Справа № 496/3589/23
Провадження № 2/496/1479/23
УХВАЛА

26 травня 2023 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Пендюра Л.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Горбань Марина Валентинівна, державний нотаріус Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Грабовенко-Ворсуляк Діана Миколаївна, про визнання недійсними довіреності та договору купівлі-продажу, скасування державної реєстрації та витребування майна із чужого незаконного володіння,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою і просить:

1) визнати недійсною довіреність, реєстраційний №790, посвідчену 11.09.2021 року приватним нотаріусом Горбань М.В. (м. Одеса, вул. Висоцького, 16А, офіс 103), від його імені на ім`я ОСОБА_4 на право продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Грабовенко-Ворсуляк Діаною Миколаївною 29.09.2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 2-2111;

3) скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , з відновленням права власності та державної реєстрації на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за ним ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;

4) витребувати у ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , та ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , із чужого незаконного володіння житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та передати йому ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;

5) стягнути з відповідачів судові витрати.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В порушення вказаних вимог в матеріалах, доданих до позовної заяви, відсутня квитанція про сплату позивачем судового збору за подання позовної заяви, що підтверджується актом щодо відсутності додатків, складеним 22.05.2023 року консультантом суду, діловодом та керівником апарату суду.

Разом з тим, суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом пп. 1, 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2023 році з 01 січня становить 2684 грн.

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру.

Отже, при подачі даного позову до суду позивачу необхідно було сплатити судовий збір за три заявлені вимоги немайнового характеру у загальному розмірі 3220 грн 80 коп. (1073 грн 60 коп. х 3) та одну вимогу майнового характеру, розмір якої становить 1 відсоток ціни позову.

За правилом п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

Предметом позову у даній справі є нерухоме майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до п. 3 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджених постановою Кабінетів Міністрів України №1440 від 10.09.2003 року, ринкова вартість це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання.

Документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна (ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Водночас, із тексту позовної заяви та додатків до неї не вбачається даних щодо актуальної вартості спірного нерухомого майна чи проведення будь-якої оцінки цього майна.

Звертаючись до суду з даною позовною заявою, позивач визначив вартість спірного нерухомого майна, виходячи зі договору купівлі-продажу, датованого 29.09.2021 року.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження дійсної вартості спірного нерухомого майна та відповідно дійсної ціни позову.

З огляду на викладене позивачу необхідно надати суду відомості, які б підтверджували дійсну реальну вартість нерухомого майна, визначеного в прохальній частині позову, на день звернення до суду, виходячи з чого сплатити судовий збір у розмірі 1 відсотка від цієї вартості разом із судовим збором за три вимоги немайнового характеру у розмірі 3220 грн 80 коп. та надати оригінал квитанції до суду.

Відповідно до абз. 2 п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року за №10, з урахуванням внесених змін і доповнень від 25 вересня 2015 року, відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду (справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини»).

Згідно із ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 175-177, 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Горбань Марина Валентинівна, державний нотаріус Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Грабовенко-Ворсуляк Діана Миколаївна, про визнання недійсними довіреності та договору купівлі-продажу, скасування державної реєстрації та витребування майна із чужого незаконного володіння залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк позовна заява буде визнана неподаною та повернута відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Повний текст ухвали складено 26.05.2023 року.

Суддя Л.О. Пендюра