КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Висоцька Г.В.
Єдиний унікальний номер справи № 372/1383/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 грудня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мережко М.В.,

суддів: Поліщук Н.В., Соколової В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Стельникович Сергій Анатолійович, на рішення Обухівського районного суду Київської області від 24 серпня 2023 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору товариство з обмеженою відповідальністю «Патон Турбайн Текнолоджіз»,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року позивач ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернувся до суду першої інстанції із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 20 квітня 2018 року між ТОВ «Патон Турбайн Текнолоджіз» та ПАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу № 06/02-40К-0134645, предметом якого є транспортний засіб Skoda державний № НОМЕР_1 .

Пізніше, 04 вересня 2018 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Крайслер державний № НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу Skoda державний № НОМЕР_1 .

Постановою суду від 19 вересня 2018 року відповідача визнано винним у вказаній ДТП.

До позивача звернувся страхувальник із заявою щодо події, та позивачем було складено страховий акт разом із розрахунком страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодуванню у розмірі 199 188,79 гривень.

У зв`язку із тим, що транспортний засіб Крайслер державний № НОМЕР_3 був застрахований у ПрАТ «СК «Євроінс Україна» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/4596906, позивач звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із заявою (претензією) про виплату страхового відшкодування (в порядку регресу). ПрАТ «СК «Євроінс Україна» було здійснено виплату страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 98 000,00 гривень (згідно ліміту за шкоду, завдану майну що складає 100 000,00 гривень та за вирахуванням франшизи у розмірі 2 000,00 гривень за полісом № АМ/4596906.

Отже, на підставі вищезазначеного, до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків у розмірі 101 188,79 гривень (199 188,79 - 98000, 00 гривень).

На підставі викладеногопозивач просив стягнути з відповідача на свою користь завдані збитки у порядку регресу у розмірі 101 188,79 гривень та судовий збір.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 24 серпня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» завдані збитки в порядку регресу у розмірі 101 188,79 гривень та судові витрати у справі, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2270,00 гривень.

Не погоджуючись із таким рішення суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильну оцінку доказів, що мають значення для вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Обухівського районного суду Київської області від 24 серпня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не дослідив всі наявні у справі докази в сукупності, чим порушив принцип змагальності, порушив порядок дослідження доказів, прийняв рішення всупереч наявним у справі письмовим доказам, які були подані відповідачем.

Вказує, що відсутня належна правова оцінка всіх письмових доказів на виконання своїх процесуальних прав щодо обов'язку доказування і подання доказів.

Звертає увагу, що у квітні 2019 року представник відповідача звернувся до офіційного представника компанії «Skoda» в Україні - ТОВ «Автоцентр Київ» про надання рахунку про вартість ремонтних робіт. У відповідь на звернення відповідач отримав рахунок-фактуру в якому детально зазначено вартість ремонтних робіт щодо відновлення транспортного засобу «SKODA SUPERB» д.н.з. НОМЕР_4 , яка складає 85 812,44 гривень, що значно менша ніж сума відновлювального ремонту у ФОП « ОСОБА_2 ».

Зазначає, що позивач не повідомляв відповідача про проведення огляду транспортного засобу та складання відповідного акту огляду транспортного засобу від 05 вересня 2018 року. Діагностика щодо дослідження транспортного засобу була проведена без участі відповідача.

28 листопада 2023 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив в якому позивач заперечує проти обставин викладених в апеляційній скарзі, вважає рішення Обухівського районного суду Київської області від 24 серпня 2023 року законним, обґрунтованим та таким, яке не підлягає скасуванню.

Вважає, що висновок експерта судової транспортно-товарознавчої експертизи №249.10-2022 від 11 липня 2023 року, згідно якого розмір відновлювального ремонту транспортного засобу «SKODA SUPERB» д.н.з. НОМЕР_4 після ДТП, яка відбулась 04 вересня 2018 року складав: 199 392,39 гривень відповідає вимогам чинного законодавства.

За результатами автоматизованого розподілу справи від 09 жовтня 2023 року визначено колегію суддів у складі судді-доповідача Білич І.М., суддів: Шебуєвої В.А., Крижанівської Г.В.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 жовтня2023 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 23 листопада 2023 року звільнено ОСОБА_3 з посади судді Київського апеляційного суду у зв`язку із поданням заяви про відставку.

У зв`язку з неможливістю суддею-доповідачем Білич І.М. продовжувати розгляд судової справи, відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та підпункту 5.4 пункту 5 Розділу II Засад використання автоматизованої системи документообігу Київського апеляційного суду, на підставі заяви судді БІлич І.М., погодженої заступником голови суду Крижанівською Г.В., призначено повторний автоматизований розподіл цивільної справи. За результатами автоматизованого розподілу справи визначено колегію суддів у складі судді-доповідача Мережко М.В., суддів Поліщук Н.В. та Соколової В.В.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 101 188,79 грн.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Встановлено, що 04 вересня 2018 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Крайслер державний № НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «SKODA SUPERB» державний № НОМЕР_1 .

Постановою суду від 19 вересня 2018 року відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Також встановлено, що ТОВ «Патон Турбайн Текнолоджіз» є власником транспортного засобу «SKODA SUPERB» державний № НОМЕР_1 .

Як вбачається із матеріалів справи, згідно страхового акту разом із розрахунком страхового відшкодування розмір відновлювального ремонту без вирахування податку на додану вартість транспортного засобу «SKODA SUPERB» державний номерний знак НОМЕР_4 складав: 199 188, 79 гривень.

Автомобіль «SKODA SUPERB» державний № НОМЕР_1 був застрахований в ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно договору добровільного страхування транспортного засобу № 134645 від 20 квітня 2018 року.

Автомобіль Крайслер державний № НОМЕР_2 був застрахований в ПрАТ «СК «Євроінс Україна» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/4596906.

Також встановлено, що платіжним дорученням ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатило ТОВ «Патон Турбайн Текнолоджіз» страхове відшкодування в розмірі 199 188, 79 гривень

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Судом першої інстанції встановлено, що сторонами у справі не оспорюється факт ДТП, вини відповідача та отримання позивачем від страховика суми страхового відшкодування у розмірі 98 000, 00 гривень.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Оскільки вартість майнового збитку, завданого ТОВ «Патон Турбайн Текнолоджіз» пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із ОСОБА_1 , як з винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.

Аналогічні висновки щодо подібних правовідносин, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц, від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц, від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18, від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц, від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17.

Відносини між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «Євроінс Україна», яким було застраховано автомобіль Крайслер державний № НОМЕР_2 , регулюються умовами, визначеними в договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та Закону № 1961-IV, яким зокрема передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Крім того Договором (полісом) обов`язкового страхування передбачено франшизу в сумі 2 000,00 грн.

Тому суд першої інстанції правильно визначився, що саме ОСОБА_1 , як особа, винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити ТОВ «Патон Турбайн Текнолоджіз» таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Визначаючи розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Патон Турбайн Текнолоджіз» суд першої інстанції взяв за основу страховий акт разом із розрахунком страхового відшкодування, яким встановлено вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «SKODA SUPERB» д.н.з. НОМЕР_4 .

Так, згідно із даним страховим актом, вартість матеріального збитку складає 199 188,79 гривень.

Страхова сума за Полісом ПрАТ «СК «Євроінс Україна» складає 100 000 грн, розмір франшизи 2 000,00 грн.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму матеріальних збитків в розмірі 101 188, 79 гривень, яка залишилася невідшкодованою після сплати страхового відшкодування страховою компанією в розмірі 98 000, 00 гривень (199 188,79 грн - 98 000, 00 грн).

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Твердження апелянта щодо недоведеності розміру завданої шкоди, оскільки наданий позивачем висновок експертного товарознавчого дослідження містить недостовірні відомості та не відповідає встановленим законом вимогам щодо цього документу, є безпідставними, оскільки відповідач не спростував наведені позивачем розрахунки розміру завданої шкоди, власних експертних висновків не надав, а копія рахунку фактури від 04 квітня 2019 року є неналежним та недопустимим доказом, оскільки вона не містить інформації стосовно якого саме автомобіля були здійснені вказані розрахунки, відсутній доказ звернення відповідачем до ТОВ «Автоцентр Київ».

Як видно із матеріалів справи, відповідач належними доказами розмір завданої шкоди не спростував, альтернативний висновок експерта до суду не подавав, клопотання про призначення експертизи судом до початку судового розгляду у справі не заявляв.

При цьому, суд звертає увагу, що сама по собі відсутність згоди відповідача із розміром заявлених до відшкодування збитків (без спростування належними доказами та надання власних обґрунтованих розрахунків) не може слугувати підставою для звільнення його від обов`язку відшкодувати завдану шкоду.

Інші доводи апеляційної скарги повторюють доводи відзиву на позовну заяву, не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вказане рішення є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 375, 382, 383, 384 України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Стельникович Сергій Анатолійович, - залишити без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 24 серпня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Мережко

Судді: Н.В. Поліщук

В.В. Соколова