УХВАЛА

15 грудня2023 року

м. Київ

справа № 522/17408/19

провадження № 61-17685ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Українська Інноваційна Компанія», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк», про визнання договору недійсним та витребування майна з незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_4 (правонаступником якого є ОСОБА_1 ), ОСОБА_1 , з урахуваням уточнених позовних вимог, звернулися до суду

з позовом до ПАТ «Українська Інноваційна Компанія», ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ПАТ «Український інноваційний банк», про визнання договору недійсним та витребування майна з незаконного володіння.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2022 року змінено, шляхом викладення його мотивувальної частини в редакції цієї постанови, в решті рішення залишено без змін. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Одеського апеляційного суду 15 травня 2023 року. Повернуто ОСОБА_1 зустрічне забезпечення у розмірі 50 000 грн, внесене на депозитний рахунок Одеського апеляційного суду відповідно до ухвали Одеського апеляційного суду від 15 травня 2023 року.

30 листопада 2023 року (згідно з датою, зазначеною у накладній кур`єрської доставки) ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою,

в якій просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року (повний текст якої складено 31 жовтня 2023 року), направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України до касаційної скарги заявником не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

Слід зауважити, що при відкритті конверта, в якому надійшла касаційна скарга, не було виявлено зазначеної у ній в якості додатку квитанції про сплату судового збору, що підтверджується актом від 12 грудня2023 року № 1523, складеним працівниками канцелярії Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Згідно з частиною третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Зважаючи на те, що позовну заяву подано у жовтні 2019 року, судовий

збір підлягає сплаті за ставками, встановленими законом станом на 01 січня

2019 року.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня

2019 року становив 1 921 грн.

Ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 768,40 грн (1 921 грн*0,4) та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб 9 605 грн (1 921 грн*5); ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 768,40 грн (1 921 грн*0,4) (редакція Закону України «Про судовий збір» на момент подання позовної заяви).

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах провизнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Отже, враховуючи характер спору та зміст касаційної скарги, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у цій справі у такому розмірі: за вимогу немайнового характеру (визнання недійсним договору № 795 від 27 травня 2019 року) у розмірі 1 536,80 грн (768,40 грн х 200%); за відсутності на час вирішення питання про відкриття касаційного провадження відомостей про вартість оспорюваного майна, за подання касаційної скарги щодо вимог майнового характеру заявник має сплатити судовий збір у розмірі мінімальної ставки, тобто 1 536,80 грн (768,40 грн х 200%),що разом становить 3 073,60 грн (1 536,80 грн + 1 536,80 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у

м. Києві/Печерському районі, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. Не усунення недоліків касаційної скарги є підставою для її повернення.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк до

31 грудня2023 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом, зокрема, повернення касаційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников