Справа № 317/1075/21
Провадження № 2/317/17/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

02 червня2023 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Ткаченко М.О.,

за участю секретаря судового засідання Захаренко А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача, адвоката Білоконевої А.В.,

третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Бугрім Олена Віталіївна, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про усунення від права на спадкування,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Запорізького нотаріального округу Бугрім Олена Віталіївна, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про усунення від права на спадкування.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_5 є донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

13.10.1979 року позивач уклала шлюб, про що Комунарським районним відділом записів актів громадянського стану міста Запоріжжя зроблено актовий запис №533 та змінила прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла, після смерті ОСОБА_6 спадкоємцями за законом є донька померлої - ОСОБА_1 , син - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Після смерті ОСОБА_9 спадкоємцями за законом є його донька, відповідач по справі - ОСОБА_2 , та треті особи по справі - його дружина ОСОБА_3 , його син ОСОБА_4 , а також його донька - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка відмовилась від прийняття спадщини на користь відповідача ОСОБА_2 ..

Після смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 7,4593 га, яка розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Новоолександрівська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки: :002:2020, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та земельної ділянки площею 0,4005 га, яка розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Новоолександрівська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки: :01:002:2130, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У листопаді 2007 року ОСОБА_6 виявила бажання проживати з родиною брата ОСОБА_9 , продала належне їй нерухоме майно та переїхала до квартири АДРЕСА_1 , де проживала до 17 червня 2008 року.

Напередодні ОСОБА_6 зателефонувала ОСОБА_1 та поскаржилась що з ОСОБА_9 у неї конфлікт та просила її забрати. Зранку 17 червня 2008 року ОСОБА_9 привіз ОСОБА_6 разом з її речами до будинку ОСОБА_1 , де вона постійно проживала до жовтня 2012 року.

3 жовтня 2012 року ОСОБА_11 винаймала для ОСОБА_6 квартиру по АДРЕСА_2 , спочатку мати позивачки проживала в квартирі АДРЕСА_3 до жовтня 2013 року, а з жовтня 2013 року проживала разом з ОСОБА_12 в квартирі АДРЕСА_4 до квітня 2015 року.

З 27 квітня 2015 року по день смерті ОСОБА_6 проживала окремо в однокімнатній квартирі малосімейного типу АДРЕСА_5 .

З 17.06.2008 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 перебувала на повному забезпеченні ОСОБА_1 , яка постійно піклувалась про матір, забезпечувала її харчами та ліками. Також слідкувала за станом її здоров`я, а коли мати не могла самостійно вставати та пересуватись по квартирі, здійснювала догляд за нею, але враховуючи стан здоров?я ОСОБА_13 , яка страждає на ряд захворювань, у зв`язку із чим змушена була звертатись до сторонніх осіб за допомогою по догляду за матір`ю коли сама перебувала на роботі і не могла бути поряд із нею. Допомогу по догляду за бабусею ОСОБА_6 могла надавати відповідач по справі її онука ОСОБА_2 , яка проживала в квартирі АДРЕСА_6 , але замість допомоги остання відвідуючи ОСОБА_6 , лише забирала у неї харчі, які напередодні купувала та приносила позивач по справі ОСОБА_1

Крім того, позивач зазначила, що ОСОБА_6 страждала на ішемічну хворобу серця, дифузний кардіосклероз, ДДПП остеопороз поперекового відділу хребта, хронічний холецистит, гіпертонію II ступеню, виразка дванадцятипалої кишки, хронічний панкреатит, у зв`язку із чим перебувала на диспансерному обліку та неодноразово перебувала на стаціонарному лікуванні у кардіологічному відділенні КУ ЦЛ Комунарського району.

Також ОСОБА_6 систематично відвідувала лікаря-кардіолога та потребувала сторонньої допомоги, про свідчать виписки лікаря ОСОБА_14 за лютий 2015 року.

Похованням ОСОБА_6 займалась та сплачувала лише ОСОБА_1 , що підтверджується договором на організацію та проведення поховання від 28.02.2016 року, квитанцією від 29.02.2016 року на суму 4 000 грн, квитанцією від 29.02.2016 року на суму 7 700 грн, квитанцією на суму 2 000 грн, квитанцією від 28.02.2016 року 400 грн, товарним чеком від 29.02.2016 року на суму 2 112 грн.

10.03.2021 в межах позовного провадження ОСОБА_1 зверталась до Запорізького районного суду Запорізької області із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування за законом після смерті її бабусі ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнання права власності в порядку спадкування за законом, однак ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 31.03.2021 відмовлено у відкритті провадження за зустрічною позовною заявою.

У зв`язку з цим, позивач вимушена звернутись до суду з позовом про усунення від права на спадкування ОСОБА_2 за законом після смерті ОСОБА_6 та визнання за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки.

Ухвалою суду від 09.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, витребувано належним чином засвідчену копію спадкової справи.

29.04.2021 до суду від відповідачки ОСОБА_2 надійшов відзив, відповідно до якого відповідачка позов не визнає в повному обсязі, посилаючись на те що вона є онукою ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_6 заповіт не складала, отже після її смерті спадкоємцями першої черги є син (батько відповідачки) ОСОБА_9 та донька ОСОБА_1 (позивачка у справі). 28.07.2016 батько відповідача ОСОБА_9 , на час відкриття спадщини не проживав разом із померлою ОСОБА_6 , та помер не встигнувши подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 ..

26.08.2016 відповідачем ОСОБА_2 подано заяву нотаріусу про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_6 , інша спадкоємиця ОСОБА_10 (онука ОСОБА_6 , донька померлого батька ОСОБА_9 , повнорідна старша сестра відповідачки) відмовилась від прийняття спадщини після смерті бабусі на користь відповідачки ОСОБА_2 ..

Відповідно до спадкової справи №30/2016 після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 спадщину прийняли:

позивач ОСОБА_1 донька померлої, спадкоємець першої черги за законом шляхом подання заяви про прийняття спадщини від 09.08.2016;

відповідач ОСОБА_2 онука померлої, як єдиний спадкоємець, який прийняв спадщину в порядку спадкової трансмісії, до якої перейшло право спадкування як спадкоємця першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , шляхом подання заяви про прийняття спадщини від 26.08.2016, у тому числі з урахуванням частки, від якої відмовилась на її користь онука спадкодавця (дочка померлого ОСОБА_9 ) ОСОБА_10 ..

Треті особи: ОСОБА_3 (дружина ОСОБА_9 ) та ОСОБА_4 (онук ОСОБА_6 , син ОСОБА_9 ), які є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_9 , не прийняли фактично спадщину після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки спадкодавця ОСОБА_6 не проживала разом із ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , третіми особами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .. Заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори вони також не подавали.

Відповідачка вказує, що частка спадщини після смерті ОСОБА_6 у позивача складає , відповідно право на прийняття іншої частки спадщини після смерті ОСОБА_6 , яку у зв`язку із смертю не встиг прийняти батько ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , переходить до його спадкоємців за законом до ОСОБА_2 та ОСОБА_10 , яка в свою чергу відмовилась від спадкування на користь ОСОБА_2 , тобто розмір частки відповідача ОСОБА_2 становить частки земельної ділянки, площею 7,4593 га, та частки земельної ділянки, площею 0,4005 га.

Щодо усунення від спадкування ОСОБА_2 зазначає, що відносини між нею та її бабою ОСОБА_6 були добрі, приходила до неї та завжди відкликалася на прохання баби, допомагала їй за можливості. Чоловік відповідачки ІНФОРМАЦІЯ_6 помер, та вона самостійно виховує та забезпечує неповнолітню доньку ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ..

З жовтня 2012 бабуся відповідачки ОСОБА_6 винаймала житло по АДРЕСА_2 , та їй в основному допомагала її донька (позивач по справі) ОСОБА_1 ..

ОСОБА_6 не скаржилась відповідачці на незадовільний матеріальний стан та не просила надавати їй матеріальну допомогу, оскільки була пенсіонером та отримувала оренду плату за надання в оренду земельної ділянки. Як відповідачці відомо зі слів її померлої бабусі, пенсію за неї отримувала її донька ОСОБА_1 , яка оплачувала оренду житла, купувала продукти харчування та необхідні ліки.

Також у відзиві зазначає, що вона та її донька були забезпечені лише в нормах прожиткового мінімуму для основних соціальних і демографічних груп населення на кожного, й не більше.

При цьому, відповідачка за можливості також допомагала ОСОБА_6 , і приходила до неї 1-2 рази на тиждень, спілкувалася із нею, допомагала їй у побуті: підмітала підлогу, збивала перину та подушки, на її прохання обстригала нігті та інше, на її прохання здійснювала дрібні покупки продуктів, ліків. Мати відповідачки у господарстві завжди тримає козу, а оскільки бабі ОСОБА_6 подобалось козяче молоко, відповідачка раз на тиждень приносила їй гостинець, постійно була із ОСОБА_16 на зв`язку.

Зазначає, що офіційно працювала повний робочий тиждень, день, тому не мала можливості допомагати із доглядом за бабою ОСОБА_6 , коли ОСОБА_1 перебувала на роботі. Після роботи або у вихідні дні, коли їй телефонувала баба ОСОБА_6 відповідачка приходила на її прохання.

Також, зазначає, що виховує одна неповнолітню доньку ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який виповнилось повні 9 років на час смерті баби ОСОБА_17 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вона сумлінно виконує свої батьківські обов`язки щодо своєї доньки, яка також в силу свого віку, навчання в початкових класах, потребувала батьківського піклування, турботи та материнської ласки та відповідачка намагалася якнайбільше свого вільного часу від роботи (як засобу до існування) провести з донькою, оскільки вона є напівсиротою. ОСОБА_6 на свята чи просто за бажанням передавала своїй правнучці (дочці відповідачки) фрукти чи щось смачненьке, відмовити у прийнятті гостинців відповідачка не могла, щоб не образити бабусю.

У житлі, яке винаймала ОСОБА_6 , відповідачка ніколи не зустрічалась із позивачкою (тіткою зі сторони батька) ОСОБА_1 .. Баба ОСОБА_6 просила її уходити, коли приходила її донька ОСОБА_1 , щоб уникнути зустрічі. Зі слів баби, її доньці ОСОБА_1 не подобалось спілкування баби ОСОБА_6 із відповідачкою та те, що взагалі вони зустрічалась. Причини такого відношення позивача ОСОБА_1 до неї відповідачці не відомі. За місяць до смерті, баба ОСОБА_6 сказала відповідачці, шо у неї пропало пенсійне посвідчення, та те, що ОСОБА_1 вказала, що саме відповідачка його забрала (з якою метою та для чого невідомо) та те, щоб відповідачка поки не приходила до баби ОСОБА_6 ..

Відповідачка заперечує проти того, що баба ОСОБА_6 перебувала у безпорадному стані. Зазначає, що дійсно баба ОСОБА_6 за життя мала декілька захворювань, але її стан не був безпорадний. Приблизно у листопаді 2015 року вона перестала ходити на вулицю, оскільки боялась впасти через ожеледицю. Ще у січні 2016 року по квартирі вона самостійно пересувалась, самостійно одягалась, харчувалась та здійснювала фізіологічні потреби. Hi калікою, ні інвалідом баба ОСОБА_16 не була, інвалідність їй не встановлювалась.

Враховуючи викладене, відповідач просить відмовити у позові, оскільки відсутні підстави передбачені ст. 1224 ЦК України для усунення відповідача від права на спадкування за законом, позивачка не надала належних та допустимих доказів перебування померлої у безпорадному стані, а також що остання потребувала допомоги саме від ОСОБА_2 , яка мала можливість її надавати, проте ухилялась від обов`язку щодо її надання ( т. 1 а.с. 118-128).

12.05.2021 до суду від позивачки ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій посилається на викладені у позовній заяві обставини щодо утримання нею в повному обсязі ОСОБА_6 та організацією поховання ОСОБА_6 та вважає безпідставними посилання ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 мала краще матеріальне становище ніж відповідач, оскільки ОСОБА_1 працює в лікарні та має незначну заробітну плату, є інвалідом та також самостійно утримувала на момент спірних правовідносин неповнолітню дочку ОСОБА_18 (т. 1 а.с. 180-182).

02.06.2021 до суду від представника третіх осіб ОСОБА_4 , ОСОБА_3 адвоката Вишнякової І.О. надійшли пояснення, в яких зазначено що дійсно з листопада 2007 ОСОБА_6 проживала разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_9 до червня 2008, потім вона переїхала до своєї доньки ОСОБА_1 .. У жовтні 2012 ОСОБА_1 винаймала квартиру для ОСОБА_6 , з жовтня 2013 почала проживати разом із співмешканкою ОСОБА_19 та ОСОБА_3 підтверджують, що ОСОБА_6 з червня 2008 по день смерті перебувала повністю на матеріальному забезпеченні ОСОБА_1 , яка окрім матеріальної допомоги піклувалась про матір та, в той час коли не мала часу самостійно за нею доглядати, винаймала для цього сторонніх осіб. ОСОБА_2 , знаючи про безпорадний стан та захворювання відмовлялась надавати допомогу, матеріальної допомоги також не надавала (т. 1 а.с. 186-187).

Ухвалою суду від 09.06.2021 клопотання відповідача задоволено, витребувано докази у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бугрім Олени Віталіївни, Олександрівської державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Запорізькій області, Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

Ухвалою суду від 08.09.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 01.11.2021 клопотання відповідача задоволено, витребувано інформацію від товариства з обмеженою відповідальністю «Мотор-Січ Агро».

Ухвалою суду від 14.12.2021 повторно витребувано інформацію від товариства з обмеженою відповідальністю «Мотор-Січ Агро».

Ухвалою суду від 14.02.2022 застосувати до товариства з обмеженою відповідальністю «Мотор-Січ Агро» захід процесуального примусу у виді штрафу в розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, повторно витребувано від товариства з обмеженою відповідальністю «Мотор-Січ Агро» запитувану інформацію.

18.05.2022 позивачка ОСОБА_2 надала до суду заяву про застосування строків позовної давності та просить відмовити в задоволенні позову за спливом позовної давності (т. 2, а.с. 104-105).

Позивач ОСОБА_1 у судовому засідання надала пояснення, які за змістом повністю відповідають позовній заяві, просила позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Білоконева А.В. заперечували проти задоволення позову, надали пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позов. Просили суд відмовити у задоволені позову за його необгрунтованістю та недоведеністю, а також з підстави спливу строку позовної давності.

Третя особа ОСОБА_3 підтримала позицію позивачки, надала пояснення, які за змістом співпадають письмовим поясненням, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_4 до суду не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Під час розгляду справи надавав пояснення аналогічні за змістом письмовим поясненням, наданим його представником.

Третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Бугрім О.В. до суду не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, допитавши свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_14 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , суд дійшов наступних висновків.

Батьками ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є мати ОСОБА_6 та батько ОСОБА_27 , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Орджонікідзевським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 18.05.2016 (т.1 а.с.7/зворот).

13.10.1979 ОСОБА_28 та ОСОБА_26 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_2 від 03.03.1980, актовий запис №533. Після укладення шлюбу прізвище подружжя « ОСОБА_8 ». (т.1 а.с.7).

Згідно із витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 , батьком зазначено ОСОБА_27 , актовий запис №2018 від 09.07.1957 (т.1 а.с.23).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 05.06.1984, ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_10 , батьком зазначено ОСОБА_9 , мати ОСОБА_29 (т.1 а.с.26/зворот).

ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , зареєстрували шлюб 19.08.2005, після реєстрації шлюбу прізвище подружжя ОСОБА_31 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 від 19.08.2005 (т.1 а.с.25).

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю позивачки ОСОБА_1 та бабусею відповідачки ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції від 29.02.2016 (т.1 а.с.10).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 7,4593 га, яка розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Новоолександрівська сільська рада, кадастровий номер :01:002:2020, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності н нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №236987101 від 15.12.2020 (т.1 а.с.31) та витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-017 від 15.03.2017 (т.1 а.с.35-37) та у вигляді земельної ділянки площею 0,4005 га, яка розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Новоолександрівська сільська рада, кадастровий номер :01:002:2130, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності н нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №236979924 від 15.12.2020 (т.1 а.с.30) та витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-017 від 14.03.2017 (т.1 а.с.32-34).

Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки загальною площею 7,4593 га, кадастровий номер :01:002:2020, яка знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Новоолександрівська сільська рада встановлено ринкову вартість земельної ділянки в розмірі 922 715 грн. (т.1 а.с.39-50).

Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки загальною площею 0,4005 га, кадастровий номер :01:002:2130, яка знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Новоолександрівська сільська рада встановлено ринкову вартість земельної ділянки в розмірі 49 542 грн. (т.1 а.с.51-63).

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області 25.08.2016, ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (т.1 а.с.26, 101).

Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру №51270760 від 19.03.2018 встановлено що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9 приватним нотаріусом Бугрім О.В. заведено спадкову справу 61/2016 (т.1 а.с.23/зворот).

Відповідно до матеріалів спадкової справи №61/2016 вбачається, що спадщину, відкриту після смерті ОСОБА_9 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , за законом прийняли його донька ОСОБА_2 та син ОСОБА_4 (третя особа у справі), про що ними складено заяви 26.12.2016 №145 та 20.1.2017 №7, та 21.02.2019 №45 (т.1 а.с.224, 225/зворот, 242).

Спадкоємець ОСОБА_3 (дружина ОСОБА_9 , третя особа у справі) надала заяву приватному нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Бугрім О.В., зареєстровану за №6 від 20.01.2017, якою відмовилась від спадщини, яка залишилась після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 (т.1 а.с.224/зворот).

Спадкоємець ОСОБА_10 (донька померлого) надала заяву приватному нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Бугрім О.В., зареєстровану за №146 від 26.12.2016, якою відмовилась від спадщини, яка залишилась після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9 на користь ОСОБА_2 (т.1 а.с.225).

Відповідно до матеріалів спадкової справи №30/2016, заведеної після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , вбачається, що 09.08.2016 ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщину за законом після смерті своєї матері ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1 а.с.86).

26.08.2016 ОСОБА_2 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті своєї бабусі ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки її батько, син спадкодавця ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (т.1 а.с.100).

26.08.2016 ОСОБА_10 , яка також є донькою ОСОБА_9 , склала заява про відмову від спадщини, яка залишилася після померлої ОСОБА_6 бабусі, на користь ОСОБА_2 онуки померлої (т.1 а.с.100/зворот).

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.02.2019 ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , у зв`язку із тим, що не було надано документ, що підтверджує право власності померлої ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 7,4593 га та земельну ділянку площею 0,4005 га (т.1 а.с.130).

Відповідно до договору на організацію та проведення поховання від 28.02.2016, встановлено що договір було укладено з ОСОБА_1 на проведення поховання після смерті ОСОБА_6 на суму в розмірі 7710 грн, а також ОСОБА_1 сплачено ритуальні послуги в розмірі 4000 грн, 2112 грн, 7700 грн, 2000 грн, 400 грн, що підтверджується копіями квитанцій. (т.1 а.с.11-12).

Відповідно до копії паспорту серії НОМЕР_6 , виданого 26.08.2005 Комунарським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , була зареєстрована за адресою АДРЕСА_7 з 21.10.1998 по 11.11.2003, з 13.11.2003 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_8 (т.1 а.с. 8-9).

Згідно з копією довідки № 1904-04-09/3 від 15.09.2016, виданої заступником директора департаменту начальником управління державної реєстрації фізичних осіб департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_9 , по день смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільно з нею на день смерті були зареєстровані ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_14 (т.1 а.с.99/зворот).

Відповідно до довідки виданої ОСОБА_1 22.09.2016 головою квартального комітету №14 встановлено, що її мати ОСОБА_6 проживала з нею з червня 2008 по листопад 2012 за адресою: АДРЕСА_8 та вели спільне господарство. За вказаною адресою ОСОБА_6 проживала без реєстрації (т.1 а.с.13/зворот).

Згідно із письмових пояснень ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 вбачається, що ОСОБА_6 з червня 2008 року по 28.02.2016 (по день смерті) не проживала за адресою АДРЕСА_10 (т.1, а.с.13, 14/зворот, 22).

Згідно із письмових пояснень ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , вбачається, що ОСОБА_6 з червня 2008 по листопад 2012 проживала у своєї доньки ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_8 (т.1, а.с.16, 16/зворот).

Згідно із письмових пояснень ОСОБА_37 , вбачається, що ОСОБА_6 , з листопада 2012 по листопад 2013 проживала за адресою АДРЕСА_11 (т.1 а.с.22/зворот).

Згідно із письмових пояснень ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , вбачається, що ОСОБА_6 з листопада 2013 по квітень 2015 проживала за адресою АДРЕСА_12 (т.1 а.с.14, 15).

Згідно із письмових пояснень ОСОБА_20 , вбачається, що ОСОБА_6 з квітня 2015 по 28.02.2016 проживала за адресою АДРЕСА_13 (т.1 а.с.15/зворот).

27.04.2015 ОСОБА_40 та ОСОБА_1 уклали договір оренди квартири (т.1 а.с.17).

Відповідно до актів про фактичне місце проживання особи без реєстрації від 25.12.2020, підписаних сусідами ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 встановлено, що ОСОБА_6 проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_14 , одна, разом з нею ніхто не проживав (т.1 а.с.134, 135).

Згідно із довідкою №01-11/32 від 03.06.2021 встановлено, що ОСОБА_1 постійно працює з 01.07.1993 на посаді медична сестра палатна радіологія Комунального некомерційного підприємства «Запорізький регіональний протипухлинний центр» Запорізької обласної ради, за період з січня 2015 по березень 2016 нараховано 52503,57 грн, утримано 10787,64 грн, отримала до видачі 41715,93 грн (т.1 а.с.204).

Відповідно до виписки АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1 за період з 08.01.2015 по 08.02.2016 отримала пенсію у загальному розмірі 15061 грн (т.1 а.с.205).

Згідно із довідкою виданою Головним управлінням ДПС у Запорізькій області, ОСОБА_1 протягом періоду з 01.01.2015 по 31.03.2016 отримала заробітну плату у розмірі 9549,95 грн, 9822,87 грн, 10293,57 грн, 11013,60 грн, 11823,58 грн, інші доходи в розмірі 58,82 грн, а також продаж (обмін) нерухомості у розмірі 203000 грн. Отримання інформації по фізичній особі ОСОБА_6 не можливе, у зв`язку із тим, що рнокпп закрито та видалено з районних баз даних (т.1 а.с.244, 245).

Позивачем на підтвердження стану здоров`я, надано копію виписки із акту огляду МСЕК до довідки серії АД №012364, копію виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 19.03.2021, копію виписки із медичної карти на ім`я ОСОБА_47 з КНП «Запорізький регіональний протипухлинний центр» ЗОР, відповідно до яких встановлено, що ОСОБА_1 встановлено 3 групу інвалідності (безстроково) (т.2, а.с.59, 60).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського р-ну м. Запоріжжя 03.04.1997 батьками ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_15 є батько ОСОБА_48 , мати ОСОБА_1 (т.1 а.с.184).

Від Відділу обслуговування громадян №7 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області на запит суду направлено довідку №690 від 30.06.2021, відповідно до якої вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_9 , перебувала на обліку в управлінні і отримувала пенсію, за період з 01.01.215 по 28.02.2016 розмір пенсії складав 23140,18 грн. (т.1 а.с.249, 250).

Також судом було досліджено медичну карту амбулаторного хворого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із детальним вивченням всіх записів, що містяться в ній.

Відповідно до медичної документації, а саме епікризу №1409 від 29.05.2012, виписки із медичної карти стаціонарного хворого №1711 від 06.06.2014, виписки лікаря ОСОБА_14 , вбачається що ОСОБА_6 перебувала неодноразово на стаціонарному лікуванні у кардіологічному відділенні КУ ЦЛ Комунарського району та страждала на ішемічну хворобу серця, дифузний кардіосклероз, остеопороз поперекового відділу хребта, хронічний холецестит, гіпертонію II ступеню та інші хвороби (т.1 а.с.18-21).

Згідно із довідкою №181 від 29.03.2021 ОСОБА_2 працювала в комунальній установі «Запорізький геріатричний пансіонат» Запорізької обласної ради машиністом із прання та ремонту спецодягу з 27.01.2015 по 13.09.2016, тривалість робочого тижня 5 днів, з двома вихідними у суботу та неділю, графік роботи з 8-00 до 17-00 (т.1 а.с.136).

Відповідно до довідки №167 від 22.03.2023 сукупний дохід ОСОБА_2 за період з лютого 2015 по серпень 2016 складає 38480,59 грн, утримання 6779,48 грн, сума до виплати 31701,11 грн, та довідок виданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 08.04.2021 ОСОБА_2 за період з січня 2015 по грудень 2015 отримала пенсію в разі втр. годувал. у розмірі 11888 грн, за період з січня 2016 по грудень 2016 отримала пенсію в разі втр. годувал. у розмірі 13453 грн (т.1 а.с.137, 138, 139).

Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 від 08.11.2012 ОСОБА_15 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 , батько ОСОБА_30 , мати ОСОБА_2 (т.1 а.с 132).

ОСОБА_30 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_9 , виданим 06.10.2014 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (т.1 а.с.133).

Відповідно до ст. 1216, 1217, 1220 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно із ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За змістом ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст. 1258 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. (ст. 1261 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частинами 5, 6 статті 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним необхідно розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року в справі № 337/6000/15-ц, від 4 липня 2018 року в справі № 404/2163/16-ц, від 29 червня 2021 року в справі № 750/9209/20-ц.

Безпорадним необхідно розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від: 14 листопада 2018 року в справі № 712/4709/15-ц, від 4 березня 2019 року в справі № 321/1573/17-ц, від 17 липня 2019 року в справі № 676/5086/15-ц, від 29 червня 2021 року в справі № 750/9209/20-ц.

Так, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Крім того, при розгляді такої справи суду належить з`ясовувати, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу.

Таким чином, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Позбавлення особи права на спадкування це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням передусім характеру поведінки відповідача.

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

У даній справі не доведено сукупність обставин, які відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України можуть бути підставою для усунення від права на спадкування, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Так, позивачкою не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, що спадкодавець потребувала допомоги саме від відповідачки, а остання, у свою чергу, умисно ухилялася від надання такої допомоги.

Жоден із допитаних у суді свідків не підтвердив того факту, що померла ОСОБА_6 потребувала допомоги від ОСОБА_2 , яку та свідомо їй не надавала.

Позивачкою не доведено належними та допустимими доказами не лише того, що спадкодавець ОСОБА_6 потребувала допомоги саме від відповідачки ОСОБА_2 , а остання, у свою чергу, умисно ухилялась від надання такої допомоги, що могло бути підставою для усунення її від права на спадкування, а й взагалі того, що спадкодавиця висловлювала своє бажання отримання від онуки допомоги та зверталась до неї з цього приводу, а також те, що відповідачка, з огляду на її сімейний та матеріальний стан, мала можливість надання постійної допомоги.

Жодної умисної винної поведінки відповідачки під час розгляду справи встановлено не було, а також не підтвердилися доводи позивачки про умисне ухилення відповідачки від надання допомоги ОСОБА_6 і що така допомога потрібна була саме від неї, з огляду зокрема на те, що позивачка повністю опікувалась матір`ю, створювала їй всі необхідні побутові умови, дбала про неї та доглядала.

У даному випадку суд дійшов висновку про відсутність підстав для усунення ОСОБА_2 від спадкування після її бабусі ОСОБА_6 , оскільки позивачкою не надано належних, допустимих і достовірних доказів, а, відповідно, суд не встановив факту того, що спадкодавиця висловлювала прохання або бажання про надання допомоги з боку онуки ОСОБА_2 , а вона свідомо ухилялася від надання такої допомоги.

Зазначене свідчить про відсутність правових умов (підстав), передбачених ч. 5 ст. 1224 ЦК України, які надавали б право усунути ОСОБА_2 від спадкування, тому позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування не підлягають задоволенню.

Стосовно тверджень відповідачки про пропуск позивачкою строків для звернення до суду варто вказати, що позовна давність відповідно до ст. 256 ЦК України - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У свою чергу ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Однак суд, з`ясувавши обставин, на які посилаються сторони, як на підставу заявлених вимог та поданих заперечень, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приймає рішення про відмову у задоволенні позову саме за безпідставністю та недоведеністю заявлених позовних вимог.

Позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно за позивачкою є похідними від позовної вимоги про усунення відповідачки від права на спадкування, а отже також не підлягають задоволенню.

У відповідності до ст.141 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача у сплаченому при зверненні до суду.

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Бугрім Олена Віталіївна, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про усунення від права на спадкування.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09.06.2023.

Повне ім`я (найменування) учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_15 , РНОКПП НОМЕР_10 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_16 , РНОКПП НОМЕР_11 .

Представник відповідача: адвокат Білоконева Аліна Вячеславівна, адреса робочого місця адвоката: вул. Європейська, б. 16, м. Запоріжжя, 69104.

Третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Бугрім Олена Віталіївна, адреса місцезнаходження: пр. Металургів, буд. 12-А, м. Запоріжжя, 69006.

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_17 .

Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_17 .

Суддя М.О. Ткаченко