П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2023 року м. Київ

Справа № 753/16622/22

Провадження: № 22-ц/824/14469/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О.,

суддів Верланова С.М., Нежури В. А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Тирана Олександра Вікторовича в інтересах ОСОБА_1

на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 липня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Коренюк А. М.

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості,

у с т а н о в и в:

У грудні 2022 року ТОВ «Євро-Реконструкція» звернулось до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі є мешканцями квартири АДРЕСА_1 , отримуюють житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Однак, відповідачі не виконують зобов`язання по оплатінаданих позивачем послуг, у зв`язку з чим у них станом на 23 лютого 2022 року утворилась заборгованість у розмірі 127 114,33 грн, з яких: 40 471,32 грн. - заборгованість за послуги з постачання гарячої води за період з січня 2017 року, 71 361,37грн. - заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з жовтня 2015 року, а також 10 681,36 грн. - інфляційні втрати та 4 600,28 грн. 3 % річнихзгідно ст. 625 ЦК України, нарахованих на суму заборгованості.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 липня 2023 року позов ТОВ «Євро-Реконструкція» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» 111 832,69 грн. заборгованості за надані послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання, 10 681,36 грн. інфляційну складову боргу, 4 600,28 грн. 3 % річних, нарахованих на суму заборгованості, а всього 127 114,33 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» по 827 грн. судового збору.

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Тиран О. В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що позивачем не надано належним та допустимих доказів на підтвердження обліку спожитої відповідачами теплової енергії та гарячого водопостачання, а також їх вартість за період можливої заборгованості. Також позивачем не обґрунтовано нараховано інфляційні втрати та 3 % річних, оскільки до припинення на території України воєнного стану заборонено нараховувати інфляційні втрати, 3 % річних, штрафи, пені за несвоєчасну оплату житлово-комунальних послуг. Окрім того вказав, що позовна заява підписана особою, яка не мала її підписувати.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 18 вересня та 18 жовтня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Кравченко О.П. в інтересах ТОВ «Євро-Реконструкція» заперечувала проти апеляційної скарги та вказала, що позивачем надано до суду обґрунтований розрахунок заборгованості, який створений згідно квитанцій, які щомісячно направляються на адресу споживача. В будь-якому випадку, відповідачами наданий позивачем розрахунок не спростований, контррозрахунку надано не було. Також вказала, що законодавцем було заборонено нарахування інфляційних втрат та 3 % річних з початку введення на території України воєнного стану, тобто, з 24.02.2022 року, однак, позивачем інфляційні втрати та 3 % річних нараховані станом на 23.02.2022 року, тобто, до введення в Україні воєнного стану. Вказала і про те, що представник позивача Єфремова Л.О. на підставі довіреності, Генеральним директором, була уповноважена представляти інтереси ТОВ «Євро-Реконструкція» з правами, наданим законом позивачу, в тому числі, подавати та підписувати позовні заяви до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

ТОВ «Євро-Реконструкція» є постачальником теплової енергії та гарячої води в будинку АДРЕСА_3 на підставі ліцензії №198 від 01.06.2012 року, виданої ТОВ «Євро-Реконструкція» на підставі рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 01 червня 2012 року № 198 (переоформлено рішенням від 21 червня 2016 року № 1159), ліцензія видана на вид господарської діяльності - постачання теплової енергії, основними видами господарської діяльності товариства, серед іншого, є виробництво, транспортування та постачання теплової енергії споживачам; надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої види.

23 липня 2014 року у газеті «Хрещатик» (№103 (4503)) ТОВ «Євро-Реконструкція» було розміщено відповідне повідомлення з пропозицією укласти договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси. Проект договору про надання з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в офіційному віснику Київської міської ради - газеті «Хрещатик» від 06 серпня 2014 року (№111 (4511)).

Згідно розрахунку заборгованості, станом на 23 лютого 2022 року у відповідачів наявна заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 111 832,69 грн, з яких: 40 471,32 грн. - за послуги постачання гарячої води за період з січня 2017 року, 71 361,37 грн. за послуги з централізованого опалення за період з жовтня 2015 року, а також 10 681,36 грн. - інфляційні втрати та 4 600,28 грн. 3 % річнихзгідно ст. 625 ЦК України, нарахованих на суму заборгованості.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користується ними, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні хододною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів у порядку встановленому законодавством.

Відповідно до ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV (редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтями 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, за якими споживач, зокрема, має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та зобов`язаний оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.9 вказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ст.ст.19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Установивши, що ТОВ «Євро-реконструкція» є надавачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, авідповідачі є споживачамипослуг, які надаються позивачем, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про стягнення з них заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 127 114,33 грн,з яких: 40 471,32 грн. - заборгованість за послуги з постачання гарячої води за період з січня 2017 року, 71 361,37 грн - заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з жовтня 2015 року.

Заперечуючи проти вимог позивача, скаржник в апеляційній скарзі посилається на відсутність належних доказів існування заборгованості з оплати наданих позивачем комунальних послуг.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними (стаття 77 ЦПК), допустимими (стаття 78 ЦПК), достовірними (стаття 79 ЦПК), а у своїй сукупності - достатніми (стаття 80 ЦПК ).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В той же час, ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції відповідачами не надано жодних доказів на підтвердження того факту, що ТОВ «Євро-Реконструкція» вказані послуги не надавались, або надавались з перервою, або надавались неякісно, що могло б бути підставою для здійснення перерахунку розміру плати за надані послуги.

Розподіл між споживачами обсягів спожитих у будинку послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, здійснюється виконавцем згідно Методики розподілу, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315.

Споживач сплачує виконавцю плату за надану послугу з постачання теплової енергії, визначену відповідно до Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання, а також плату за абонентське обслуговування, визначену виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Споживач сплачує виконавцю послуг плату за надану послугу з постачання гарячої води визначену відповідно до Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру, затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу спожитої гарячої води або за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування, до встановлення вузла комерційного обліку, плату за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньо-будинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), що розраховується виходячи з розміру затвердженого тарифу на послугу з постачання теплової енергії та визначеного обсягу відповідно до Методики розподілу, а також плату за абонентське обслуговування.

Згідно статті 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, формує та надає споживачу (його представнику) рахунки на оплату наданої комунальної послуги щомісяця... Рахунки на оплату комунальної послуги надаються споживачу на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунки можуть надаватися споживачу в електронному вигляді, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів. Рахунки надаються споживачу на безоплатній основі.

Знаданого ТОВ «Євро-реконструкція» розрахунку убачається, що відповідачі частково оплачували послуги на його користь, при цьому, відповідачі не надали суду жодних доказів на підтвердження того, що вони зверталися до позивача з приводу перевірки кількості та/або якості наданих послуг у порядку, передбаченому законом, абовідмовились від їх отримання, або не отримували рахунки на сплату за житлово-комунальні послуги, які містять у собі суму заборгованості.

Відповідачі, заперечуючи проти заявленого до стягнення розміру заборгованості, не надали суду жодних доказів на спростування наведених позивачем розрахунків, а тому суд першої інстанції правильно вважав обґрунтованими та доведеними позовні вимоги ТОВ «Євро-реконструкція».

Також, суд першої інстанції правильно вважав обґрунтованими і вимоги позивача щодо стягнення інфляційних втрат та 3 % річних згідно ст. 625 ЦК України.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Аналогічний висновок висловлений у постанові Великої Палати Верховного від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК).

За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України.

Такий висновок висловлений у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13, від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15, та постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 14-448цс19-ц.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги щодо незаконності нарахування інфляційних втрат та 3 % річних згідно ст. 625 ЦК України, колегія суддів відмічає, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану", до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх не оплати або оплати не в повному обсязі. В пункті 2 цієї постанови вказано, що вона застосовується з 24 лютого 2022 року.

В той же час, заявлені позивачем до стягнення інфляційні втрати та 3 % річних згідно стю 325 ЦК України нараховані по 23 лютого 2022 року, тобто, до введення в Україні воєнного стану, а тому відповідачі не можуть бути звільнені від обов`язку сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо підписання позовної заяви особою, яка не мала права її підписувати, колегія суддів відмічає наступне.

За змістом ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до із ч. 1, 3 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Згідно ч. 3 ст. 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 ЦПК України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Позовну заяву від імені ТОВ «Євро-Реконструкція» підписано Єфремовою Л.О. на підставідовіреності № 42від 16серпня 2022року, виданої ТОВ «Євро-Реконструкція» в особі Генерального директора Сидоренка О.А. Вказаною довіреністю Єфремову Л.О. було уповноважено представляти інтереси ТОВ «Євро-Реконструкція» з правами, наданими законом позивачу.

Так, доданий до позовної заяви витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань містить відомості про те, що Генеральним директором ТОВ «Євро-Реконструкція» є Селіванов В.В. , однак, вказаний витяг містить інформацію станом на грудень 2019 року.

Згідно даних, які містяться у відкритому доступі, 30.06.2022 року у керівництві ТОВ «Євро-Реконструкція» відбулись зміни, та, відповідно, Генеральним директором ТОВ«Євро-Реконструкція» став Сидоренко О.А .

Отже, відсутні підстави вважати, що позовну заяву у даній справі підписано особою, яка не мала права її підписувати.

Інших доводів на спростування висновків суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції повно і всебічно досліджено наявні у справі докази та дана їм належна правова оцінка, правильно встановлено обставини справи, в результаті чого ухвалено законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

За таких підстав, апеляційну скаргу адвоката Тирана О.В.в інтересах ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 липня 2023 року без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Тирана Олександра Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Т. О. Невідома

Судді С.М. Верланов

В. А. Нежура