило позивача права прийняти участь у розгляді скарги та надати пояснення (заперечення) і докази на їх обгрунтування з метою повного та об`єктивного розгляду скарги і прийняття за його наслідками законного і обгрунтованогс рішення.

Аналогічних висновків щодо порушення Мін`юстом вимог Порядку щодо належності повідомлення позивача про час і місце розгляду скарги дійшов Сьомий апеляційний адміністративниі суд за наслідками розгляду апеляційної скарги Міністерства юстиції України на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26.10.2020 у справі № 120/1637/20-а за адміністративним позовом ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предме спору на стороні позивача - ОСОБА_4 , ПОП СП "Колос", до Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 ОСОБА_3 , про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 27.03.2020 № 1231/5 "Про скасування рішень про державну реєстрацію", про зобов`язання Міністерства юстиції України скасувати записи про скасування рішень про державну реєстрацію прав від 07.11.2019 №№ 49562205, 49562331, 49561916, 49562078, 49561798 та відновити доступ державному реєстратору Михайлівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області ОСОБА_6 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 26.10.2020 у справі №120/1637/20-а позов задоволено повністю.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2021 у справі 120/1637/20-а апеляційну скаргу Міністерства юстиції України задоволено частково. Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26.10.2020 у справі № 120/1637/20-а скасовано Ухвалено нову постанову, якою позов ОСОБА_6 задоволено частково. Зобов`язати Міністерство юстиції України відновити доступ державному реєстратору Михайлівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області ОСОБА_6 до Державного реєст речових прав на нерухоме майно. В іншій частині позовних вимог провадження у справі закрити. Наведена постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили.

Висновки суду підтверджуються:

- копією наказу Міністерства юстиції України від 27.03.2020 р. № 1231/5 (т. 1, а.с. 23);

- копією висновку Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України, від 27.02.2020 року (т. 1, а.с., 35-38);

- копією супровідного листа Міністерства юстиції України № 8687/19.2.1/-19 від 13.01.2020 p. (т. 1, а.с. 39);

- копією скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з додатками від 27.11.2019р. (т. 1, а.с.40-41);

- копією листа Міністерства юстиції України № 653/КО/26040/19 від 09.01.2020 p. (т. 1, а.с. 47);

- копією протоколу №1 зборів уповноважених членів підприємства «Колос» с.Куна Гайсинського районного Вінницької області від 28 січня 2000 р. (т. 1, а.с. 48-62);

- копіє протоколу №1 загальних зборів членів КСП «Колос» с.Куна Гайсинського району Вінницької області від 28.01.2000р. (т. 1, а.с. 63-65);

- копією акта передачі майна, яке виділено в натурі у власність ОСОБА_4 з розрахунку майнового паю 8000грн (т. 1, а.с. 66-67);

- копією протоколу №3 загальних зборів членів КСП «Колос» с.Куна Гайсинського району Вінницької області від 07 лютого 2000 р. та актами приймання-передачі майна від 07.02.2000 p. (т. 1, а.с. 68-79);

- копією постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 р. по справі № 120/1637/20-а (т. 1, а.с.80-83);

- копією заяви в порядку досудового врегулювання спору від 29.06.2021 p. (т. 1, а.с. 84-85);

- копією листа Міністерства юстиції України «Щодо розгляду звернень» від 23.07.2021 р. №39305/56687-33-21/33.3 (т. 1, а.с. 89).

Як було встановлено судом вище, всупереч вимогам ч. 8 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", п. 5, 7 Порядку розгляду скарг у cфері державної реєстрації (в редакції, чинній на день реєстрації скарги), відповідач не прийняв рішення і відмову у задоволенні скарги без розгляду її по суті, а безпідставно здійснив розгляд скарги по суті.

Відтак, доводи позивача стосовно порушення відповідачем при видачі оскаржуваного наказу статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяже п. 5, 7 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації (в редакції, чинній на дату реєстр скарги), п. 11 Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції (в редакції, чинній ста на час розгляду скарги) знайшли своє підтвердження.

Відповідачем при видачі оскаржуваного Наказу порушено приписи ч. 8 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", п. 5, 7 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації (в редакції, чинній на дату реєстрації скарги), п. 11 Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції (в редакції, чинній станом на час розгляду скарги).

Отже, встановлені судом обставини у сукупності свідчать про наявність підстав для визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 27.03.2020 № 1231/5 "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав" в частині, що стосується реєстрації прав ОСОБА_4 щодо скасування рішень державного реєстратора Михайлівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області Барабаша Олега Сергійовича від 07.11.2019 №№ 49561916, 49561798.

Крім цього, з метою захисту порушеного майнового права позивача необхідно визнати за ним право власності на: нежитлове приміщення газового складу площею 62,6 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення магазину площею 55,6 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Керуючись ст.8, 19, 58 Конституції України, ст.11,16, 328, 392 ЦК України, ст.4,19, 76-81, 259, 268 ЦПК України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд,-

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на: нежитлове приміщення газового складу площею 62,6 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення магазину площею 55,6 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 27.03.2020 р. № 1231/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав» в частині, що стосується майнових прав ОСОБА_4 , зокрема щодо скасування рішень державного реєстратора від 07.11.2019 р. №49561916 та № 49561798.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: