Номер провадження: 22-ц/813/7578/23
Справа № 495/894/23
Головуючий у першій інстанції Заверюха В.О.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

13.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Громіка Р.Д.,

Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря Козлової В.А.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження, у відсутність учасників справи заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Сегеди С.М., Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, визначення місця проживання малолітньої дитини разом з батьком та відібрання малолітньої дитини у матері без позбавлення її батьківських прав, для проживання малолітньої дитини із батьком у зв`язку з фактом самостійного виховання дитини батьком, за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 лютого 2023 року,

встановив:

30.01.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив суд:

- розірвати шлюб 04.11.2011 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований у виконавчому комітеті Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №34;

- визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 ;

- стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття;

- відібрати малолітню дитину у матері без позбавлення її батьківських прав, для проживання дитини із батьком у зв`язку з фактом самостійного виховання дитини батьком.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 лютого 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 04.11.2011 року у виконавчому комітеті Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №34.

Визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 30.01.2023 року до досягнення дитиною повноліття.

Відібрано малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,я від матері ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав, для проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з фактом самостійного виховання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_1 (а.с.23-29).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 квітня 2023 року заяву ОСОБА_1 задоволено та роз`яснено рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.02.2023 року та зазначено, що рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.02.2023 року по справі №495/894/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору орган опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, визначення місця проживання малолітньої дитини разом з батьком та відібрання малолітньої дитини у матері без позбавлення її батьківських прав, для проживання малолітньої дитини із батьком у зв`язку з фактом самостійного виховання дитини батьком, є підтвердженням факту, що ОСОБА_1 самостійно займається вихованням малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без участі матері ОСОБА_2 (а.с.34-37).

В апеляційній скарзі Військова частина НОМЕР_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, ставить питання про скасування рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 лютого 2023 року, в частині встановлення факту самостійного виховання дитини позивачем та в частині відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських права, та просить ухвалити нове, про відмову у позові в цій частині (а.с.42-45).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2023 року було визначено колегію суддів у складі головуючого судді Сегеди С.М. та суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М. (а.с.52).

Судове засідання з розгляду апеляційної скарги призначено на 13.12.2023 року.

Разом з тим, 12.12.2023 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід колегії судів у складі головуючого судді Сегеди С.М. та судів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М. (а.с.1118-133).

Заява про відвід мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 має сумніви в об`єктивності вищевказаних суддів Одеського апеляційного суду Сегеди С.М., Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М. оскільки колегією суддів у складі зазначених суддів в порядку апеляційного перегляду розглядались аналогічні справи за апеляційною скаргою іншої військової частини, а саме:

-справа №495/432/33 за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Органу опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, про визначення місця проживання дитини разом з батьком;

-справа №495/2284/23 за позовною заявою ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Затоківської селищної ради, про визначення місця проживання дитини.

Вказує, що постановою Одеського апеляційного суду від 07 листопада 2023 року у вищевказаній справі №495/432/23 колегією суддів у складі суддів Дришлюка А.І., Громіка Р.Д., Сегеди С.М., апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_2 було задоволено частково, рішення суду першої інстанції по цій справі щодо вирішення спору стосовно дитини скасовано, та у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Крім того вказує, що постановою Одеського апеляційного суду від 10 листопада 2023 року у справі №495/2284/23 у складі суддів Дришлюка А.І., Громіка Р.Д., Сегеди С.М., апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_2 задоволено частково, рішення суду першої інстанції по цій справі щодо вирішення спору стосовно дитини скасовано, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

З підстав наведених вище, заявник ОСОБА_1 переконаний в тому, що його справа не може бути розглянута об`єктивно та неупереджено, оскільки в даному випадку по його справі судом апеляційної інстанції будуть ухвалені аналогічні судові рішення, оскільки вважає, що даний склад суду до розгляду його справи по суті вже сформував позицію зі спірних правовідносин та ухвалить тотожне судове рішення.

Вирішуючи питання про обґрунтованість заявленого відводу, колегія суддів виходить із наступного.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Проте, право на відвід не є абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Вищезазначені доводи заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Сегеди С.М., Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М. не відповідають дійсності, та не можуть бути підставою для відводу суддів, виходячи з наступного.

Так, ч.1 ст.129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Однак, вищевказані доводи в обґрунтування заяви, не свідчать про наявність підстав для відводу суддів, передбачених ст. 36 ЦПК України, а зводиться до незгоди скаржника із судовими рішеннями Одеського апеляційного суду від 10.11.2023 року у справах №495/432/23, справа №495/2284/23, ухвалених колегією суддів у складі суддів Дришлюка А.І., Громіка Р.Д. та Сегеди С.М., та водночас, заявником не надано належних, допустимих і достатніх доказів заінтересованості колегії суддів у складі Сегеди С.М., Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М. у розгляді цієї справи, які б викликали сумніви в їх об`єктивності та неупередженості.

За правилами п. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Несприятлива позиція суду особами, які беруть участь у справі, з питань права, сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості. Сумніви мають бути засновані на фактичних обставинах. Припущення не є підставою, у даному випадку, для задоволення заяви про відвід.

Отже, непогодження сторони з процесуальним рішенням не може бути підставою для відводу судді.

Необхідно вказати, що заявником, у підтвердження доводів неупередженості суддів під час розгляду даної справи належних та допустимих доказів не надано і матеріалами справи таких обставин не встановлено, а тому доводи, які ґрунтуються виключно на суб`єктивній оцінці заявника, не можуть бути підставою для відводу суддів.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Також слід звернути увагу на те, що Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) встановив два аспекти «неупередженості»: по-перше, суддя повинен бути суб`єктивно вільний від особистих упереджень або пристрасті, по-друге, він повинен бути об`єктивно неупереджений, тобто гарантовано виключати будь-які обґрунтовані сумніви щодо цього.

У контексті об`єктивного критерію окремо ЄСПЛ відзначає поведінку суддів, а саме необхідно визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

В рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09 листопада 2006 року, ЄСПЛ зазначив, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Згідно практики ЄСПЛ, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (Castillo Algar 44). Сумніви мають бути засновані на фактичних обставинах; неприпустимими є гіпотези про можливий розвиток подій (Bulut).

Отже, сам по собі факт незгоди у справах №495/432/23, №495/2284/23 з позицією колегії суддів у складі суддів Дришлюка А.І., Громіка Р.Д., Сегеди С.М., викладеними у судових рішеннях Одеського апеляційного суду від 10 листопада 2023 року, та в силу вимог ч. 4 ст. 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу головуючого судді Сегеди С.М., та суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М. у цій справі.

Відповідно до ч.3 ст. 40 ЦПК України , якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Як вбачається з матеріалів справи, заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів надійшла за день до судового засідання, а тому дана заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід суддів вирішується судом, що розглядає справу в судому засіданні 13.12.2023 року.

Розгляд справи здійснений у відсутність представника військової частини НОМЕР_1 , командир якої 13.12.2023 року надав суду клопотання про розгляд справи у відсутність апелянта (а.с.149-150), всі інші учасники справи повідомлені про час і місце судового засідання належним чином (а.с.107-117).

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, а також те, що доводи заявника про існування обставин, які викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості суддів, є безпідставними та такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами, апеляційний суд дійшов висновку, про необґрунтованість заявленого відводу колегії суддів у складі головуючого судді Сегеди С.М., та суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М. та необхідності відмови в задоволенні заяви про відвід колегії суддів

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 381, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Сегеди С.М., суддів: Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький