справа № 2-5558/10
провадження №4-с/489/15/23
УХВАЛА

18 грудня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Воробйова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльністі державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Пахомової В.А. (далі державний виконавець) та зобов`язання вчинити певні дії

встановив:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою в якій просить:

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця у відмові у скасуванні арешту накладеного на рахунок SBAN НОМЕР_1 , .відкритому в «monobank»(АТ «Універсал Банк», );

- скасувати арешт державного виконавця накладений на вказаний рахунок.

В обґрунтування скарги вказано, що на виконанні в Інгульському відділі державної виконавчої служби у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває виконавче провадження ВП №41177156 по виконанню виконавчого листа № 2-5558/2010 від 21.02.2011. виданого Ленінським районним судом міста Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзенн Банк Аваль (далі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»), правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» (далі ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп») заборгованості за кредитом в розмірі 84814,33 грн., держаного мита в сумі 848,18 грн. та витрат з інформаційно-технічного забезпечення з розгляду справи в розмірі 120,00 грн.

При спробі зняти заробітну плату з картки, яку отримує через « ІНФОРМАЦІЯ_1 » отримав повідомлення, що на рахунок накладено арешт. Зазначає, що є військовослужбовцем та перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_2 та отримує зарплатню на рахунок НОМЕР_1 , що відкритий «monobank» (АТ «Універсал банк»).

При з`ясуванні причини накладення арешту на рахунок стало відомо, що відношенні нього відкрите виконавче провадження ВП № 41177156. В межах виконавчого поводження державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника від 07.11.2023, якою накладено арешт на рахунок НОМЕР_1 , що відкритий «monobank».

17.11.2023 до відділу державної виконавчої служби було подано заяву про зняття арешту з рахунку та виписку по зазначеному рахунку, де є запис про зарахування заробітної плати, але державним виконавцем в усному порядку було повідомлено, що арешт не буде скасовано.

Посилаючись на відповідні положення Закону України «Про виконавче провадження» скаржник звернувся до суду скаргою на бездіяльність державного виконавця та скасування арешту з рахунку, передбаченого для зарахування заробітної плати.

У судове засідання, призначене на 12.12.2023, учасники справи не з`явилися. Представник скаржника надав до суду заяву від 11.12.2023 розгляд скарги за відсутності скаржника та його представника, вимоги якої просив задовольнити.

Інгульський відділ державної виконавчої служби у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), який належним чином повідомлений про судове засідання, до суду представника не направив та правом на надання письмових заперечень про ти скарги не надав.

Відповідно до частини другої статті 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої, дев`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення судового рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів скарги встановлено, що на виконані в Інгульському відділі державної виконавчої служби у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває виконавче провадження ВП №41177156 з виконання виконавчого листа Ленінського районного суду міста Миколаєва № 2-5555/2010 від 21.02.2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» заборгованості за кредитом в розмірі 84814,33 грн., держаного мита в сумі 848,18 грн. та витрат з інформаційно-технічного забезпечення з розгляду справи в розмірі 120,00 грн.

22.08.2023 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, відповідно до якої державним виконавцем встановлено, що боржник ОСОБА_1 отримує дохід в військовій частині НОМЕР_2 та постановлено здійснювати відрахування із суми доходів боржника у розмірі 20% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яка складає 94637,58 грн., в т. ч. виконавчий збір/основна винагорода приватного виконавця та витрати, пов`язані з організацією та проведення виконавчих дій.

Копію постанови направлено до виконання до військової частини НОМЕР_2 .

07.11.2023 винесено постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти/електронні грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

Із скарги вбачається, що при намаганні зняти заробітну плату з платіжної картки, виданої в рамках проекту «monobank» скаржнику було відмовлено у зв`язку із арештом рахунку.

Після чого, 17.11.2023 скаржник, через свого представника, звернувся з заявою про скасування арешту до відділу державної виконавчої служби та надав докази того, що рахунок на який накладено арешт НОМЕР_1 призначений, в т.ч. і для зарахування заробітної плати.

Наведені обставини підтверджуються випискою «monobank» від 08.11.2023 за період 01.11.2023 по 08.11.2023, згідно якої 07.11.2023 на вказаний рахунок була зарахована заробітна плата в сумі 25013,90 грн.

Проходження військової служби ОСОБА_1 підтвердив довідкою військової частини НОМЕР_2 від 06.09.2023 № 1400.

Вирішуючи скаргу суд виходить з наступного правового регулювання.

За змістом статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно частин першої, третьої статтею 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

За положеннями частин першої, другої статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

З аналізу наведених норм слідує, що заробітна плата є особливим об`єктом на який може бути звернуте стягнення на виконання виконавчого документа за умови відсутністю інших коштів та/або об`єктів для стягнення, для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. При цьому, виконавець має повноваження звернути стягнення на заробітну плату у розмірі не більше 20 відсотків за наявності одного виконавчого документа та 50 відсотків заробітної плати за наявності декількох виконавчих документів.

У даному випадку, державним виконавцем постановою від 22.08.2023 державним виконавцем звернення стягнення на заробітну плату боржника та утриманням з неї 20 відсотків доходу боржника щомісячно на виконання виконавчого листа.

Тому накладення арешту на кошти , що складають заробітну плату боржника після здійснення утримань з неї за виконавчим документом та понад встановлений законом розмір для відрахування із заробітної плати, є надмірним тягарем для боржника та порушенням його права на одержання винагороди за працю та достойних умов життя.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Таким чином виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Із скарги вбачається, що боржник, відразу після того як дізнався про арешт рахунку на якому обліковується його заробітна плата, повідомив з наданням доказів державного виконавця про те, що на арештований рахунок зараховуються кошти заробітної плати, що державним виконавцем було проігноровано та стало причиною звернення ОСОБА_1 з скаргою на бездіяльність державного виконавця.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Положеннями статті 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи встановлені обставини та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про неправомірність бездіяльності державного виконавця у не скасуванні арешту з поточного рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Універсал Банк», код ЄДРПОУ 2113352, на якому обліковується заробітна плата боржника, на яку звернуто стягнення постановою від 22.08.2023.

У зв`язку із чим, скарга підлягає частковому задоволенню шляхом визнання вказаної бездіяльності неправомірною та зобов`язання державного виконавця скасувати арешт, накладений в у виконавчому поводженні № 41177156 постановою від 07.11.023 на рахунок НОМЕР_1 , що відкритий «monobank» (АТ «Універсал Банк», код ЄДРПОУ 2113352), що відповідає частині другій статті 451 ЦПК України, так як державний виконавець не позбавлений можливості скасувати арешт відповідно до ухвали суду.

Керуючись статтею 451 ЦПК України, суд

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Пахомової В.А. щодо відмови у скасуванні арешту з рахунку НОМЕР_1 , відкритому в «monobank» (АТ «Універсал Банк», код ЄДРПОУ 2113352), на якому обліковується заробітна плата боржника ОСОБА_1 .

Зобов`язати Інгульський відділ державної виконавчої служби у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) скасувати арешт з рахунку НОМЕР_1 , відкритому в «monobank» (АТ «Універсал Банк», код ЄДРПОУ 2113352), на якому обліковується заробітна плата боржника ОСОБА_1 .

У іншій частині скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено 18.12.2023.

Суддя І.В. Коваленко