Справа № 496/2813/23
Провадження № 2/496/1305/23
УХВАЛА

24 квітня 2023 року Суддя Біляївського районного суду Одеської області Пендюра Л.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання житлового будинку та земельної ділянки спільним майном подружжя та визнання права власності на частину вказаного нерухомого майна,

УСТАНОВИВ:

Адвокат Батченко О.О. звернулась до суду від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 з позовною заявою, в якій просить визнати земельну ділянку, загальною площею 0,0718 га, кадастровий номер :02:002:0908, та житловий будинок, загальною площею 59,4 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , спільним майном подружжя, яке було придбано за період шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також визнати за ОСОБА_1 право власності на частину вказаного нерухомого майна.

За правилами цивільного процесуального законодавства позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам статей 175, 177 ЦПК України. Однак дана позовна заява не відповідає вказаним нормам ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, а п. 2 ч. 1 ст. 176 вказаного Кодексу встановлено, що у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Як роз`яснено в пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 72 Сімейного кодексу України та ст. 372 Цивільного кодексу України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Підпунктом а пункту 12 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.95 року зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.98 року визначено, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно із ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Звертаючись до суду із позовною заявою, представник позивача визначила ціну позову у розмірі 447000,00 грн. Водночас жодних доказів на підтвердження такої вартості нерухомого майна, з приводу якого виник спір, представником позивача до позовної заяви не додано.

Відсутність належних доказів на підтвердження дійсної вартості спірного майна позбавляє суд можливості встановити ціну позову в частині майнових вимог.

За таких обставин представнику позивача необхідно надати суду документи, які б підтверджували дійсну вартість спірного нерухомого майна станом на час подання позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із пп. 1, 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подачу до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подачу до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що представником позивача заявлено одну вимогу немайнового характеру і одну вимогу майнового характеру.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2023 році з 01 січня встановлений у розмірі 2684 грн.

Таким чином судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 1073 грн 60 коп., а тому представнику позивача слід сплатити судовий збір за одну вимогу немайнового характеру у розмірі 1073 грн 60 коп. та надати оригінал квитанції до суду.

Крім цього представнику позивача необхідно сплатити судовий збір за одну вимогу майнового характеру, яка становить 1% вартості частини спірного нерухомого майна та надати оригінал квитанції до суду.

Також представнику позивача, на виконання вимог п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, необхідно надати суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовну заяву необхідно залишити без руху відповідно до ст. 185 ЦПК України, про що повідомити представника позивача та надати їй строк для виправлення викладених вище недоліків.

Керуючись ст. ст. 175-177, 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання житлового будинку та земельної ділянки спільним майном подружжя та визнання права власності на частину вказаного нерухомого майна залишити без руху.

Надати представнику позивача строк для усунення недоліків протягом семи днів з дня вручення ухвали.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга в частині визначення розміру судового збору протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Повне судове рішення складено 24.04.2023 року.

Суддя Л.О. Пендюра