Провадження № 2/643/5207/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2023

15 грудня 2023 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Сугачова О.О. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 в особі представника адвоката Кіншова Дмитра Сергійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи: приватний виконавець Ярмоленко Олександр Валентинович, приватний нотаріус Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

До Московського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 в особі представника адвоката Кіншова Дмитра Сергійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи: приватний виконавець Ярмоленко Олександр Валентинович, приватний нотаріус Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Судом встановлено, що позивачка в особі представника звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи: приватний виконавець Ярмоленко Олександр Валентинович, приватний нотаріус Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису від 09.06.2021, що зареєстрований в реєстрі за № 125542, таким, що не підлягає виконанню. З тексту позовної заяви вбачається, що 09.06.2021 приватним нотаріусом Остапенком Є.М. вчинено нотаріальний напис щодо задоволення вимог кредитора на загальну суму 16 015,62 грн.

Предметом спору у позовній заяві є скасування виконавчого напису нотаріуса.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій на правовідносини, що виникають з приводу визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачка в особі представника вирішила скористатись своїм правом на альтернативну підсудність даної справи, звернувшись до Московського районного суду м. Харкова з цією позовною заявою посилаючись на ч. 12 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України, зазначивши, що виконання виконавчого напису нотаріуса здійснюється приватним виконавцем, за адресою: м. Харків, пров. Поштовий, б. 5, 2 поверх (Салтівський район), а тому даний спір за підсудністю підлягає розгляду саме Московському районному суду м. Харкова.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Разом із тим, згідно з ч. 12 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Частиною 12 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України, позивачеві надано право вибору підсудності, зокрема за правилами ч. 2 ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України, підсудність справ за місцезнаходженням відповідача або за альтернативною підсудністю за місцем виконання оспореного виконавчого напису.

Як вбачається із тексту постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 67561404 від 17.11.2021, адресою виконання виконавчого напису (адреса боржника) є: АДРЕСА_1 .

Представник позивачки, при зверненні до Московського районного суду м. Харкова з цією позовною заявою, зазначає, що звертається саме за місцем виконання виконавчого напису, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, зазначена представником позивачки адреса виконання виконавчого напису - м. Харків, пров. Поштовий, б. 5, 2 поверх не вбачається із постанови державного виконавця ВП № 67561404 від 17.11.2021, як адреса виконання виконавчого напису.

Із зазначеної постанови державного виконавця вбачається лише адреса: Харківська обл., Харківський р-н, смт Високий, в`їзд Веселий, б. 8, яка і є адресою виконання виконавчого напису, та відноситься до території Харківського району Харківської області.

Твердження представника позивача про те, що виконавчий напис виконується за адресою: м. Харків, пров. Поштовий, б. 5, 2 поверх, є хибними, та жодним доказом не підтверджені.

У зв`язку з викладеним вище, позовна заява Московському районному суду м. Харкова не підсудна та повинна розглядатися за територіальною підсудністю Харківським районним судом Харківської області.

Підстави для розгляду справи Московським районним судом м. Харкова відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 вказаної статті встановлено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

У відповідності до положень ч.ч. 1, 2 ст. 32 Цивільного процесуального кодексу України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З огляду на викладене, вважаю необхідним передати справу для розгляду за підсудністю до Харківського районного суду Харківської області.

Керуючись ст.ст. 27, 258, 260, 353-354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Кіншова Дмитра Сергійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи: приватний виконавець Ярмоленко Олександр Валентинович, приватний нотаріус Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за територіальною підсудністю передати до Харківського районного суду Харківської області (62458, Харківська область, с. Покотилівка, вул. Сковороди, б. 18).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Сугачова