Справа № 638/2109/22
Провадження № 2/638/1543/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2023 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді за участю: секретаря судового засідання Орос О.В., Шевцової А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на дитину,-

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2020 року у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку та доходів щомісяця на аліменти у розмірі 5000,00 грн. щомісячно на її користь на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову зазначила, щошлюб між сторонами розірваний рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2017 року. Від цього шлюбу сторони мають спільну дитину, малолітню дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем та неповнолітню дочку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2020 року з ОСОБА_2 на користь позивача на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку та доходів щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення нею повноліття.

ОСОБА_2 є фізичною-особою підприємцем, який перебуває на спрощеній системі оподаткування, він сплачує аліменти саме виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, згідно ч. 2 ст. 195 СК України, а не із його доходу згідно поданої податкової декларації. Відповідач аліменти сплачує нерегулярно та має постійні заборгованості, а також не приймає участі у забезпеченні додаткових витрат на доньку. На повному утриманні позивача знаходиться старша донька ОСОБА_5 .

У середньому аліменти складають 1800,00 гривень щомісячно. Такої суми не вистачає навіть на повноцінне харчування дитини. Аріна перебуває на обліку у лікаря окуліста, стан здоров`я дитини передбачає придбання та ношення спеціалізованих окулярів за спеціальною технологією, лікування та планове обстеження на апаратах, проходження курсів відновлення зору, посилене спеціалізоване харчування, прийом вітамінів та регулярний курс масажу шийного відділу хребту. Наказом МОЗ № 1073 від 03.09.2017 року затверджено норми фізіологічних потреб населення України в основних харчових речовинах і енергії, дані потреби дитини повністю забезпечує позивач, стан здоров`я дитини потребує посиленого режиму харчування та додаткових витрат. Аріна відвідує школу та гуртки, позивач сплачує додаткові заняття.

ОСОБА_2 значно поліпшив свій майновий стан, оскільки 05 листопада 2020 року він придбав у власність автомобіль марки MERCEDES-BENZ В-170, 2008 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , середня ринкова вартість, якого складає 250000,00 гривен.

ОСОБА_2 неодноразово приймав участь у аукціоні на придбання у власність нежитлового приміщення у АДРЕСА_1 , пропонуючи ціну лоту близько одного мільйона гривень.

23 вересня 2021 року уклав договір оренди на нежитлове приміщення у АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена.

Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Відповідач надав до суду відзив в якому зазначив, що обов`язок щодо утримання дитини покладається на обох батьків. 21 березня 2018 року подарував донькам по 1/2 частці квартири АДРЕСА_2 . Збільшення розміру аліментів до 5000,00 грн. не відповідає його фінансовим та матеріальним можливостям, оскільки через воєнний стан його доходи суттєво зменшились. На його утриманні перебуває дружина та її донька.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 перебували у шлюбі, якій розірвано рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2017 року.

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 21 листопада 2012 року.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2020 року ухвалено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнути на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/6 частину від усіх видів доходу, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 693749 ОСОБА_2 має другу групу інвалідності з 10 жовтня 2023 року до 01 листопада 2024 року.

Згідно відповіді на запит від 01 червня 2023 року № 2040-2023-0003043 щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан та доходу за період з 1 кварталу 2021 року по 01 квартал 2023 року ОСОБА_2 за вересень, жовтень, листопад 2021 року задекларував дохід у розмірі 4055,00 грн., за четвертий квартал 2021 року задекларував дохід у розмірі 44062,96 грн., за третій квартал 2022 року задекларував дохід у розмірі 6835,00 грн., за перший квартал 2023 року інформація про доходу у декларанта відсутня.

З наданої відповіді на запит суд позбавлений можливості достовірно встановити, що майновий стан відповідача у 2023 році погіршився, оскільки відсутність інформації про дохід свідчить про те, що декларантом не було надано до податкового органу звіт про доходи, а не про те, що дохід у декларанта був відсутній.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина 3 статті 181 СК України).

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, за змістом статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Згідно з вимогами частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу.

Аналізуючи зміст наведених вище норм законодавства, можна дійти висновку, що діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його.

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року).

Оскільки утримання дитини є обов`язком обох батьків, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, розмір доходу останнього, наявність у відповідача другої групи інвалідності, суд вважає за можливе змінитиспосіб стягнення та розмір аліментів з 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн.

Відповідачем не доведено, що наявність у нього інвалідності спричинила погіршення його матеріального стану та унеможливлює його працю.

Визначений розмір аліментів є достатнім та відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України.

Доводи відповідача щодо укладення договору дарування квартири на користь дітей не є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки відповідачем не доведено, що ним в порядку ст. 190 СК України з дозволу органу опіки та піклування укладено з позивачем договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно.

Доводи відповідача щодо наявності іншої сім`ї, відсутності у дружини самостійного заробітку та перебування на його утриманні доньки дружини, суд вважає необґрунтованими. Зміна сімейного стану позивача, а саме наявність дитини у іншому шлюбі не є безумовною підставою для відмови у зміні способу та розміру стягнення аліментів. Також відповідачем не доведено, що його дружина не здатна в силу стану здоров`я тощо працювати та також утримувати дитину. Суд враховує, що обов`язок утримання дитини покладається як на її батька, так і на матір.

Батьки не мають компенсувати розмір аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України).

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Ураховуючи наведене, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. При цьому правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи.

Стосовно доводів позивача про незадовільний стан здоров`я дитини, наявність хвороб, лікування яких вимагає додаткових витрат, а також відвідування дитиною розвиваючих гуртків, то позивач не позбавлений права звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, в порядку, передбаченому ст. 185 СК України.

Зважаючи на назначене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, зміну способу стягнення та розміру аліментів, визначених рішенням суду.

Частиною 1 статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Тлумачення статті 191 СК України дає підстави для висновку, що юридичне значення для визначення часу, з якого присуджуються аліменти на дитину, має час звернення до суду іншого з батьків з позовом або заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Виключення із цього правила стосуються стягнення аліментів за минулий час (до пред`явлення позову).

З урахуванням наведеного суд має зазначити дату початку перерахунку визначеного до стягнення зміненого розміру аліментів з моменту звернення ОСОБА_1 з позовом до суду, а саме з 14 лютого 2022 року.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» позивач та відповідач звільнені від сплати судового збору за подання до суду даного позову.

Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на дитину задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, визначений рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2020 року, з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/6 частини від усіх видів доходу, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на тверду грошову суму.

Визначити розмір аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень нуль копійок), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 14 лютого 2022 року до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його підписання. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Орос