Справа № 204/8857/22
Провадження № 2/204/657/23 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 травня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючої судді Самсонової В.В.
за участю секретаря Зайченко О.В.
за участі позивачки ОСОБА_1
за участі представника позивачки ОСОБА_2
за участі представника третьої особи Шевченко Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Центральна адміністрації Дніпровської міської ради про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів,-
В жовтні 2022 року позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою, в якій просила позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 21 жовтня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що ОСОБА_4 , є матір`ю дитини ОСОБА_5 . Батько ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 в зоні активних бойових дій. Батьки дитини ОСОБА_5 , 2009 року народження, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 перебували у шлюбі з 22 листопада 2008 року. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2014 року шлюб між батьками дитини - було розірвано. Після розірвання шлюбу між батьками дитини, хлопчик ОСОБА_5 поживав разом із батьком ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач ОСОБА_1 мати загиблого батька дитини ОСОБА_6 . Хлопчик ОСОБА_5 , 2009 року народження, онук ОСОБА_1 . Батько разом із сином та своєю матір`ю проживали в одній квартирі вели спільне господарство, батько дитини займався утриманням та вихованням дитини, а бабуся дитини допомагала у його виховані. Батько дитини після початку воєнного стану 24 лютого 2022 року пішов захищати Україну, а хлопчик залишився із бабусею ОСОБА_1 . Мати дитини ОСОБА_4 не займається, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини ОСОБА_5 . Вона без поважних причин не піклується про фізичний і духовний розвиток свого сина ОСОБА_7 . Неяким чином не цікавиться навчанням дитини, не вживає заходів щодо отримання дитиною повної загальної середньої освіти. Відповідач не цікавиться розвитком дитини, не готує свого сина-підлітка до самостійного життя. ОСОБА_4 мати хлопчика, на даний час поїхала за межі України, залишила малолітню дитину саму в Україні. Відповідач взагалі не забезпечує сина матеріально, необхідним харчування, медичним доглядом, лікуванням. На даний час дитина знаходиться на утриманні бабусі пенсіонерки ОСОБА_1 .
Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги просили задовольнити, посилаючись на обставини вказані у позові. Крім цього вказав, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомила. Відзиву на позов не подала.
Представник третьої особи Шевченко Г.В., в судовому засіданні підтримала позовну заяву позивачки.
Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, по наступним підставам.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_4 , є матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 (а.с. 14).
Батько дитини ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серія НОМЕР_2 виданим Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 13). З батьків у дитини залишився тільки мати ОСОБА_4 , відповідачка у даній справі.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Проте, судом було встановлено, що відповідачка вихованням своєї дітей не займається, не спілкується з ним, матеріально не забезпечує, не цікавиться успіхом і життям дитини, тобто, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.
ОСОБА_5 , проживає разом із своєю бабусею ОСОБА_1 , позивачкою у даній справі, за адресою: АДРЕСА_1 , яка й займається вихованням дитини, а також його матеріальним і духовним забезпеченням.
Зокрема згідно інформації, наданої Комунальним закладом освіти «Середня загальноосвітня школа № 77» Дніпровської міської ради, яку відвідує дитина відповідача, про дитину піклується бабуся - ОСОБА_1 та його батько ОСОБА_6 (загинув в бою ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Бабуся відвідує батьківські збори, приймає участь у дитячих святах, слідкує за станом здоров`я онука. Бабуся постійно спілкується з класним керівником та цікавиться успіхами його успіхами. Мати дитини за період перебування дитини в навчальному закладі жодного разу не приходила, життям та навчанням сина не цікавилась та участі у вихованні ОСОБА_7 не приймала (а.с. 18).
Крім того, відповідно до ч. ч. 4-6 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.
Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Висновок в даному випадку не є рішенням суб`єкта владних повноважень у сфері управлінської діяльності, а носить рекомендаційний характер для прийняття судового рішення у спорі, який виник між сторонами та є одними із доказів у цивільній справі, оцінка якому має бути надана під час розгляду цивільної справи про позбавлення батьківських прав.
Так, згідно висновку органу опіки та піклування - Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, затвердженого Розпорядженням від 10 лютого 2023 року за № 35-р, вирішено за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ст. 4 Конвенції про контакт з дітьми (від 15 травня 2003 року, ратифікованої Україною 20 вересня 2006 року), дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним. Такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді, коли це необхідно в найвищих інтересах дитини. А згідно ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Тобто, саме на батьків покладено обов`язок встановити та підтримувати контакт з дітьми та участь у вихованні та спілкуванні з дитиною.
А судом було встановлено, що мати не спілкується з дитиною, його вихованням не займається, матеріально не забезпечує, не цікавиться успіхами та життям дитини.
Статтею 23 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства.
Однак, в даній сім`ї мати не створила своїй дитині повноцінні і достойні умови життя. Мати не забезпечила дитині належними житлово-побутовими умовами і взагалі не намагається дбати про його потреби.
Таким чином, з урахуванням всього вищевказаного, суд вважає, що обставини, зазначені позивачкою в її позовній заяві, знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду справи, у зв`язку з чим суд вважає обґрунтованими її позовні вимоги.
При цьому, інтереси дітей захищаються передусім не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також положеннями ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Тому, в судовому засіданні була допитана неповнолітня дитина ОСОБА_5 , який вказав, що живе разом з бабусею. Із своєю матір`ю не спілкується, не бачиться і взагалі ніяких стосунків не підтримує.
Також, в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які вказали що ОСОБА_4 не проживала разом з дитиною, участі у вихованні не приймала, життям та навчанням сина не цікавилась, тощо.
За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в сукупності, з урахуванням всього вищевказаного, суд дійшов висновку про необхідність позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
При цьому, судом також встановлено, що відповідачка не забезпечує свою дитини і добровільно допомогу на його утримання не надає. Дитину утримує бабуся - ОСОБА_1 , з якою він проживає.
Відповідно же до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.
Тобто, утримання відповідачкою своєї дитини є не її правом, а її обов`язком.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
У зв`язку з вищевказаними положеннями чинного законодавства, з відповідачки слід стягнути аліменти на утримання її дитини в судовому порядку.
Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Позивачка просила суд визначити аліменти в частині заробітку відповідачки в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно на дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а судом, під час розгляду даної справи, не було встановлено обставин, за яких відповідачка не може надавати матеріальну допомогу (сплачувати аліменти) своїй дитини саме в такому розмірі, який (розмір) буде достатнім для його утримання і сприятиме нормальній життєдіяльності дитини, та гарантуватиме йому належний рівень життя, що повністю узгоджується з положеннями статті 23 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року.
А також, згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Позивачка звернулася до суду 21 жовтня 2022 року.
За таких обставин, з урахуванням положень ч. 2 ст. 182 СК України, суд вважає можливим стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 21 жовтня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
З урахуванням вищевказаного, суд вважає необхідним допустити до негайного виконання рішення про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей в межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150, 155, 164, 165, 166, 180-183, 191 СК України, ст. ст. 3, 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), Законом України «Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування», Законом України «Про охорону дитинства», ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 128, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 352, 354-355, 430 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Центральна адміністрації Дніпровської міської ради про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 21 жовтня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Орган опіки та піклування Центральна адміністрація Дніпровської міської ради, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 44209446, місцезнаходження: 49006, м. Дніпро, пр. Лесі України, буд. 65.

Суддя В.В. Самсонова