Справа № 134/385/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 травня 2023 року Крижопільський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді: Зарічанського В.Г

з участю секретаря: Балух О.В.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши в спрощеному судовому провадженні в залі суду в смт. Крижопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Своїм позовом до суду ОСОБА_1 просила винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) у розмірі 86 934,07 грн. за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом № 134/1523/16-ц, виданим 09.12.2016 року Крижопільським районним судом Вінницької області та стягнути судові витрати. Вказала, що згідно з рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 08 листопада 2016 року, справа № 134/1523/16-ц, з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/2 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 24.10.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Постановою державного виконавця Крижопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 26.01.2017 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 134/1523/16-ц, виданим 09.12.2016 року. Однак, відповідач не виконує свій обов`язок сумлінно, у зв`язку з чим допустив заборгованість, невчасно сплачує аліменти і станом на лютий 2023 року існує заборгованість по виплаті аліментів в сумі 86 934,07 гривень, що підтверджується доданим до заяви розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, складеним державним виконавцем Крижопільського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Згідно з розрахунком неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів загальна сума неустойки (пені) станом на 07.03.2023 року складає 379 711,33 грн. Однак, з урахуванням положень ч. І ст.196 СК України стягненню з відповідача підлягає розмір пені, що не перевищує 100 відсотків заборгованості, тобто 86 934,07 грн. Ухвалою суду від 16 березня 2023 року по справі відкрито провадження та вирішено розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження. 21 квітня 2023 року від представника відповідача адвоката Лукавського І.А. до суду надійшов відзив на позов, де останній зазначив, що ОСОБА_4 не визнає даний позов та вважає, що він не підлягає задоволенню. Підставою для нарахування пені став розрахунок заборгованості по виплаті аліментів із ОСОБА_4 №3850 від 6 лютого 2023 року наданий головним державним виконавцем Палагній І.С.

Згідно даного розрахунку ОСОБА_4 не сплачував аліменти в належному розмірі з січня 2021 року по лютий 2022 року, і як вважає позивачка, аліменти не сплачувались з вини боржника. В 2021 році відповідач проживав в с. Соколівка і не мав постійних доходів, тому заборгованість по аліментах визначалась державним виконавцем, а після цього вона сплачувалась боржником.

В кінці 2021 року ОСОБА_4 виїхав за межі державного кордону України, то він перераховував кошти для сплати аліментів своїм батькам, які проживають в с. Соколівка Тульчинського району, а вже вони перераховували кошти позивачці. При цьому батьки щомісяця узгоджували суму аліментів, яка підлягає сплаті стягувачці, з державним виконавцем.

До лютого 2023 року у виконавчому провадженні за ОСОБА_4 не рахувалось жодної заборгованості по сплаті аліментів. Крім того, 9 серпня 2021 року державним виконавцем, було винесено постанову про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України. Прийняття такого рішення можливе тільки у відсутність боргу зі сплати аліментів. До березня 2023 року державним виконавцем до боржника не було прийнято жодних мір, які передбачені ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» у разі наявності боргу: його не було притягнуто до адміністративної відповідальності за несплату аліментів, відносно нього не виносились постанови про накладення штрафу, стягувану не роз`яснювалось право звернутись до правоохоронних органів із заявою про притягнення до відповідальності боржника за несплату аліментів, до боржника не застосовувались обмеження у вигляді тимчасового обмеження особи у праві виїзду з України. Ці міри були застосовані державним виконавцем тільки в березні 2023 року, тобто одразу після фактичного нарахування заборгованості в розмірі 86934,07 грн, до початку лютого 2023 року жодного боргу за даним виконавчим провадженням за ОСОБА_4 не рахувалось. Заборгованість по аліментах, як видно із вищевикладеного, виникла виключно з вини державних виконавців в результаті неналежного виконання ними своїх посадових обов`язків по щомісячному визначенню розміру заборгованості. ОСОБА_4 навіть перебуваючи за межами державного кордону України прийняв всі міри, щоб аліменти сплачувались регулярно і у нього не виникла заборгованість. Також просить стягнути судові витрати та відмовити в задоволенні позову. 07 травня 2023 року від представника позивача адвоката Глушкової О.І. надійшла відповідь на відзив, де вона зазначає, що у відзиві представник відповідача стверджує, що відповідач ОСОБА_4 нібито з кінця 2021 року перебуває за кордоном, звідки надсилає своїм батькам кошти для сплати аліментів на утримання своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В свою чергу батьки відповідача сплачують аліменти з отриманих коштів у мінімальному розмірі. При цьому, за деякі місяці (січень, лютий, березень 2021 року, березень 2022) сплата відсутня, а з липня 2022 року аліменти сплачуються відповідачем у сумі 3000 гривень, хоча до цього сплачувалися у мінімальному розмірі. Очевидно, що у липні 2022 року відповідачу було відомо про обов`язок сплачувати аліменти не у мінімальному розмірі, а також про наявність заборгованості, яку він почав поступово погашати, сплачуючи аліменти у більшому розмірі. У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказує про те, що відповідач пересилає батькам кошти для сплати аліментів з-за кордону, однак, жодних доказів щодо переказу коштів до відзиву не додано. Просила позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні позивач позов підтримала та вказала, що про заборгованість по аліментах дізналась приблизно в лютому 2023 року, оскільки думала, що аліменти нараховувались в розмірі частини, а в рішенні було зазначено розмір аліментів частина. Представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав повністю, оскільки борг виник не по вині боржника, а повинні державних виконавців і виник борг лише в березні 2023 року і дану заборгованість не визнаємо. Його довіритель кошти направляв з за кордону матері, а вона ішла до виконавчої служби і платила аліменти. В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_7 , яка вказала, що є матір`ю відповідача. З серпня 2021 року працює в Чехії. Син пересилав її кошти, а вона ходила і платила в банк аліменти, але перед цим ходила до виконавчої служби, а саме до державного виконавця Палагній Ірини і запитувала, яку саме суму необхідно платити, остання запитувала вік дитини і говорила суму. Про наявний борг сина, дізналася лише в квітні місяці цього року. Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні вказав, що є батьком відповідача. Син поїхав за кордон в 2021 році і звідти пересилав гроші матері, яка питала у виконавчій службі скільки платити , і платила аліменти в банку. Про борг сина стало відомо близько двох місяців назад.

В якості свідка було допитано ОСОБА_9 , яка вказала, що стягувач усно звернулась за розрахунком заборгованості по сплаті аліментів в березні 2023 року. Розрахунок заборгованості робився нею особисто. Мати боржника приходила у виконавчу службу. Борг по не сплаті аліментів, виявила у березні 2023 року, оскільки до березня 2023 року рахувала по частині середнього заробітку (доходу). Коли звернулась позивач в березні 2023 року, перерахувала несплату аліментів по частині, тому і виникла заборгованість.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні вказав, що працює державним виконавцем. 09.08.2021 ним винесена постанова про скасування тимчасового обмеження в праві виїзду за кордон, оскільки борг був відсутній за минулий період.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, сторони по справі є батьками неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 (а.с.8). Виконавчим листом Крижопільського районного суду Вінницької області від 08.11.2016 стягуються аліменти на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/2 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 24.10.2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах на громадянина ОСОБА_4 , зробленого головним державним виконавцем Палагній І.С, станом на 06.02.2023, відповідач має перед позивачкою заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 86934,07 грн. (а.с.13). Відповідно до розрахунку пені зі сплати аліментів, зробленого позивачкою, загальний розмір пені за станом на 07.03.2023 року складає 379 711, 33 грн. (а.с.14 - 15), з урахуванням положень ч.І ст.196 СК України стягненню з відповідача підлягає розмір пені, що не перевищує 100 відсотків заборгованості, тобто 86 934,07 грн.

Судом також встановлено, що згідно матеріалів виконавчого провадження АСВП № 53263244, відповідач сплачував аліменти. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Верховний Суд України зробив два правових висновки щодо порядку обчислення пені у разі виникнення заборгованості зі сплати аліментів. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, тому суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня їх фактичної сплати чи до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року у справі № 6-81цс13 та від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-149цс14, і саме таким порядком обчислення неустойки (пені) зі сплати аліментів керується позивач при розрахунку пені за несплату аліментів. У пізніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16 Верховний Суд України відступив від правової позиції щодо застосування частини першої статті 196 СК України та змінив порядок обчислення неустойки (пені) зі сплати аліментів, зазначивши, що неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, тому й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо. З урахуванням правової природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць помножена на кількість днів заборгованості та помножена на 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Вищезазначена позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). Як вбачається із статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Тобто, неустойка (пеня) розраховується від суми несплачених аліментів, тому відповідна сума (заборгованість за аліментами) має бути встановлена судом з посиланням на докази у справі. Як вбачається з дослідженого судом розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, зробленого державною виконавчою службою, відповідачем щомісячно сплачувались аліменти, однак не в повному розмірі. Окрім того, судом встановлено, що в несвоєчасній оплаті аліментів відповідачем та виникнення боргу встановлено лише в судовому засіданні з показів головного спеціаліста державної виконавчої служби ОСОБА_9 , що саме з її вини було здійснено даний перерахунок. Представник відповідача, обґрунтовуючи свої заперечення проти позову зазначив, що вини відповідача у виникненні заборгованості зі сплати аліментів немає, оскільки суму щомісячних платежів по аліментах обраховувала виконавча служба не вірно, він обрахував самостійно, визначивши її у розмірі 2500 грн., інформації щодо розміру щомісячних платежів по аліментах від виконавчої служби він не отримував, тому і вийшло, що він щомісячно недоплачував розмір аліментів, який нарахувала йому виконавча служба, при цьому умислу навмисно недоплачувати аліменти він не мав. Відсутність вини відповідача також підтверджується тим, що позивач вказала, що про те, що відповідач має сплачувати доходу їй стало відомо в лютому 2023 року, про що вона повідомила виконавця, а виконавець провів відповідний перерахунок, в результаті якого і виникла заборгованість зі сплати аліментів.

Виходячи з вимог частини 1статті 196 ЦПК України, враховуючи ту обставину, що розрахунок пені за несвоєчасну сплату аліментів за наданими позивачем довідками провести неможливо, беручи до уваги правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 03 квітня 2019 року у справі 333/6020/16-ц, ненадання позивачем доказів на підтвердження встановлення вини відповідача у виникненні часткової заборгованості по аліментах, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Суд не стягує з позивача витрати на правову допомогу на користь відповідача, оскільки відсутність вини відповідача в несвоєчасній оплаті аліментів було встановлено лише в процесі розгляду справи (шляхом допиту свідків) і про відсутність вини відповідачу не було відому під час подачі судового позову. Керуючись ст. 12, ст. 13, ст. 141, ст. 263, ст. 264 ЦПК України, на підставі ст. ст.141, 180, 196 Сімейного кодексу України, - суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, відмовити. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повний текст рішення суду виготовлений 05 червня 2023 року.

Суддя: