ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/1329/21 Номер провадження 22-ц/814/3369/23Головуючий у 1-й інстанції Дядечко І.І. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Абрамова П.С., Одринської Т.В.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою Харківського національного університету внутрішніх справ на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 лютого 2023 року (повний текст рішення складено 09 березня 2023 року) та на додаткове рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 березня 2023 року (повний текст судового рішення складено 27 березня 2023 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківського національного університету внутрішніх справ, третя особа - Кременчуцький льотний коледж Харківського національного університету внутрішніх справ про відшкодування вартості невикористаного авіаційного палива та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківського національного університету внутрішніх справ, Національного авіаційного університету, за участі третьої особи - Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ про відшкодування вартості невикористаного авіаційного палива та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач з 01 вересня 2015 року по 20 травня 2019 року навчався в Кременчуцькому льотному коледжі Національного авіаційного університету на денній формі навчання, за кошти державного бюджету, галузь знань - 0701 «Транспорт і транспортна інфраструктура», напрям підготовки - 6.070102 «Аеронавігація».

У період навчання Кременчуцьким льотним коледжем Національного авіаційного університету було погоджено проходження позивачем льотної практики на гелікоптері МІ-2 в авіаційному загоні Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету. Водночас, для проведення льотної практики необхідно було придбати та передати в розпорядження Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету певну кількість авіаційного палива для двигунів Джет А-1. Для забезпечення проходження льотної практики позивачем за кошти батьків було придбано авіаційне паливо для двигунів Джет А-1 в кількості 10 тон на загальну суму 300 000,00 грн. Вказане паливо було передано ОСОБА_1 в розпорядження Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету в повному обсязі, що підтверджується копіями заяв.

Проходження льотної підготовки позивач розпочав з 05 липня 2018 року, однак 04 січня 2019 року подальше її виконання було призупинено Кременчуцьким льотним коледжем Національного авіаційного університету з невідомих йому причин. Надалі, льотна підготовка не проводилась у зв`язку з припиненням діяльності Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету, як відокремленого структурного підрозділу в структурі Національного авіаційного університету шляхом приєднання його до Харківського національного університету внутрішніх справ. Таким чином, не пройшовши в повному обсязі попередньо узгоджену практичну льотну підготовку, 30 травня 2019 року Кременчуцьким льотним коледжем Національного авіаційного університету позивачу була надана довідка №14-30/1450, відповідно до якої за період льотної практики в авіаційному загоні коледжу з 05 липня 2018 року по 04 січня 2019 року він має наліт на гелікоптері МІ-2 - 14 год. 06 хв.

Позивач зазначає, що згідно положень експлуатаційної документації «Руководство по летной эксплуатации вертолета Ми-2» витрати палива гелікоптера МІ-2 в учбово-тренувальних польотах становлять 215 кг/год. Тобто, на 14 год. 06 хв. польотів гелікоптера МІ-2 витрачено 3,032 тони палива.

З огляду на зазначене та той факт, що ним в розпорядження Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету передано авіаційне паливо в кількості 10 тон, невикористаним залишилось паливо в кількості 6,968 тон на загальну суму 202 072,00 грн.

ОСОБА_1 вважає, що між ним, як споживачем освітніх послуг, та Кременчуцьким льотним коледжем Національного авіаційного університету, як виконавцем, склались договірні відносини з надання освітніх послуг щодо проведення його льотної підготовки на гелікоптері МІ-2 в авіаційному загоні Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету. Він зі своєї сторони, виконав свій обов`язок за договором та передав в розпорядження Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету авіаційне паливо, натомість Кременчуцький льотний коледж Національного авіаційного університету порушив попередньо узгоджені умови надання зазначеної освітньої послуги.

У зв`язку з вищезазначеним, з метою вирішення питання про повернення частини невикористаного авіаційного палива в кількості 6,968 тон на загальну суму 202 072,00 грн, позивач направляв листи до Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ, Харківського національного університету внутрішніх справ, як правонаступника прав та обов`язків Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету, Національного авіаційного університету, однак в позасудовому порядку врегулювати спір не вдалося.

З огляду на зазначене, позивач вважає, що діями відповідачів йому завдано також моральну шкоду, яка полягає у душевних та моральних стражданнях, зокрема в пережитих почуттях несправедливості та пригніченості, постійному перебуванні у стані безнадії та відчаю. Також відсутність практичних навичок пілотування, які б він набув за результатами обумовленого проходження льотної підготовки призвели до позбавлення можливостей досягти певних життєвих перспектив, зокрема бажаного працевлаштування та кар`єрного росту. Вказаний стан триває з ним тривалий час - понад 2 роки (з моменту припинення льотної практики в січні 2019 року). Вважає, що розмір моральної шкоди, завданої порушенням його прав, становить 50 000,00 грн, що є цілком розумним та справедливим.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач прохав суд стягнути солідарно з Харківського національного університету внутрішніх справ та Національного авіаційного університету на користь ОСОБА_1 202 072,00 грн в рахунок відшкодування вартості 6,968 тон авіаційного палива для двигунів Джет А-1, переданих ним Кременчуцькому льотному коледжу Національного авіаційного університету, для проходження льотної практики на гелікоптері МІ-2, а також 50 000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди та понесені витрати на професійну правничу допомогу.

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06 червня 2022 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Національного авіаційного університету про відшкодування вартості невикористаного авіаційного палива та стягнення моральної шкоди закрито.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 лютого 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Харківського національного університету внутрішніх справ, за участі третьої особи Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ про відшкодування вартості невикористаного авіаційного палива та стягнення моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Харківського національного університету внутрішніх справ на користь ОСОБА_1 202 072,00 грн в рахунок відшкодування вартості 6,968 тон невикористаного авіаційного палива та 1 000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з Харківського національного університету внутрішніх справ на користь держави судовий збір у розмірі 2222,19 грн.

Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення

У березні 2023 року представник позивача звернувся до місцевого суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, в якій прохав суд ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з Харківського національного університету внутрішніх справ на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17100,00 грн.

Короткий зміст додаткового рішення суду першої інстанції

Додатковим рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 березня 2023 року заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Потреби С.М. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Харківського національного університету внутрішніх справ, за участі третьої особи Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ про відшкодування вартості невикористаного авіаційного палива та стягнення моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Харківського національного університету внутрішніх справ на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12325,85 грн.

В іншій частині заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Потреби С.М. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Харківського національного університету внутрішніх справ, за участі третьої особи Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ про відшкодування вартості невикористаного авіаційного палива та стягнення моральної шкоди - відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

З рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 лютого 2023 року та додатковим рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 березня 2023 року не погодився Харківський національний університет внутрішніх справ і оскаржив їх в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі відповідач прохав суд скасувати рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 лютого 2023 року і додаткове рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 березня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Харківського національного університету внутрішніх справ про стягнення з відповідача на користь позивача 202 072,00 грн в рахунок відшкодування вартості 6,968 тон невикористаного авіаційного палива та 1 000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12325,85 грн в повному обсязі.

Позиції учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

На думку особи, яка подала апеляційну скаргу, оскаржувані судові рішення прийнято з порушенням норм матеріального права та неправильним застосуванням норм процесуального права, що призвело до ухвалення необґрунтованих та незаконних рішень.

Відповідач вказує на відсутність доказів укладення договору про надання послуг з проведення льотної підготовки позивача Кременчуцьким льотним коледжем Національного авіаційного університету.

Харківський національний університет внутрішніх справ зауважує, що він не має жодного відношення щодо обставин надання спірного авіаційного палива позивачем, оскільки згідно з розпоряджень Кабінету Міністрів України державне майно Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету було передано від однієї юридичної особи державної форми власності - Національного авіаційного університету, до іншої юридичної особи державної форми власності - Харківського національного університету внутрішніх справ, тобто переданню підлягало виключно майно юридичної особи.

Зауважено, що факт надання палива позивачем до Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету не підтверджується будь-якими доказами, що виключає можливість встановлення дійсних обставин справи.

Крім того, акт приймання-передачі майна Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету містить відомості лише про паливо, горючі і мастильні матеріали, які перебували на балансовому субрахунку, натомість відомості про належність у їх складі зазначеної суми палива ОСОБА_1 на загальну суму 202072,00 грн, що було надано Кременчуцькому льотному коледжу Національного авіаційного університету як благодійну допомогу, у вказаних доказах відсутні.

На думку скаржника, у справі не встановлено обставини та підстави для відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, місцевий суд не застосував критерії реальності адвокатських витрат, розумності їх розміру та фінансового стану обох сторін. Крім того, наданий представником позивача розрахунок наданих ним послуг не містить інформації про витрати часу по кожному із виду робіт, що в свою чергу позбавило можливості відповідача спростувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу позивач, з огляду на дотримання місцевим судом при ухваленні оскаржуваних судових рішень вимог матеріального та процесуального права, прохав апеляційну скаргу Харківського національного університету внутрішніх справ залишити без задоволення, а рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 лютого 2023 року і додаткове рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 березня 2023 року без змін.

ОСОБА_1 вказує, що відповідач як правонаступник Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету, не спростував належним чином викладені ним у позовній заяві доводи, що свідчить про їх визнання.

Щодо явки та позиції учасників справи в суді апеляційної інстанції

Представник Харківського національного університету внутрішніх справ, взявши участь у розгляді справи у режимі відеоконференції, вимоги поданої апеляційної скарги підтримав та прохав їх задовольнити з підстав, що у ній зазначені.

Представник ОСОБА_1 проти задоволення апеляційної скарги заперечував, наголошуючи на законності та обґрунтованості судових рішень місцевого суду.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представників сторін справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 01 вересня 2015 року (наказ №49/к від 11 серпня 2015 року) по 20 травня 2019 року навчався в Кременчуцькому льотному коледжі Національного авіаційного університету на денній формі навчання, за кошти державного бюджету, галузь знань - 0701 «Транспорт і транспортна інфраструктура», напрям підготовки - 6.070102 «Аеронавігація», кваліфікація пілот (другий пілот). 20 травня 2019 року відрахований по закінченню навчання (наказ №23/к від 20 травня 2019 року), що підтверджується довідкою, виданою Кременчуцьким льотним коледжем Харківського національного університету внутрішніх справ 05 жовтня 2020 року за вих. №2/238 та дипломом бакалавра серії В19 №019335 від 20 травня 2019 року (наказ №23/к від 20 травня 2019 року) (т.1, а.с. 9-14).

Окрім того, як встановлено місцевим судом та підтверджується матеріалами справи, з метою отримання фаху професійного пілота гелікоптера в період навчання позивач скористався освітньою послугою з проведення льотної підготовки на отримання відповідного свідоцтва, які надавалась Кременчуцьким льотним коледжем Національного авіаційного університету.

Так, згідно довідки Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету від 30 травня 2019 року курсант ОСОБА_1 за період літньої практики в авіаційному загоні коледжу з 05 липня 2018 року по 04 січня 2019 року згідно Програми підготовки на отримання свідоцтва приватного пілота має наліт на вертольоті МІ-2 14 год. 06 хв. (т.1, а.с. 15).

Як встановлено місцевим судом та підтверджується договором №49/18-Н купівлі-продажу від 08 червня 2018 року, рахунками на оплату №84 від 08 червня 2018 року, №92 від 22 червня 2018 року, №17 від 01 березня 2019 року, квитанціями на оплату №11P1155 від 11 червня 2018 року, №1P2623 від 26 червня 2018 року, №20 від 01 березня 2019 року, №21 від 01 березня 2019 року, а також видатковими накладними №68 від 11 червня 2018 року, №74 від 26 червня 2018 року, №16 від 04 березня 2019 року, позивачем ОСОБА_1 придбано авіаційне паливо в кількості 10 тон на загальну суму 300 000,00 грн (т.1, а.с. 16-19, 21-23, 25-28).

Відповідно до пункту 2.1. договору №49/18-Н купівлі-продажу від 08 червня 2018 року продаж авіаційного палива здійснювався на умовах EXW м. Кременчук, аеродром Кременчук (Велика Кохнівка), склад ПММ Кременчуцького льотного коледжу НАУ згідно з Міжнародними правилами тлумачення торгових термінів ІНКОТЕРМС 2010 року (т.1, а.с. 16).

Вказане авіаційне паливо Джет А-1 в кількості 10 тон було передане позивачем ОСОБА_1 в розпорядження Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету, що підтверджується заявами від 13 червня 2018 року, від 03 липня 2018 року, від 27 березня 2019 року, поданих на ім`я начальника Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету Головенського В.В. та на яких міститься резолюція останнього про дозвіл, адресована головному бухгалтеру (т.1, а.с. 20, 24, 29).

При цьому зі змісту заяв вбачається, що позивач ОСОБА_1 просив прийняти від нього вказане паливо Джет А-1, як благодійну допомогу для проходження його льотної практики на вертольоті МІ-2.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13 березня 2019 року №186-р «Про передачу цілісного майнового комплексу Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету до сфери управління Міністерства внутрішніх справ» цілісний майновий комплекс Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету (код згідно з ) передано зі сфери управління Міністерства освіти і науки до сфери управління Міністерства внутрішніх справ з приєднанням його до Харківського національного університету внутрішніх справ як відокремленого структурного підрозділу з назвою - Кременчуцький льотний коледж Харківського національного університету внутрішніх справ.

Відповідно до наказу Національного авіаційного університету від 29 травня 2019 року №234/од припинено діяльність Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету та встановлено, що Харківський національний університет внутрішніх справ є правонаступником Національного авіаційного університету в частині майнових і немайнових прав та обов`язків Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету, у тому числі надання освітніх послуг (т.1, а.с. 34).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 травня 2019 року №423 затверджено акт приймання-передачі цілісного майнового комплексу Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету, згідно якого, цілісний майновий комплекс Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету передається із сфери управління Міністерства освіти і науки України до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України з приєднанням його до Харківського національного університету внутрішніх справ як відокремленого підрозділу та надалі іменується Кременчуцький льотний коледж Харківського національного університету внутрішніх справ (т.1, а.с. 59-67).

Згідно довідки про фінансовий стан Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету від 01 травня 2019 року, що є додатком №10 до акта приймання-передачі цілісного майнового комплексу Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету вбачається, що станом на 01 травня 2019 року на балансовому рахунку коледжу обраховується, у тому числі, 1255550,50 палива, горючих і мастильних матеріалів (т.2, а.с. 52-58).

Згідно статуту Харківського національного університету внутрішніх справ, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15 травня 2012 року №429 (у редакції наказу від 09 лютого 2021 року №107), Кременчуцький льотний коледж Харківського національного університету внутрішніх справ є територіально відокремленим структурним підрозділом (філія) Університету (т.3, а.с. 16).

Позиція апеляційного суду

Щодо правонаступництва

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13 березня 2019 року №186-р «Про передачу цілісного майнового комплексу Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету до сфери управління Міністерства внутрішніх справ» цілісний майновий комплекс Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету (код згідно з ) передано зі сфери управління Міністерства освіти і науки до сфери управління Міністерства внутрішніх справ з приєднанням його до Харківського національного університету внутрішніх справ як відокремленого структурного підрозділу з назвою - Кременчуцький льотний коледж Харківського національного університету внутрішніх справ.

У пункті 3 вказаного розпорядження зазначено: відповідно до частини шостої статті 23 Бюджетного кодексу України передати бюджетні призначення, передбачені у 2019 році Міністерству на функціонування Кременчуцького льотного коледжу, Міністерству внутрішніх справ.

Рішенням вченої ради Харківського національного університету внутрішніх справ від 28 травня 2019 року №7/4 створено Кременчуцький льотний коледж Харківського національного університету внутрішніх справ як відокремлений підрозділ (філія).

Відповідно до наказу Національного авіаційного університету від 29 травня 2019 року № 234/од припинено діяльність Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету як відокремленого структурного підрозділу в структурі Національного авіаційного університету, шляхом приєднання його до Харківського національного університету внутрішніх справ. Харківський національний університет внутрішніх справ є правонаступником Національного авіаційного університету в частині майнових і немайнових прав та обов`язків Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету, у тому числі надання освітніх послуг.

У відповіді на запит представника позивача, Національний авіаційний університет повідомив, що за зобов`язаннями, які випливають із діяльності Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету, відповідає Харківський національний університет внутрішніх справ.

Відповідно до статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов`язків іншим юридичним особам правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації.

Злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Згідно з частинами другою, третьою статті 107 ЦК України у разі реорганізації юридичної особи шляхом приєднання до іншої юридичної особи остання є повним правонаступником юридичної особи, що реорганізовується, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 травня 2019 року № 423 затверджено акт приймання-передачі від 23 травня 2019 року та прийнято до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України цілісний майновий комплекс Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету, зазначений в акті, разом з його активами та кредиторською заборгованістю.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року в справі № 910/5953/17 вказано, що «при реорганізації в формі злиття немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Адже правонаступник лише один, що унеможливлює виникнення будь-яких спорів щодо переходу майна, прав чи обов`язків. Отже, лише при припиненні суб`єкта господарювання шляхом поділу в розподільчому балансі визначається правонаступництво. Внаслідок же злиття, приєднання або перетворення правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при таких видах реорганізації неможливий».

Актом приймання-передачі від 23 травня 2019 року підтверджується, що цілісний майновий комплекс Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету передається із сфери управління Міністерства освіти і науки до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України з приєднанням його до Харківського національного університету внутрішніх справ як відокремленого структурного підрозділу та надалі іменується Кременчуцький льотний коледж Харківського національного університету внутрішніх справ.

Зокрема, у додатку №10 до акта приймання-передачі цілісного майнового комплексу Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету зазначено відомості про фінансовий стан вказаного навчального закладу, зокрема про залишки коштів та на балансових рахунках, серед яких, у тому числі, обраховуються паливо, горючі та мастильні матеріали станом на 10 травня 2019 року у розмірі 1255550,50 (номер субрахунку 1514).

Таким чином, Харківський національний університет внутрішніх справ у встановлений законом спосіб надав згоду на прийняття до сфери свого управління цілісного майнового комплексу Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету разом з його залишками та кредиторською заборгованістю, а через припинення діяльності Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету як відокремленого структурного підрозділу в структурі Національного авіаційного університету, шляхом приєднання його до Харківського національного університету внутрішніх справ, останній вважається правонаступником Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету щодо заявлених позовних вимог ОСОБА_1 , з урахуванням прийняття фінансових та паливно-мастильних залишків, що є предметом даного спору.

Крім того, колегія суддів зауважує, що відповідачем не було надано до суду доказів, на підставі яких можливо було встановити факт походження прийнятого ним палива, що перебувало на балансовому рахунку Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету станом на 01 травня 2019 року.

Щодо спірних правовідносин

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

У силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України).

Згідно пункту 18 частини першої статті 1 Закону України «Про освіту» освітня послуга - комплекс визначених законодавством, освітньою програмою та/або договором дій суб`єкта освітньої діяльності, що мають визначену вартість та спрямовані на досягнення здобувачем освіти очікуваних результатів навчання.

З матеріалів справи вбачається, що Кременчуцький льотний коледж Національного авіаційного університету надавав ОСОБА_1 освітні послуги з метою отамання останнім кваліфікації пілота (другий пілот), що підтверджується дипломом бакалавра серії В19 №019335 від 20 травня 2019 року.

У свою чергу здобувачі освіти мають право, зокрема, на якісні освітні послуги (пункт 3 частини першої статті 53 Закону України «Про освіту»).

Статтею 33 Закону України «Про освіту» передбачені певні вимоги щодо освітньої програми, зокрема, вона має містити: вимоги до осіб, які можуть розпочати навчання за програмою; перелік освітніх компонентів та їх логічну послідовність; загальний обсяг навчального навантаження та очікувані результати навчання здобувачів освіти.

З довідки Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету від 30 травня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 за період літньої практики в авіаційному загоні коледжу з 05 липня 2018 року по 04 січня 2019 року згідно Програми підготовки на отримання свідоцтва приватного пілота має наліт на вертольоті МІ-2 14 год. 06 хв.

З вищевказаної довідки вбачається, що між позивачем та Кременчуцьким льотним коледжем Національного авіаційного університету під час здобуття ОСОБА_1 кваліфікації бакалавра (аеронавігація, пілот) склалися правовідносини, у тому числі, й щодо проходження курсантом програми підготовки на отримання свідоцтва приватного пілота, що було реалізовано останнім у розмірі 14 год. 06 хв. нальоту на вертольоті МІ-2.

Щодо передачі палива

З метою проходження льотної практики на вертольоті МІ-2, ОСОБА_1 було надано Кременчуцькому льотному коледжу Національного авіаційного університету у якості благодійної допомоги 10 тон авіаційного палива для газотурбінних двигунів Джет А-1, що підтверджується наявними у матеріалах справи заявами, договором №49/18-Н купівлі-продажу від 08 червня 2018 року, рахунками на оплату №84 від 08 червня 2018 року, №92 від 22 червня 2018 року, №17 від 01 березня 2019 року, квитанціями на оплату №11P1155 від 11 червня 2018 року, №1P2623 від 26 червня 2018 року, №20 від 01 березня 2019 року, №21 від 01 березня 2019 року, а також видатковими накладними №68 від 11 червня 2018 року, №74 від 26 червня 2018 року, №16 від 04 березня 2019 року.

Про факт прийняття вказаного палива коледжем свідчить наявність на поданих позивачем заяв резолюції керівника навчального закладу із зазначенням «Гл.бух. дозволяю», що не було спростовано відповідачем.

Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації» передбачено, що благодійна діяльність - добровільна особиста та/або майнова допомога для досягнення визначених цим Законом цілей, що не передбачає одержання благодійником прибутку, а також сплати будь-якої винагороди або компенсації благодійнику від імені або за дорученням бенефіціара.

Водночас, згідно частини першої статті 3 вказаного Закону, цілями благодійної діяльності є надання допомоги для сприяння законним інтересам бенефіціарів у сферах благодійної діяльності, визначених цим Законом, а також розвиток і підтримка цих сфер у суспільних інтересах.

З огляду на мету передання палива ОСОБА_1 Кременчуцькому льотному коледжу Національного авіаційного університету, колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду, що такий вид діяльності не підпадає під благодійну, оскільки здійснювався в інтересах особи, що її надавала, а не для сприяння законним інтересам бенефіціарів.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 30 Закону України «Про освіту» заклади освіти, що отримують публічні кошти, та їх засновники зобов`язані оприлюднювати на своїх веб-сайтах кошторис і фінансовий звіт про надходження та використання всіх отриманих коштів, інформацію про перелік товарів, робіт і послуг, отриманих як благодійна допомога, із зазначенням їх вартості, а також про кошти, отримані з інших джерел, не заборонених законодавством.

Юридичні особи-набувачі благодійної допомоги ведуть бухгалтерський та оперативний облік надходження, зберігання, розподілу та використання благодійної допомоги у вигляді товарів, робіт, послуг, а також звітність за встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері статистики, формою, яку надсилають контролюючим органам.

Для бухгалтерського обліку операцій, пов`язаних з благодійною допомогою, юридичні особи-набувачі благодійної допомоги користуються планом рахунків та інструкцією, що діють в Україні.

Юридичні особи-набувачі благодійної допомоги самостійно визначають порядок аналітичного обліку операцій, пов`язаних з благодійною допомогою, відкривають відповідні рахунки.

Юридичні особи-набувачі благодійної допомоги у своїй річній фінансовій звітності відображають: у бухгалтерському балансі - окремо кошти (товари, роботи, послуги), отримані як благодійна допомога; у звіті про прибутки та збитки - окремо вартісну величину отриманої благодійної допомоги.

Крім того, відповідачем не було подано ані до місцевого суду, ані до суду апеляційної інстанції будь-які бухгалтерські відомості, в яких надане позивачем паливо відображалося як благодійна допомога коледжу.

Що ж стосується фактично використаного ОСОБА_1 авіаційного палива під час здійснення ним польотів під час підготовки на отримання свідоцтва приватного пілота, то згідно експлуатаційної документації (мовою оригіналу) «Руководство по летной эксплуатации вертолета Ми-2» витрати палива гелікоптера МІ-2 в учбово-тренувальних польотах становлять 215 кг/год, що свідчить про використання останнім 3,032 т придбаного та переданого коледжу палива.

Враховуючи мету передання авіаційного палива Кременчуцькому льотному коледжу Національного авіаційного університету, а також відсутність відомостей про повернення його залишків або відшкодування вартості ОСОБА_1 , колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду щодо задоволення позовних вимог позивача про відшкодування вартості невикористаного авіаційного палива.

Слід відзначити, що відповідачем поданий до суду першої інстанції розрахунок позивача про об`єм та вартість невикористаного авіаційного палива, що підлягає відшкодуванню, не було спростовано, а також власного розрахунку не було надано.

Щодо моральної шкоди

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого; тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках; можливість, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При цьому суд має виходити із засад розумності, пропорційності та справедливості.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Враховуючи негативні наслідки фінансового характеру, які були спричинені позивачу Кременчуцьким льотним коледжем Національного авіаційного університету (у розмірі 202072,00 грн), ненадання у повній мірі ОСОБА_1 освітньої послуги, яку прагнув отримати останній, а також значний час та зусилля, використані для відшкодування вартості невикористаного авіаційного палива (понад 2 роки), колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 1000,00 грн.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу

На думку особи, яка подала апеляційну скаргу, суд першої інстанції при ухваленні додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу не врахував критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З вищевказаним колегія суддів не може погодитися, оскільки з тексту оскаржуваного судового рішення вбачається, що суд першої інстанції ухвалюючи його провів детальний аналіз наданих представником позивача послуг, натомість відповідач, не погоджуючись із рішенням місцевого суду, не навів конкретних доводів висловленої ним незгоди.

У постанові від 19 листопада 2020 року у справі № 734/2313/17 (провадження № 61-7550св19) Верховний Суд наголосив, що «гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року по справі № 922/1964/21 вказано, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Статтею 126 ГПК України також не передбачено, що відповідна сторона зобов`язана доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката одразу за всіма пунктами з переліку, визначеного частиною четвертою вказаної статті.

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Разом з тим, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи».

З урахуванням визначення між позивачем та його представником фіксованого розміру гонорару за надані ним послуги, що узгоджені між ними в укладеному договорі про надання правничої допомоги, додаткової угоди до вказаного договору та актах надання правничої допомоги, довід особи, що подала апеляційну скаргу, про незазначення витраченого часу по кожному із видів наданих послуг не береться судом до уваги.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідив надані сторонами докази, із дотриманням норм процесуального права, правильно застосував норми матеріального права і ухвалив законні та обґрунтовані судові рішення.

Отже, апеляційну скаргу Харківського національного університету внутрішніх справ слід залишити без задоволення, а рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 лютого 2023 року та додаткове рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 березня 2023 року - без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат та відсутні підстави для розподілу судових витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Харківського національного університету внутрішніх справ залишити без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 лютого 2023 року та додаткове рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 березня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 грудня 2023 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді П.С. Абрамов

Т.В. Одринська