СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/18953/22

пр. № 2/759/1515/23

25 квітня 2023 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - П`ятничук І.В.,

за участю секретаря - Марус А.О.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ткаченко Володимир Володимирович про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 який діє в інтересах ОСОБА_2 22.12.2022 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ткаченко Володимир Володимирович про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, яким просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за спадкодавцем ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, ІНФОРМАЦІЯ_4 помер чоловік позивача ОСОБА_5 . Після смерті останнього залишилася спадкова маса у вигляді: квартири АДРЕСА_1 та належить спадкодавцю на підставі договору дарування квартири від 05 лютого 1995 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колісник І.Г. за реєстровим номером 210, який зареєстровано 11 лютого 1999 року в КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» за номером 518; житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_3 , який належить спадкодавцеві на підставі договору купівлі-продажу від 01 грудня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Ліпна М.О. за реєстровим номером 5542; земельної ділянки площею 0, 2500 га, що розташована по АДРЕСА_3 та зареєстрована за спадкодавцем, про що свідчить державний акт на право власності на земельну ділянку від 22 травня 2009 року; земельної ділянки з кадастровим номером: :21:087:6224, площею 0, 0994 га та зареєстрована за спадкодавцем, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.08.2019 (індексний номер витягу: 177068597), витягом з Рішення сесії Ясногородської сільської ради від 27.04.2018; транспортного засобу «FIAT DOBLO», д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований за спадкодавцем, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ; транспортного засобу «Тойота», д.н.з. НОМЕР_3 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .

Зазначив, що після смерті чоловіка позивач фактично прийняла спадщину.

Постановою приватного нотаріуса КМНО Ткаченка В.В. від 21.11.2022 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нею не було надано підтверджуючих документів постійного проживання ОСОБА_2 з померлим ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в зв`язку з чим змушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою судді від 11 січня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду відзив, яким не заперечує проти задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_3 в засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала до суду відзив, яким не заперечує проти задоволення позову.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер чоловік позивача ОСОБА_5 , про що зроблено актовий № 1680 Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), який на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Після смерті ОСОБА_5 залишилася спадкова маса у вигляді: квартири АДРЕСА_1 , що належала покійному на підставі договору дарування квартири від 05 лютого 1995 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колісник І.Г.; житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_3 , що належала спадкодавцеві на підставі договору купівлі-продажу від 01 грудня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Ліпна М.О. за реєстровим номером 5542; земельної ділянки площею 0, 2500 га, що розташована по АДРЕСА_3 та зареєстрована за спадкодавцем, про що свідчить державний акт на право власності на земельну ділянку від 22 травня 2009 року; земельної ділянки з кадастровим номером: :21:087:6224, площею 0, 0994 га та зареєстрована за спадкодавцем, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.08.2019 (індексний номер витягу: 177068597), витягом з Рішення сесії Ясногородської сільської ради від 27.04.2018; транспортного засобу «FIAT DOBLO», д.н.з. НОМЕР_1 , який належав покійному на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ; транспортного засобу «Тойота», д.н.з. НОМЕР_3 , що належав покійному на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 (а.с. 19-29).

За життя ОСОБА_5 не було складено заповіту.

Фактично після смерті ОСОБА_5 спадщину приняла дружина померлого ОСОБА_2 .

Позивач 21.11.2022 року звернулась до приватного нотаріуса КМНО Ткаченка В.В. з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 .

Постановою від 21.11.2022 року приватного нотаріуса КМНО Ткаченка В.В. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки ОСОБА_2 не було надано підтверджуючих документів постійного проживання ОСОБА_2 з померлим ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в зв`язку з чим змушена звернутись до суду за захистом своїх прав (а.с. 31-32).

Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).

Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Акт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з п. п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_2 на час смерті ОСОБА_5 проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини.

На підставі наведеного позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 200, 223, 234, 256, 293, 294, 315-319 ЦПК України, ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ткаченко Володимир Володимирович про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 ) зі спадкодавцем ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І.В. П`ятничук