Справа № 752/6411/23
Провадження №: 4-с/752/122/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2023 року Голосіївський районний суд міста Києва,

у складі: головуючого по справі судді - Мазура Ю.Ю.,

за участю секретаря - Луценко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ; заінтересована особа Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Євробанк», -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2023 року ОСОБА_1 , звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ; заінтересована особа Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Євробанк».

Скарга обґрунтована тим, що заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 08.07.2010 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Євробанк» заборгованість за кредитним договором. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.11.2010 вказане заочне рішення скасовано. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 06.12.2010 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Євробанк» заборгованість за кредитним договором А-074 від 27.02.2006. Державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби голосіївського районного управління юстиції у місті Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 19.08.2011 № НОМЕР_1. Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби голосіївського районного управління юстиції у місті Києві від 26.06.2014 накладено арешт на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження у межах суми звернення стягнення та внесено обтяження. Згідно даних з АСВП стан виконавчого провадження завершено. Всі зобов`язання перед кредитором були виконані в добровільному порядку, тобто після повернення виконавчого документа стягувачеві.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просила зобов`язати Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт, номер обтяження 6155412 з майна ОСОБА_1 , що накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження № НОМЕР_1 від 26.06.2014.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10.04.2023 відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ; заінтересована особа Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Євробанк». Зобов`язано Голосіївський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ надати належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_1.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про місце і час судового розгляду була повідомлена належним чином, надали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, зазначили, що вимоги щодо скасування арешту підтримують у повному обсязі.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 08.07.2010 позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Євробанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Євробанк» 190734,86 грн. заборгованості по кредитному договору № А-074 від 27.02.2006, 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.11.2010 заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення задоволено. Скасовано заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 08.07.2010 у цивільній справі за позовом ПАТ «Євробанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, призначено зазначену цивільну справу до судового розгляду у загальному порядку.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 06.12.2010 позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Євробанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Євробанк» 190734,86 грн. заборгованості по кредитному договору № А-074 від 27.02.2006, 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Старшим державним виконавцем Кучурою Л.В. відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївським районного управління юстиції Рибаком Д.І. від 26.06.2014 накладено арешт на все майно, крім квартири АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 .

16.01.2020 між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Євробанк» та ТОВ «ФК Соната Фінанс» укладено договір № 012/ФО-2020/2 про відступлення прав вимоги, згідно якого право вимоги за кредитним договором № А-074 від 27.02.2006 укладеним між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Євробанк» та ОСОБА_2 та договором поруки № А-074/П-1 від 27.02.2006 укладений між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Євробанк» та ОСОБА_1 відступлено ТОВ «ФК Соната Фінанс».

З метою зняття арешту, ОСОБА_1 01.03.2023 із заявою про зняття арешту до Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ. Вказану заяву відділом було отримано 01.03.2023, однак станом на день звернення до суду обтяження не припинено, згідно відповіді відділу у знятті арешту відмовлено.

Згідно пошукової інформації в Автоматизованій системі виконавчого провадження на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа 2-7601/10 від 18.07.2011 виданого Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Євробанк» боргу 192554,86 грн.

Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відносно ОСОБА_1 наявне обтяження № 6154412 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № НОМЕР_1 від 26.06.2014 виданої Відділом державної виконавчої служби голосіївського району м. Києва.

Листом в.о. начальника Голосіївського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Менчиць Н. від 24.03.2023 повідомлено,що оскільки у вказаному виконавчому провадженні не стягнуто виконавчий збір та витрати виконавчого провадження, а також ТОВ «ФК Соната Фінанс» не є стягувачем у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 підстави для зняття арешту відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість за кредитним договором № А-074 від 27.02.2006 та договором поруки №А-074/П-1 від 27.02.2006, яка була стягнута за вищевказаним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 06.12.2010 повністю погашена, що підтверджується довідками ТОВ «ФК Соната Фінанс» № 14/04/2021-1 від 14.04.2021.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачено одну із основних засад судочинства - обов`язковість рішень суду, виконання будь-якого рішення є невід`ємною частиною правосуддя, а у ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначене конституційне положення відображено і у ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

При аналізі зазначених норм чинного законодавства України вбачається, що належне виконання виконавцем покладених на нього обов`язків гарантує, зокрема непорушність майнових прав як стягувача так і боржника.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), як провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Разом з тим, згідно з частинами першою та другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Обґрунтовуючи такий висновок, Верховний Суд посилався на ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Головним завданням виконавчого провадження є правильне і своєчасне виконання судового рішення. За умови відсутності у виконавчому листі окремих персональних даних у виконавця є можливість направити запит до відповідних державних органів для отримання цієї інформації.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно з частиною 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 3 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

При цьому передбачене абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.

Для боржника надання вищевказаних підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків. Однак це не виключає зобов`язання банку при виконанні приписів державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у зв`язку з забороною встановленою законом.

Згідно ст.38 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення. Якщо у виконавчому провадженні державним був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно ч. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном (постанова Верховного Суду від 12.10.2022 у справі № 203/3435/21).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що зобов`язання перед кредитором виконані, тобто відпала правова підстава для наявності обтяжень на нерухоме майно, тому скарга ОСОБА_1 на бездіяльність Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ; заінтересована особа Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Євробанк», підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ; заінтересована особа Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Євробанк» - задовольнити.

Зобов`язати Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт, номер обтяження № 6155412 з майна ОСОБА_1 , що накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження № НОМЕР_1 від 26.06.2014.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.Ю. Мазур