Справа №442/7413/23
Провадження №2/442/1464/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої судді - Курус Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Лаганяк Тетяни Іллівни про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом,

з участю секретаря судового засідання Федишина Б.І.,

представника позивача адвоката Коцана Р.М.,

відповідача ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в :

До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області 18.10.2023 надійшла позовна заява ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Коцан Р.М., до ОСОБА_2 , в якому ОСОБА_1 просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, серія та номер: 118, видане ОСОБА_2 приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Лаганяк Тетяною Іллівною 03 червня 2021 року, на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:002:0023, цільове призначення: будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в селі Станиля Дрогобицького району та визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, серія та номер: 114, видане ОСОБА_2 приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Лаганяк Тетяною Іллівною 03 червня 2021 року, на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0788 га, кадастровий номер :01:002:0024, цільове призначення: ведення особистого селянського господарства, яка розташована в селі Станиля Дрогобицького району, Львівська область.

В обґрунтування позову посилається на те, що року народження, що вона та відповідачка є рідними сестрами та дочками ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На час смерті ОСОБА_3 на праві особистої приватної власності належали земельна ділянка площею 0,1000 га кадастровий номер :01:002:0023, цільове призначення: будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в с. Станиля Дрогобицького району, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯГ № 521040 від 22 серпня 2006 року; земельна ділянка, площею 0,0788 га, кадастровий номер :01:002:0024, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства, яка розташована в селі Станиля Дрогобицького району Львівської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯГ № 521041 від 22 серпня 2006 року.

Після смерті батька позивача спадщину прийняла, оскільки, на момент смерті батька проживала разом з ним, про що свідчить довідка № 484 видана Трускавецькою міською радою Львівської області 22.06.2021 року. Крім цього, 19 травня 2021 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Лаганяк Т.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, яка зареєстрована в Книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 39. 01 жовтня 2021 року даним нотаріусом Позивачці було надано повідомлення № 56/01-16, в якому зазначено, що остання являється спадкоємцем після смерті свого батька та що вона надала документи, що встановлюють родинні зв`язки між нею та спадкодавцем. До вказаного повідомлення нотаріусом було додано також копію Витягу № 35397347 від 15.10.2013 р. зі Спадкового реєстру про реєстрацію спадкової справи.

Зазначає, що відповідачка ОСОБА_4 не прийняла спадщину після смерті свого батька та пропустила строк для її прийняття, оскільки звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в червні 2013 року, у зв`язку з чим їй було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії по причині пропуску строку для подання такої заяви. Проте, 05 липня 2013 року відповідачка звернулася до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 серпня 2013 року по справі № 442/4668/13-ц позов було задоволено, визначено ОСОБА_2 додатковий строк в два місяці для поїдання нею заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі цього рішення Відповідачці 03.06.2021 року приватним Дрогобицького районного нотаріального округу Лаганяк Т.І. було видано оспорювані свідоцтва про право на спадщину за законом.

Вказує, що оскільки її позивачку не було залучено до участі в даній справі, як спадкоємця першої черги, та їй взагалі не було відомо про розгляд справи, 06.07.2021 року остання подала до Львівського апеляційного суду апеляційну скаргу на вищевказане рішення.

Постановою Львівського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 серпня 2013 року по справі № 442/4668/13-ц скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до Станильської сільської ради, Доброгостівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, за участю третьої особи: Другої Дрогобицької державної нотаріальної контори, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовлено.

Зазначає, що оскільки відповідачка не прийняла спадщину в передбаченому законом порядку (що встановлено постановою Львівського апеляційного суду від 15.02.2022 року), а позивачка прийняла спадщину після смерті свого батька відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, судове рішення про визначення відповідачці додаткового строку для прийняття спадщини було скасовано, а відтак, на підставі вимог ст. 1301 ЦК України, видані на ім`я відповідачки свідоцтва про право на спадщини повинні бути визнані недійсними.

Ухвалою від 23.10.2023 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Вказану ухвалу відповідачем, зокрема, отримано 28.10.2023, третьою особою 31.10.2023. Відзиву на позовну заяву відповідачкою подано не було.

Ухвалою від 30.11.2023 закрито підготовче провадження у справі, призначено судовий розгляд на 14.12.2023, витребувано від приватного нотаріуса копію спадкової справи спадкодавця ОСОБА_3

12.12.2023 приватним нотаріусом подано заяву про розгляд справи у її відсутності, щодо задоволення позову заперечує. Також подано копію спадкової справи спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, яку просить задоволити.

Відповідачка з приводу задоволення позову заперечувала. Вказала, що вона фактично проживала разом з батьком на момент його смерті. Разом із позивачкою, яка є її рідною сестрою, по черзі, здійснювала за ним догляд, оскільки вона працювала поза межами району і їй складно було весь час бути біля батька. Після смерті батька, разом із сестрою займалась також його похованням. Просила позивачку піти до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, проте остання постійно не знаходила часу, говорила, що все зробиться, а тому вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Оскільки таку заяву нею було подано після спливу шестимісячного строку на її подання, а тому вона змушена була звертатись до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Її позов було задоволено і подала таку заяву до нотаріуса. Проте, із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину вона звернулась лише в 2021 році, оскільки до цього часу постійно просила сестру залишити їй лише старенький будинок і стежку, якою можна було б до нього ходити, однак сестра постійно відмовчувалась. При цьому, в заяві вказала про наявність іншої спадкоємиці позивачки, якій нотаріус надсилала повідомлення про відкриття спадкової справи. Вважає, що вона, як і її сестра, має право на половину спадщини після смерті їхніх батьків. Проте, якщо позивачка вирішила позбавити її права на батьківський будинок, вона з цим погодиться.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності, підстав для задоволення позову не вбачає.

Вислухавши пояснення учасників справи, перевіривши письмові докази, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п.п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суд України у п. 11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Матеріалами справи встановлено і сторонами не оспорюється, а тому доказуванню не підлягає, що року народження, що позивачка ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 є рідними сестрами і їхнім батьком був ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5-7).

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч. 1 ст. 1217 ЦК України).

Таким чином, оскільки спадкодавець ОСОБА_3 заповіту на випадок своєї смерті не залишив, а тому спадкування здійснюється за законом. За таких обставин, діти спадкодавця - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються спадкоємцями першої черги за законом після смерті свого батька.

Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1). Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ч. 2).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї (статті 1268, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, що передбачено частиною першою статті 1296 ЦК України.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1296 ЦК України).

На момент смерті ОСОБА_3 позивачка ОСОБА_1 проживала разом з ним, про що свідчить довідка № 484, видана Трускавецькою міською радою Львівської області 22.06.2021 року (а.с. 10).

Крім цього, 19 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Лаганяк Тетяни Іллівни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, яка зареєстрована в Книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 39.

Як встановлено матеріалами справи, за життя ОСОБА_3 на праві особистої приватної власності належали земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:002:0023, цільове призначення: будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в селі Станиля Дрогобицького району Львівської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯГ № 521040 від 22 серпня 2006 року (а.с. 8) та земельна ділянка площею 0,0788 га, кадастровий номер :01:002:0024, цільове призначення: ведення особистого селянського господарства, яка розташована в селі Станиля Дрогобицького району Львівської областіпідтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯГ № 521041 від 22 серпня 2006 року (а.с. 9).

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 серпня 2013 року по справі № 442/4668/13-ц визначено ОСОБА_2 додатковий строк в два місяці для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 16-17).

На підставі вказаного вище рішення суду ОСОБА_2 03.06.2021 року приватним Дрогобицького районного нотаріального округу Лаганяк Тетяною Іванівною видано свідоцтво про право на спадщину за законом серія та номер 118 на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:002:0023, цільове призначення: будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в селі Станиля Дрогобицького району Львівської області та свідоцтво про право на спадщину за законом, серія та номер: 114 на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0788 га, кадастровий номер :01:002:0024, цільове призначення: ведення особистого селянського господарства, яка розташована в селі Станиля Дрогобицького району Львівської області.

Постановою Львівського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 серпня 2013 року по справі № 442/4668/13-ц скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до Станильської сільської ради, Доброгостівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, за участю третьої особи: Другої Дрогобицької державної нотаріальної контори, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовлено.

Таким чином судом встановлено, що оспорювані свідоцтва про право на спадщину за законом було видані відповідачці ОСОБА_2 в межах відкритої за її заявою спадкової справи, заведеної на підставі рішення суду, яким відповідачці було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька. В подальшому, вказане рішення суду було скасовано.

Порядок визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину врегульовано статтею 1301 ЦК України, згідно з якою свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 судам роз`яснено, що відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним лише за рішенням суду.

Подібні висновки щодо застосування статті 1301 ЦК України викладені в постановах Верховного Суду від 14 листопада 2018 року в справі № 2-1316/2227/11, від 23 вересня 2020 року в справі № 742/740/17, від 11 листопада 2020 року у справі № 752/8119/17-ц.

Отже, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших заінтересованих осіб, які в установленому законом порядку прийняли спадщину, є самостійною підставою для визнання свідоцтв про право на спадщину за законом недійсними.

З урахуванням викладених вище фактичних обставин справи, та норм законодавства, суд доходить висновку, що позивачка є спадкоємцем за законом спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті її батька ОСОБА_3 . При цьому, відповідачка із спадкодавцем не проживала та пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини, а рішення суду про визначення додаткового строку для подання відповідачкою ОСОБА_2 заяви про прийняття спадщини скасовано.

Таким чином, відповідачка ОСОБА_2 вважається такою, що не прийняла спадщину. За таких обставин, видача відповідачці оспорюваних свідоцтв про право на спадщину на 1/2 спадкового майна, порушує право позивачки на спадщину, як єдиної спадкоємиці за законом після смерті батька. За таких обставин, видані відповідачці оспорювані свідоцтва про право на спадщину підлягають визнанню недійсними.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, серія та номер: 118, видане ОСОБА_2 приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Лаганяк Тетяною Іллівною 03 червня 2021 року, на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:002:0023, цільове призначення: будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в селі Станиля Дрогобицького району Львівської області.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, серія та номер: 114, видане ОСОБА_2 приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Лаганяк Тетяною Іллівною 03 червня 2021 року, на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0788 га, кадастровий номер :01:002:0024, цільове призначення: ведення особистого селянського господарства, яка розташована в селі Станиля Дрогобицького району Львівської області.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Лаганяк Тетяна Іллівна, адреса пл. Ринок, 10, м. Дрогобич Львівської області.

Дата складення повного тексту судового рішення - 18.12.2023.

Суддя Курус Р.І.