Справа № 214/8841/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

17 листопада 2023 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Чернова Н.В., дослідивши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , поданої представником ОСОБА_2 , інша особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, про встановлення юридичного факту перебування у шлюбі, спільного проживання та перебування на утриманні на дату смерті годувальника, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області про встановлення юридичного факту перебування у шлюбі, спільного проживання та перебування на утриманні на дату смерті годувальника, та просить встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , а також, перебування ОСОБА_1 на утриманні чоловіка ОСОБА_3 на дату смерті годувальника 09.06.2014 р.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Однак, ознайомившись із змістом та формою позовної заяви, судом встановлено, що вона подана без додержання вимог, викладених в ст.ст.175, 294 ЦПК України.

Як вбачається дана заява подана в порядку окремого провадження.

Частиною 3 ст. 294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Тобто до заяв в порядку окремого провадження, також застосовуються загальні правила визначені положеннями ЦПК України, в тому числі щодо їх форми та змісту.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, у суб`єктному складі поданої заяви заявником було зазначено сторону, як інша особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, що прямо суперечить ч. 3 ст. 42 ЦПК України.

При цьому від визначення конкретних юридичних наслідків залежить коло заінтересованих осіб, права і обов`язки яких можуть зачіпатися за наслідками розгляду справи судом. В той же час, заявниця жодних заінтересованих осіб в заяві не зазначила.

Крім того, п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Прохальна частина має особливо важливе значення при розгляді справи з огляду на застосування принципу диспозитивності розгляду, оскільки є тією формою захисту, яку просить заявник у суду, тому вона має бути чітко та конкретизовано сформульовано відповідно до суті позову.

Крім того, Європейський Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У справі надання повної, детальної інформації щодо заявлених вимог та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду. Право бути поінформованим про характер і підставу позову потрібно розглядати у світлі права мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції.

Досліджуючи матеріали, суд встановив, що заявниця просить встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , а також, перебування ОСОБА_1 на утриманні чоловіка ОСОБА_3 на дату смерті годувальника 09.06.2014 р.

Статтею 315 ЦПК України частинами першою та другою передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Можна зробити висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Тобто, відповідно до ч.1 ст. 315 ЦПК України не передбачено встановлення юридичного факту, як перебування у шлюбі. Встановлення в судовому порядку, відповідно п. 4 ч. 1 даної статті, в тому числі й в порядку окремого провадження, факту реєстрації шлюбу, здійснюється за умови його реєстрації в передбаченому законом порядку та втраті запису про таку реєстрацію.

В матеріалах справи міститься свідоцтво про шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого Дзержинським відділом РАДЦ в м. Кривий Ріг.

Наявність розбіжностей в правовстановлюючих документах може розглядатися судом, як встановлення факту, що має юридичне значення, однак заявник відповідних вимог не заявляє.

Окрім того, відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - Постанова Пленуму), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як вбачається з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України у кожному разі суддя зобов`язаний перевірити підвідомчість даної заяви суду. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви, а коли справу вже порушено - закриває провадження в ній.

В п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України також надано роз`яснення про те, що суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. Згідно з пунктом 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення за таких умов: якщо відповідний запис в органах РАЦСу не зберігся (відсутність архіву або відповідної книги реєстрації, а також за наявності книги, проте за відсутності запису в ній); якщо у поновленні такого запису органи РАЦСу відмовили у встановленому порядку; запис може бути поновлено лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації події.

Відмова зазначеного органу у поновленні запису підтверджується його письмовим висновком, наявність якого є необхідною умовою прийняття судом заяви про встановлення вказаного факту.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 10 грудня 2018 року в справі №2-о-48/10 (провадження № 61-1217св18).

Факт реєстрації шлюбу 23.10.1982 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого Дзержинським відділом РАЦС в м. Кривий Ріг 18.09.1986 р., та окрім того в свідоцтві про право на спадщину ОСОБА_3 , який було видано його дружині - ОСОБА_1 .

Та обставина, що ім`я ОСОБА_3 в актовому записі про шлюб не співпадає з прізвищем заявника - ОСОБА_1 , не є підставою для встановлення юридичного факту перебування у зареєстрованому шлюбі, оскільки неправильність актового запису може бути виправлена органами РАЦС при зверненні до них заінтересованої особи з відповідною заявою.

Таким чином, факт перебування ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 може бути підтверджений шляхом внесення відповідних змін до актового запису про реєстрацію шлюбу

Отже, заявницею заяву подано з порушенням зазначених вимог, а саме: до заяви не надано доказів звернення нею до відповідної установи органів РАЦС з метою внесення виправлень до актового запису про реєстрацію шлюбу, розгляду її звернення та відповідної відповіді по результатам розгляду такого звернення.

Також, статтею ч.1 315 ЦПК України не передбачено встановлення юридичного факту, як спільного проживання фізичних осіб, що перебувають у шлюбі.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Таким чином, заявнику слід зазначити зміст позивних вимог відповідно до ст. 315 ЦПК України.

Окрім того, додані до заяви, суд встановив, що заявниця не зазначає початку періоду перебування заявника на утриманні свого чоловіка.

Наведені недоліки унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, з особливостями розгляду цих справ встановлених розділом ІV «Окреме провадження» ЦПК України.

Зокрема, ч.4 ст.175, ч.4 ст.177 ЦПК України, передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка для сплати судового збору за подання до суду заяви у справах окремого провадження становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб що становить 536,80 гривень станом на день подання позовної заяви.

Заявник звертається до суду з наступними вимогами: факту перебування у шлюбі, спільного проживання та перебування на утримання на дату смерті годувальника.

Отже, заявникові необхідно визначитися з прохальною частиною заяви, зазначивши зміст позивних вимог відповідно до ст. 315 ЦПК України, та сплатити судовий збір відповідно кількості позовних вимог.

Так, за правилами ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, оскільки заявником не дотримані вищенаведені положення ЦПК України, заява має бути залишена без руху відповідно з наданням заявникові строку для усунення недоліків.

Виявлені судом недоліки слід усунути наступним чином:

-Визначити суб`єктний склад поданої заяви, в т.ч. заінтересованих осіб;

-надати докази звернення нею до відповідної установи органів РАЦС з метою внесення виправлень до актового запису про реєстрацію шлюбу;

-зазначати початок періоду перебування заявника на утриманні свого чоловіка;

-визначитися з прохальною частиною заяви, зазначивши зміст позивних вимог відповідно до ст. 315 ЦПК України;

-сплатити судовий збір відповідно кількості позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 293, 294, 311 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , інша особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, про встановлення юридичного факту перебування у шлюбі, спільного проживання та перебування на утриманні на дату смерті годувальника - залишити без руху та надати заявнику 10-денний строк для усунення недоліків та приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст.175, ст.177, ст. 294 ЦПК України, який обчислювати з дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали направити заявнику за адресою, вказаною в заяві - для виконання у встановлений судом строк.

У разі невиконання ухвали суду заява буде вважатися неподаною та буде повернена позивачу разом з доданими до неї матеріалами

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Чернова