ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1710/23
"05" грудня 2023 р. смт. Петриківка
Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Говорухи В.О., за участю секретаря судового засідання Єрмолаєва О.В., представника позивача прокурора Крамаренка С.П. та представника Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області Левечко О.А. , розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом виконувача обов`язків керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі: Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ДП «Петриківське лісове господарство» про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, -
07.09.2023 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява від виконувача обов`язків керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Ярослава Юдіна в інтересах держави в особі: Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ДП «Петриківське лісове господарство» про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в якому позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь держави в особі Петриківської селищної ради шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням навколишньому природному середовищу в розмірі 78 569, 97 грн.
09.10.2023 ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26.10.2023 підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті.
Прокурор Крамаренко С.П. та представник Петриківської селищної ради Левечко О.А. у судовому засіданні позовну заяву підтримали та просили її задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, заперечень щодо позовних вимог не подавав.
Згідно ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд виходить з такого.
Встановлюючи наявність підстав для представництва в суді прокурором інтересів держави в особі Петриківської селищної ради, суд дійшов таких висновків.
Частиною 3, 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.
Однак заходи цивільно-правового характеру з питання стягнення завданої шкоди на користь місцевого бюджету, не вживалися, що підтверджується листом Петриківської селищної ради за вих. № 14-2055/0/2-23 від 29.08.2023.
Судом встановлено, що вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України і йому призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, що підтверджується копією вироку від 19 жовтня 2023. На підставі статті 75 Кримінального кодексу України, ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік. Вирок набрав законної сили 21.11.2023.
Того ж дня, в денну пору доби, у період першої половини дня ОСОБА_1 , заздалегідь знаючи, що він діє неправомірно, без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Порядку використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 №761, ст. 69 Лісового кодексу України, не маючи лісорубного квитка (ордера), виданого уповноваженим органом, тим самим не маючи права здійснювати порубку дерев, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, відповідно до ст. 4 Лісового кодексу України на землях лісового фонду, без законних на те підстав прибув на земельну ділянку у лісовому масиві рекреаційно-оздоровчого призначення на територію кварталу 10 виділі 13 Курилівського лісництва Державного підприємства «Петриківське лісове господарство», та перебуваючи у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел на незаконну порубку дерев для власних потреб, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, використовуючи заздалегідь приготовлене знаряддя вчинення кримінального правопорушення - невстановленою в ході проведення досудового розслідування цепної електричної пили, шляхом повного відокремлення сироростучих дерев від кореневої системи, способом спилювання здійснив незаконну порубку 15 дерев породи «акація біла», діаметром пеньків дерев в корі біля шейки кореня відповідно: 22 см, 23 см, 24 см, 26 см, 22 см, 43 см, 22 см, 20 см, 46 см, 35 см, 36 см, 12 см, 26 см, 45 см, 22 см.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії(бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Отже, з врахуванням викладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у спричиненні шкоди, заподіяною порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища України є доведеною.
При цьому, правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища».
Статті 1, 3 Лісового кодексу України встановлюють, що ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місце розташуванням виконують переважно природоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Лісові відносини в Україні регулюються Конституцією України, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», Лісовим кодексом України, іншими законодавчими актами України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Частиною 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Статтею 66 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
Відповідно до вимог ст.15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до повноважень і компетенції місцевих рад у галузі охорони навколишнього природного середовища відноситься забезпечення реалізації екологічної політики України, здійснення контролю за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Згідно ч.1, п.1 ч. 2 ст.105 ЛК України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.
Відповідно до ст.107 цього Кодексу підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.
За змістом ст.ст. 68,69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.
Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.
Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.
У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди. Тобто діє презумпція вини завдавача шкоди.
Відповідно до ч.1 ст. 29 Бюджетного кодексу України до доходів Державного бюджету України включаються доходи бюджету, за винятком тих, що згідно із ст.ст.64,64-1,66,69-1 та 71 цього Кодексу закріплені за місцевими бюджетами.
Згідно п.7 ч.3 цієї ж статті джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених п.1 ч.2 ст.67-1 цього Кодексу) є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.69-1 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до бюджетів місцевого самоврядування (крім бюджетів міст Києва та Севастополя) - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.
Таким чином, шкода, заподіяна порушенням природоохоронного законодавства, відшкодовується шляхом перерахування коштів на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради, на адміністративній території якої скоєно правопорушення, на користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби України в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вказаному вище співвідношенні.
Зазначений висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №384/1080/16-ц.
Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Статтею 75 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до вимог ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.
Згідно ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже процесуальним законом на відповідача покладено обов`язок спростування правових підстав позову, проте відповідач таким правом не скористался, інших доказів, що спростовують твердження позивача суду не представив.
За таких обставин, суд оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати шкоду заподіяну навколишньому природному середовищу, унаслідок незаконної порубки дерев, тому позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 гривень.
На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 264-265 ЦПК України, суд -
Позов виконувача обов`язків керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі: Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ДП «Петриківське лісове господарство» про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три грн. 60 коп.) на користь держави.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 14.12.2023.

Суддя: В. О. Говоруха