Справа № 305/631/23
Провадження по справі 2/305/249/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2023 року. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ємчука В.Е.

за участі: секретаря судового засідання Шемоти М.І.

прокурора Білика А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Тячівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації (Закарпатської обласної військової адміністрації) до Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області (Рахівська районна військова адміністрація), ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації у державному земельному кадастрі та повернення земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ :

Керівник Тячівської окружної прокуратури Володимир Жилкін звернувся в суд з позовом в інтересах держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації (Закарпатської обласної військової адміністрації) до Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області (Рахівська районна військова адміністрація), ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації у державному земельному кадастрі та повернення земельної ділянки. В обґрунтування позову зазначено, що Тячівською окружною прокуратурою встановлено підстави для вжиття заходів представницького характеру у зв`язку з порушенням Рахівською районною державною адміністрацією вимог земельного законодавства при розпорядженні земельною ділянкою лісогосподарського призначення, що перебувала на той час у постійному користуванні Державного підприємства «Ясінянське лісомисливське господарство», правонаступником якого станом на теперішній час є Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України». Зокрема, встановлено, що на підставі розпорядження голови Рахівської районної державної адміністрації № 320 від 17.07.2007 «Про затвердження матеріалів погодження, актів вибору та надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, за межами населених пунктів» ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,10 га для дачного будівництва на землях Ясінянської селищної ради, за межами населеного пункту, полонина Драгобрат. За результатами розгляду виготовленого на замовлення ОСОБА_1 проекту землеустрою, головою Рахівської районної державної адміністрації видано розпорядження № 827 від 25.12.2007 «Про затвердження проектів землеустрою та передачу земельних ділянок у власність, за межами населених пунктів», яким затверджено проект землеустрою та передано земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:0200 площею 0,062 га для дачного будівництва на землях Ясінянської селищної ради, полонина Драгобрат у власність ОСОБА_1 . На підставі вказаного розпорядження, 09.01.2008 Рахівською РДА видано ОСОБА_1 державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 542158 (зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № -355), що посвідчує право власності такого на земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:0200 площею 0,062 га. Поряд з тим, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №321194795 від 26.01.2023 вбачається, що відомості про речові права на вищевказану земельну ділянку до такого не внесені. Однак, вважає, що розпорядження голови Рахівської районної державної адміністрації № 827 від 25.12.2007 «Про затвердження проектів землеустрою та передачу земельних ділянок у власність, за межами населених пунктів» - видано з порушенням вимог земельного законодавства, у зв`язку з чим, таке є незаконним та підлягає скасуванню в частині затвердження проекту землеустрою та передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,062, га для індивідуального дачного будівництва на землях Ясінянської селищної ради, полонина Драгобрат (кадастровий номер :08:001:0200), державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №542158 від 09.01.2008 підлягає визнанню недійсним, державна реєстрація спірної земельної ділянки підлягає скасуванню у Державному земельному кадастрі, а земельна ділянка поверненню на користь держави, виходячи з такого. Згідно з висновком експерта №15/71 від 31.07.2020, складеного за результатами проведення земельно-технічної експертизи в рамках кримінального провадження №0000025 від 11.02.2020, вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :08:001:0200 повністю накладається на землі лісогосподарського призначення, що перебувала на той час у постійному користуванні Державного підприємства «Ясінянське лісомисливське господарство». Також, зазначає, що право користування ДП «Ясінянське лісомисливське господарство» на землі лісогосподарського призначення, на які накладається земельна ділянка з кадастровим номером :08:001:0200, посвідчується державним актом на право постійного користування землею серії І-ЗК № 000378, виданим 18.12.1996 на підставі розпорядження голови Рахівської районної державної адміністрації № 360 від 18.12.1996. Поряд з тим, факт належності спірної земельної ділянки до земель лісогосподарського призначення та перебування у постійному користуванні ДП «Ясінянське ЛГ» також підтверджується актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки № 160-ДК/144/АП/09/01/-20 від 13.02.2020, складеним державним інспектором Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області за результатами проведення планової перевірки з питань законності передачі у власність земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0200. Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що Рахівська районна державна адміністрація розпорядилась земельною ділянкою лісогосподарського призначення, що перебувала на той час у постійному користуванні Державного підприємства «Ясінянське лісомисливське господарство». В Рахівської РДА були відсутні повноваження на розпорядження земельними ділянками державної власності лісогосподарського призначення за межами населених пунктів. Водночас повноваження щодо розпорядження спірною земельною ділянкою лісогосподарського призначення станом на 25.12.2007 належали до компетенції Закарпатської обласної державної адміністрації. Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкта - земельної ділянки № 160-ДК/144/АП/09/01/-20 від 13.02.2020, складеного державним інспектором Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області за результатами проведення планової перевірки з питань законності передачі у власність земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0200, встановлено, що спірну земельну ділянку передано у власність ОСОБА_1 без вилучення у землекористувача - ДП «Ясінянське ЛГ». Окрім наведеного, розпорядженням Кабінету Міністрів України № 610-р від 10.04.2008 «Про деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачалось, що з метою недопущення фактів порушення інтересів держави і суспільства під час відчуження та зміни цільового призначення земельних лісових ділянок Мінприроди, Мінагрополітики, Міноборони, Держкомлісгоспу та Держкомзему до законодавчого врегулювання питань запобігання зловживанням у цій сфері зупинити прийняття рішень про надання згоди на вилучення ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення. Таким чином, розпорядження Рахівської районної державної адміністрації № 827 від 25.12.2007 «Про затвердження проектів землеустрою та передачу земельних ділянок у власність, за межами населених пунктів» в частині затвердження проекту землеустрою та передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,062, га для дачного будівництва на землях Ясінянської селищної ради, полонина Драгобрат (кадастровий номер :08:001:0292 видано з порушення ст. ст. 84, 149 ЗК України та ст. 31 ЛК України. Також, Рахівською районною державною адміністрацією під час вирішення питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , безпідставно та за відсутності на це відповідних повноважень, віднесено спірну земельну ділянку до земель сільськогосподарського призначення, а питання про зміну цільового призначення із земель лісогосподарського призначення не вирішувалось взагалі. При цьому висновки органу виконавчої влади з питань лісового господарства та охорони навколишнього природного середовища з цього питання не надавались. Як наслідок, видання Рахівською районною державною адміністрацією спірного розпорядження призвело також до порушення ст. ст. 20, 84, 149 ЗК України, ст. ст. 31, 57 ЛК України, та, відповідно, вибуття з державної власності земельної ділянки лісогосподарського призначення та порушення права ДП «Ясінянське ЛГ» на користування такою, у зв`язку з чим, розпорядження є незаконним та підлягає скасуванню. З огляду на незаконність державної реєстрації спірної земельної ділянки та відсутність підстав для реєстрації таких прав за їх дійсним власником - Закарпатською обласною державною адміністрацією, на підставі ст. 16 ЦК України, ч. 13 ст. 79-1 ЗК України, належним додатковим способом захисту інтересів держави є також заявлення вимоги про визнання незаконною та скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації спірної земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0200. З огляду на викладене, захист інтересів держави, як власника спірної земельної ділянки, що вибула із її володіння, у спірних правовідносинах здійснюється шляхом подання негаторного позову на підставі ст. 391 ЦК України та ст. 152 Земельного кодексу України про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою лісогосподарського призначення шляхом скасування розпорядження, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, визнання незаконною та скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації спірної земельної ділянкита повернення її власнику - державі в особі Закарпатської обласної державної адміністрації. Повернення у володіння держави земельної ділянки, незаконно переданої у власність фізичній особі органом виконавчої влади, має легітимну мету контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів у тому, щоби таке використання відбувалося за цільовим призначенням. Органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах є Закарпатська обласна державна адміністрація. З моменту вибуття спірної земельної ділянки із державної власності по цей час Закарпатською обласною державною адміністрацією як уповноваженим суб`єктом не вжито заходів щодо повернення земельної ділянки у власність держави. Саме через бездіяльність зі зверненням до суду з позовом про усунення перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом повернення такої на користь держави, позов заявляється обласною прокуратурою в інтересах держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації, оскільки порушуються інтереси держави у земельній сфері. Прокуратурою у даній справі сплачено судовий збір в розмірі 1342,00 грн за подання одночасно з позовом заяви про забезпечення позову, та судовий збір за позовні вимоги 10736 грн. З огляду на викладене просить визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області № 827 від 25.12.2007 «Про затвердження проектів землеустрою та передачу земельних ділянок у власність, за межами населених пунктів» в частині затвердження проекту землеустрою та передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,062, га для індивідуального дачного будівництва на землях Ясінянської селищної ради, полонина Драгобрат (кадастровий номер :08:001:0200). Визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №542158 від 09.01.2008, яким посвідчується право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:0200 площею 0,062 га, для індивідуального дачного будівництва, ринковою вартістю 415903,88 грн. Визнати незаконною та скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0200, площею 0,062 га. Зобов`язати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:0200 площею 0,062 га державі в особі Закарпатської обласної державної адміністрації. Також просить стягнути з відповідачів на користь Закарпатської обласної прокуратури (р/р НОМЕР_1 , код 02909967, МФО 820172 ДКС України) судові витрати у справі.

Також, одночасно з позовною заявою прокурора подав заяву про забезпечення позову, за наслідками розгляду якої 23.03.2023 було постановлено ухвалу, згідно з якою заяву про забезпечення позову задоволено та до вирішення даної справи по суті й набуття рішенням суду законної сили, забезпечено позов шляхом: накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:0200 площею 0,062 га, ринковою вартістю 415903,88 грн, що розташована на землях Ясінянської селищної ради, полонина Драгобрат, протягом судового розгляду і до набрання рішенням суду у даній справі законної сили; заборони ОСОБА_1 розпоряджатися земельною ділянкою з кадастровим номером :08:001:0200 площею 0,062 га, ринковою вартістю 415903,88 грн, що розташована на землях Ясінянської селищної ради, полонина Драгобрат, у тому числі й шляхом заборони відчуження її будь-яким способом на користь третіх осіб, здійснювати будь-які дії щодо поділу, об`єднання, передачі в оренду, здійснення забудови спірної земельної ділянки.

Ухвалою Рахівського районного суду від 23.03.2023 було відкрито провадження, визначено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження, залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог та запропоновано Відповідачам протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, подати суду відзив на позовну заяву і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, а третій особі до закінчення підготовчого засідання подати свої письмові пояснення щодо позову прокурора..

Відповідач ОСОБА_1 19.04.2023 подав відзив на позов, в якому зазначив, що ознайомившись з позовною заявою прокурора він заперечує позов у повному обсязі та вважає, що у цьому позові слід відмовити, оскільки спірна земельна ділянка виділялась йому у законний та передбачений законодавством спосіб і на момент передачі йому у власність не перебувала у користуванні інших осіб, установ чи організацій. При одержанні цієї земельної ділянки він реалізував своє законне право на безоплатну передачу у власність земельної ділянки для дачного будівництва із земель запасу Рахівської районної державної адміністрації за межами населеного пункту, тому вважає, що жодних порушень ним допущено не було, а позовні вимоги прокурора є необґрунтованими. також, Тячівська окружна прокуратура Закарпатської області у позові посилається на дані та матеріали кримінального провадження №0000025 від 11.02.2020, зокрема висновку експерта №15/71 від 31.07.2020, але він не є учасником жодного кримінального провадження та не є в жодному статусі, вважає висновок експерта в частині його земельної ділянки помилковим, оскільки він не давав жодних пояснень в межах цього кримінального провадження і не було враховано його позицію. Вважає, що позивач порушив його конституційні права та свободи громадянина. З огляду на викладене просить відмовити Тячівській окружній прокуратурі Закарпатської області у задоволенні її позову до нього.

Прокурор 25.04.2023 подав до суду відповідь на відзив на позовну заяву відповідача ОСОБА_1 , в якому зазначив ті ж обставини, які вказані у позовній заяві та просив позовні вимоги Тячівської окружної прокуратури задовольнити в повному обсязі, а доводи ОСОБА_1 , викладені у відзиві, відхилити.

Відповідач, Рахівська районна державна адміністрація відзиву на позов не подала.

Ухвалою суду від 11.05.2023 було закрито підготовче засідання й дану справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні прокурор Білик А.М. позовні вимоги підтримав, з підстав, наведених у позовній заяві, та просив позов задовольнити у повному обсязі.

В судове засідання представник Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області, яка є відповідачем за даним позовом, не з`явився, 13.04.2023 голова Рахівської РДА Владіслав Кич надав суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, просить відмовити у задоволенні позову, проте своїх аргументів щодо підстав для відмови у задоволенні позовних вимог не навів та жодних доказів не надав.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, 09.05.2023 подав заяву про розгляд даної справи без його участі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи й вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.ст. 43, 57 ЦПК України).

Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнанні їх сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Отже, за загальним правилом, особа може звернутися до суду за захистом саме своїх порушених, невизнаних чи оспорюваних прав. Лише у виняткових та передбачених законом випадкам, певні органи чи особи, вправі звертатися до суду в інтересах інших осіб. В інших випадках, ЦПК України не передбачено права однієї особи звертатися до суду з позовними вимогами в інтересах іншої особи.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (абзац перший частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Відповідно до п.п. "а" п. 24 Розділу Х перехідних положень Земельного кодексу України з 27.05.2021 землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель, що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств).

Згідно з ч. 5 ст. 122 ЗК України, обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Враховуючи вищезазначене, органом уповноваженим державою розпоряджатися земельними ділянками лісогосподарського призначення, представляти та захищати, у тому числі в суді, інтереси держави з зазначених питань є Закарпатська обласна державна адміністрація.

Судом встановлено, що Закарпатська обласна державна адміністрація жодних заходів щодо поновлення інтересів держави у судовому порядку не вживала, що підтверджується, листом адресованим Закарпатській обласній адміністрації, та звернулась до Закарпатської обласної прокуратури для вирішення питання пред`явлення позову та участі у справі в інтересах держави.

Всі заходи щодо виявлення, фіксації та усунення порушень земельного законодавства вживалися лише Закарпатською обласною прокуратурою.

ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо, суд вирішує, наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

У спірних правовідносинах використання земельних ділянок лісогосподарського призначення порушує права держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації, як розпорядника земель та інтереси держави у сфері забезпечення раціонального використання та охорони земель.

Невжиття Закарпатською обласною державною адміністрацією заходів щодо усунення порушення вимог земельного законодавства, а саме незаконної, безоплатної передачі земельної ділянки у приватну власність некомпетентним органом державної влади без вилучення та зміни цільового призначення, свідчить про невиконання обов`язку щодо захисту та відновлення порушених майнових інтересів держави. Таке порушення веде до спричинення суттєвої шкоди державним інтересам та підриву основ фінансово - економічної діяльності держави.

У рішенні Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року у справі № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави», висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).

З врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Пред`являючи позов у вказаній справі, прокурор виходив саме з необхідності вирішення проблем - суспільного значення, існування яких виправдовує застосування механізму захисту інтересів держави у земельній сфері.

Таким чином, звернення прокурора до суду в цих спірних правовідносинах спрямоване саме на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання повернення земель державної власності, з урахуванням принципу справедливої рівноваги між суспільними інтересами та необхідністю дотримання прав власників.

Ці дії включають подання прокурором до суду позовної заяви, його участь у розгляді справи за позовною заявою, а також у розгляді судом будь-якої іншої справи за ініціативою прокурора чи за визначенням суду, якщо це необхідно для захисту інтересів держави.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд 11 квітня 2023 року у справі № 371/483/22 провадження № 61-666св23.

У зв`язку з вищенаведеним, наявні достатні підстави для звернення Закарпатської обласної прокуратури з позовною заявою в інтересах держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації до суду з метою захисту порушених інтересів держави, оскільки уповноважений орган не здійснює належним чином свої повноваження.

Судом встановлені також такі факти й відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з розпорядження голови Рахівської районної державної адміністрації № 320 від 17.07.2007 «Про затвердження матеріалів погодження, актів вибору та надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, за межами населених пунктів» ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,10 га для дачного будівництва на землях Ясінянської селищної ради, за межами населеного пункту, полонина Драгобрат.

За результатами розгляду виготовленого на замовлення ОСОБА_1 проекту землеустрою, головою Рахівської районної державної адміністрації видано розпорядження № 827 від 25.12.2007 «Про затвердження проектів землеустрою та передачу земельних ділянок у власність, за межами населених пунктів», яким затверджено проект землеустрою та передано земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:0200 площею 0,062 га для дачного будівництва на землях Ясінянської селищної ради, полонина Драгобрат у власність ОСОБА_1 .

На підставі вказаного розпорядження, 09.01.2008 Рахівською РДА видано ОСОБА_1 державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 542158 (зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № -355), що посвідчує право власності такого на земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:0200 площею 0,062 га.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №321194795 від 26.01.2023 вбачається, що відомості про речові права на вищевказану земельну ділянку до такого не внесені.

Звертаючись у суд із вказаним позовом Закарпатська обласна прокуратура посилається на те, що спірна земельна ділянка була передана ОСОБА_2 Рахівською районною державною адміністрацією, яка не мала права розпоряджатися нею, адже повноваження з розпорядження спірною земельною ділянкою, яка мала лісогосподарське призначення, належало до компетенції Закарпатської обласної державної адміністрації, а крім того, ця земельна ділянка не була вилучена у землекористувача ДП "Ясінянське ЛГ", тому розпорядження голови Рахівської районної державної адміністрації № 827 від 25.12.2007 «Про затвердження проектів землеустрою та передачу земельних ділянок у власність, за межами населених пунктів» - видано з порушенням вимог земельного законодавства, у зв`язку з чим, таке є незаконним та підлягає скасуванню в частині затвердження проекту землеустрою та передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,062, га для індивідуального дачного будівництва на землях Ясінянської селищної ради, полонина Драгобрат (кадастровий номер :08:001:0200), державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №542158 від 09.01.2008 підлягає визнанню недійсним, державна реєстрація спірної земельної ділянки підлягає скасуванню у Державному земельному кадастрі, а земельна ділянка поверненню на користь держави.

Як вбачається з матеріалів справи слідчим відділенням Рахівського РВП в межах кримінального провадження №0000025, відомості про яке були внесені до ЄРДР 04.05.2020, було призначено земельно-технічну експертизу й у ході проведення цієї експертизи судовий експерт Закарпатського НДЕКЦ Матьовка Є.І. встановив, що земельна ділянка за кадастровим номером :08:001:0200, яка на території Ясінянської селищної ради Рахівського району, на полонині Драгобрат, та належить на праві власності громадянину ОСОБА_1 повністю накладається на земельну ділянку земель лісового фонду, які перебувають у користуванні ДП «Ясінянського ЛМГ».

Згідно з висновком про ринкову вартість земельної ділянки від 30.01.2023 року, оціночна вартість земельної ділянки розташованої за адресою: Закарпатська область, Рахівський район, Ясінянська селищна рада, полонина "Драгобрат" за межами населеного пункту, за кадастровим номером :08:001:0200, становить 415903,88 гривні.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Конституції України, ч. 1 ст. 1 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Земельні відносини, що виникають при використанні надр, лісів, вод, а також рослинного і тваринного світу, атмосферного повітря, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про надра, ліси, води, рослинний і тваринний світ, атмосферне повітря, якщо вони не суперечать цьому Кодексу (частина перша-друга статті 3 ЗК України).

Згідно з ч. 1 ст. 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Стаття 5 Лісового кодексу України (далі ЛК України) передбачає, що до земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства.

Також, згідно зі ст. 55 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Земельного кодексу України (далі ЗК України), до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.

При цьому, як зазначено у ст. 16 ЛК України, право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами.

Зі змісту частини 1 статті 17 ЛК України вбачається, що у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

Відповідно до державного акту на право постійного користування серії І-ЗК № 000378 від 18.12.1996, виданого Ясінянському державному лісомисливському підприємству, Рахівською районною Радою народних депутатів Рахівського району Закарпатської області, зазначеному землекористувачу надається у постійне користування 32304,2 гектара землі в межах згідно з планом землекористування. Землю надано у постійне користування для ведення лісового та мисливського господарства, відповідно до розпорядження голови Рахівської райдержадміністрації від 18.12.1996 №360.

Встановлено, що ДП «Ясінянське ЛГ» не надавало погодження на вилучення з постійного користування земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0200.

Також, у розпорядженнях Рахівської РДА № 320 від 17.07.2007 "Про затвердження матеріалів погодження, актів вибору та надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок за межами населених пунктів" та № 827 від 25.12.2007 відсутні відомості про вилучення земельної ділянки у землекористувача - ДП «Ясінянське ЛГ».

Відповідно до акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки №159-ДК/160/АП/09/01/-20 від 13.02.2020, складеного Головним управління Держгеокадастру у Закарпатській області, земельна ділянка з кадастровим номером :08:001:0200 знаходиться на землях, наданих у постійне користування ДП «Ясінянське ЛГ», земельну ділянку передано у власність без вилучення у землекористувача чи/або припинення права постійного користування землею.

Таким чином, розпорядження Рахівською РДА земельною ділянкою з кадастровим номером :08:001:0200 площею 0,062 га без вилучення такої у землекористувача, свідчить про порушення ст. 149 ЗК України.

Поряд з тим, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 32 ЛК України районні державні адміністрації у сфері лісових відносин на їх території передають у власність, надають у постійне користування для нелісогосподарських потреб земельні лісові ділянки площею до 1 гектара, що перебувають у державній власності, у межах сіл, селищ, міст районного значення та припиняють права користування ними.

З наведеного вбачається, що станом на момент виникнення спірних правовідносин, районні державні адміністрації мали повноваження лише щодо передачі у власність земельних лісових ділянок площею до 1 га, лише у межах сіл, селищ, міст районного значення.

Водночас повноваження щодо розпорядження земельними лісовими ділянками за межами населених пунктів належали обласним державним адміністраціям, що узгоджується з п. 5 ч. 1 ст. 31 ЛК України.

Окрім наведеного, відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, провадиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 57 ЛК України зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов`язаних з веденням лісового господарства, провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земельних ділянок у власність або надання у постійне користування відповідно до Земельного кодексу України. Зміна цільового призначення лісових ділянок здійснюється за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центральних органів виконавчої влади з питань лісового господарства та охорони навколишнього природного середовища.

Водночас Рахівською районною державною адміністрацією під час вирішення питання про затвердження проекту землеустрою та передачі у приватну власність ОСОБА_1 спірну земельну ділянку безпідставно та за відсутності на це відповідних повноважень в повному обсязі віднесено до земель сільськогосподарського призначення, а питання про зміну цільового призначення її частини із земель лісогосподарського призначення не вирішувалось взагалі. При цьому висновки органу виконавчої влади з питань лісового господарства та охорони навколишнього природного середовища з цього питання не надавались.

Зокрема, в розпорядженнях Рахівської районної державної адміністрації № 557 від 28.11.2008 та № 397 від 17.09.2009 відсутні відомості про зміну цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0299 із земель лісогосподарського призначення на землі для ведення особистого селянського господарства.

Також, розпорядженням Кабінету Міністрів України № 610-р від 10.04.2008 «Про деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачалось, що з метою недопущення фактів порушення інтересів держави і суспільства під час відчуження та зміни цільового призначення земельних лісових ділянок Мінприроди, Мінагрополітики, Міноборони, Держкомлісгоспу та Держкомзему до законодавчого врегулювання питань запобігання зловживанням у цій сфері зупинити прийняття рішень про надання згоди на вилучення ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення.

За правилами ч. 3 ст. 83, ч. 4 ст. 84 ЗК України до земель державної та комунальної власності, які не можуть передаватися в приватну власність, віднесено землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 56 ЗК України, громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. Громадяни і юридичні особи в установленому порядку можуть набувати у власність земельні ділянки деградованих і малопродуктивних угідь для залісення.

Отже, стосовно земель лісогосподарського призначення закон установлює пріоритет державної, комунальної власності над приватною і, крім того, прямо забороняє органам виконавчої влади передавати їх у приватну власність, крім випадків, визначених законом.

Основною рисою земель лісогосподарського призначення є призначення цих земель саме для ведення лісового господарства, що за змістом статті 63 ЛК України полягає в здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 164 ЗК України, складовою охорони земель є захист лісових земель та чагарників від необгрунтованого їх вилучення для інших потреб.

Частиною 1 статті 22 ЛК України встановлений виключний перелік підстав припинення права постійного користування лісами. В силу вимог ч. 1 ст. 24 ЛК України права лісокористувачів охороняються законом і можуть бути обмежені або припинені лише у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України, частина друга статті 152 ЗК України). Вказаний спосіб захисту можна реалізувати шляхом подання негаторного позову.

Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.

Власник земельної ділянки може вимагати, зокрема, усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів (ч. ч. 2, 3 ст. 152 Земельного кодексу України). У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (ст. 155 Земельного кодексу України).

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).

Заволодіння громадянами та юридичними особами землями лісогосподарського призначення всупереч вимогам Земельного кодексу України (перехід до них права володіння цими землями) є неможливим. Перебування земельної ділянки у постійному користуванні державного лісогосподарського підприємства вказує на неможливість виникнення приватного власника, а отже, і нового володільця.

Отже, зайняття земельної ділянки лісового фонду з порушенням Земельного кодексу України, Лісового кодексів України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави. У такому разі позовну вимогу зобов`язати повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки лісогосподарського призначення.

Такі висновки, відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 в аналогічній справі № 487/10128/14-ц провадження № 14-473 цс 19 (п. 81).

Зазначені правові позиції є сталими у судовій практиці і незмінними (постанови Великої Плати Верховного Суду: від 07.04.2020 у справі № 372/1684/14-ц, від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц; від 07.11.2018 у справі № 488/6211/14-ц; від 30.01.2019 у справі № 357/9328/15).

Також, відповідно до положень ст. ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Цивільний оборот земельних ділянок лісогосподарського призначення є і був обмежений законодавчо з огляду, зокрема, на приписи ЗК України, ЛК України.

Поряд з тим, ст. 21 ЗК України передбачено, що порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Наведене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 23.10.2019 у справі № 488/402/16-ц, з якої вбачається, що порушення зміни цільового призначення є підставою для визнання недійсним рішень про передачу земельних ділянок лісового фонду у приватну власність.

Таким чином, розпорядження голови Рахівської РДА № 827 від 25.12.2007 «Про затвердження проектів землеустрою та передачу у власність земельних ділянок, за межами населених пунктів» у частині затвердження проекту землеустрою та передачі у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,062 га для індивідуального дачного будівництва на землях Ясінянської селищної ради, полонина Драгобрат, видане з порушенням ст. ст. 20, 56, 84 та 149 ЗК України, ст. 31, 57 ЛК України, суперечить розпорядженню Кабінету Міністрів України № 610-р від 10.04.2008, та, як наслідок, призвело до вибуття з державної власності земельної ділянки лісогосподарського призначення, а також до позбавлення права ДП «Ясінянське ЛГ» на користування такою, у зв`язку з чим, розпорядження у зазначеній частині є незаконним та підлягає скасуванню.

Водночас питання правомірності видачі державного акту на право власності на земельну ділянку безпосередньо залежить від законності прийнятого рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого такий акт видано.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 (справа № 2-3007/11, провадження № 14-525цс18) державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Отже, у разі скасування судом спірного розпорядження, підлягає також визнанню недійсним виданий на його підставі державний акт на право власності на земельну ділянку.

Окрім того, частиною 13 статті 79-1 Земельного кодексу України передбачено, що земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації.

Згідно з частиною 10 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

З огляду на незаконність державної реєстрації спірної земельної ділянки та відсутність підстав для реєстрації таких прав за їх дійсним власником - Закарпатською обласною державною адміністрацією, на підставі ст. 16 ЦК України, ч. 13 ст. 79-1 ЗК України слід визнати незаконною та скасувати у Державному земельному кадастрі державної реєстрації спірної земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0200 площею 0,062 га.

Так, з приводу уповноваженого державою органу на розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення слід зазначити, що у зв`язку з внесенням Законом України № 1423-ІХ від 28.04.2021 змін до Земельного кодексу України, відповідно до п. п. «а» п. 24 Розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України, з дня набрання чинності цим пунктом (27.05.2021) землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель, що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств).

Згідно з ч. 5 ст. 122 Земельного кодексу України (в редакції від 27.05.2021) обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Отже, з 27.05.2021 повноваження щодо розпорядження земельними ділянками державної власності лісогосподарського призначення належать до компетенції Закарпатської обласної державної адміністрації.

Слід також зазначити, що станом на момент виникнення спірних правовідносин, відповідні повноваження також належали до компетенції Закарпатської обласної державної адміністрації.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави.

Втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення.

Так, у рішенні від 27 листопада 2007 року у справі «Гамер проти Бельгії» (Hamer v. Belgium, заява № 21861/03) щодо зобов`язання заявниці знести заміський будинок, побудований у лісовій зоні, до якої застосовувалась заборона на будівництво, ЄСПЛ встановив наступне.

Втручання у право заявниці на мирне володіння майном, яке стало результатом знесення її будинку за рішенням органів влади, було передбачене законом і переслідувало мету контролю за використанням земельної ділянки відповідно до загальних інтересів шляхом приведення її у відповідність до плану землекористування, який визначав лісову зону, в якій будівництво не дозволялося.

Стосовно пропорційності втручання, то питання захисту навколишнього середовища зумовлюють постійний і стійкий інтерес громадськості, а отже, і органів державної влади. Економічні імперативи та навіть деякі основні права, включаючи право власності, не повинні превалювати над екологічними міркуваннями, особливо якщо держава має законодавство з цього питання. Тому обмеження права власності були допустимими за умови, що між індивідуальними та колективними інтересами встановлений розумний баланс.

Так, встановлено, що земельна ділянка, яка є предметом позову, належить до земель лісогосподарського призначення. Фактично відбулась незаконна безоплатна передача такої у приватну власність некомпетентним органом державної влади, без вилучення та зміни цільового призначення.

При цьому визнання незаконним та скасування рішення органу державної влади, на підставі якого відповідна земельна ділянка незаконно була передана у приватну власність, а також визнання недійсним відповідного державного акта на право власності на земельну ділянку є єдиним пропорційним і належним способом відновлення порушених інтересів держави у вказаному спорі. За таких обставин позов обласної прокуратури відповідає загальним принципам і критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, закладеним у статті 1 Першого протоколу.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що скасування розпорядження голови Рахівської РДА про надання у власність земельної ділянки та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, яка належить до земель лісогосподарського призначення, та повернення земельної ділянки державі в особі Закарпатської обласної державної адміністрації, як органу до компетенції якого належать повноваження щодо розпорядження земельними ділянками державної власності лісогосподарського призначення, не суперечить загальним принципам і критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, закріпленим у статті 1 Першого протоколу до Конвенції, тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення.

Відповідно ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує питання про розподіл судових витрат таким чином.

У даному позові прокуратура Закарпатської області є платником судового збору в сумі 10736 грн, згідно з платіжною інструкцією №230 від 13.03.2023 за подання позовної заяви та 1342 грн - згідно з платіжною інструкцією №204 від 08.03.2023 за подання заяви про забезпечення позову.

У позовній заяві зазначено, що прокуратурою сплачено за розгляд даного позову та забезпечення позову судовий збір і ці витрати прокурор просить стягнути з Відповідачів на користь Закарпатської обласної прокуратури.

Враховуючи, що саме дії Рахівської районної державної адміністрації в даному спорі, зокрема видання останньою незаконного розпорядження про передачу спірної земельної ділянки ОСОБА_1 , призвели до необхідності звернення прокурором до суду за захистом державних інтересів для вирішення даного спору, тому суд вважає, що справедливим та підставним буде стягнути судові витрати саме з Рахівської районної державної адміністрації в користь прокуратури Закарпатської області - судовий збір в сумі 10736 грн за подання позову та 1342 грн за подання заяви про забезпечення позову, а слід стягнути на користь Закарпатської обласної прокуратури 12078 гривень.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 83, 89, 141, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області № 827 від 25.12.2007 «Про затвердження проектів землеустрою та передачу земельних ділянок у власність, за межами населених пунктів» в частині затвердження проекту землеустрою та передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,062, га для індивідуального дачного будівництва на землях Ясінянської селищної ради, полонина Драгобрат (кадастровий номер :08:001:0200).

Визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №542158 від 09.01.2008, яким посвідчується право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:0200 площею 0,062 га, для індивідуального дачного будівництва, ринковою вартістю 415903,88 грн.

Визнати незаконною та скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0200, площею 0,062 га.

Зобов`язати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:0200 площею 0,062 га державі в особі Закарпатської обласної державної адміністрації.

Стягнути з Рахівської районної державної адміністрації на користь Закарпатської обласної прокуратури судові витрати в сумі 12078 (дванадцять тисяч сімдесят вісім гривень).

Відомості щодо учасників справи:

Позивач, Закарпатська обласна державна адміністрація, місцезнаходження: 88008, м. Ужгород, площа Народна, №4, .

Представник позивача, Закарпатська обласна прокуратура, місцезнаходження: 88008, м. Ужгород, вул Коцюбинського, №2А, ідентифікаційний код юридичної особи: 02909967.

Відповідачі:

- Рахівська районна державна адміністрація Закарпатської області, місцезнаходження: 890600, м. Рахів, вул. Миру, №1, Закарпатської області, ;

- ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України", місцезнаходження: м. Київ, вул. Шота Руставеллі, 9а, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст рішення виготовлено 16.06.2023.

Суддя: В.Е. Ємчук