ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8533/23 Справа № 178/1894/22 Суддя у 1-й інстанції - Цаберябий Б. М. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Канурної О.Д., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання Паромової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мушик Василь Лук`янович, на заочне рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2023 року в цивільній справі номер 178/1894/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року до Криничанського районного суду Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору та визнання права власності, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ДП №058642, виданого 23 червня 2005 року Криничанською районною державною адміністрацією, ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 6,8026 га, кадастровий номер :01:002:0279, яка розташована на території Криничанської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

03 січня 2007 року між позивачем та відповідачкою було узгоджено умови договору купівлі-продажу зазначеної вище земельної ділянки. Також було узгоджено, що протягом п`яти робочих днів між сторонами буде нотаріально посвідчено договір купівлі-продажу цієї земельної ділянки. Того ж дня ОСОБА_2 у розрахунок за договором купівлі-продажу земельної ділянки передав ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 50000,00 гривень, на підтвердження чого ОСОБА_1 власноручно написала відповідну розписку та передала оригінал Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ДП №058642.

Однак, через погане самопочуття ОСОБА_1 в обумовлений період, а саме з 03 січня 2007 року по 12 січня 2007 року, для підписання та посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки до нотаріальної контори так і не з`явилась. У той же час, підтверджуючи досягнуту між сторонами домовленість, ОСОБА_1 , 08 серпня 2008 року склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Криничанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорною О.В., зареєстрований в реєстрі за №1079, яким заповіла ОСОБА_2 належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 6,8026 га, яка належить їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП №058642.

Крім того, 22 серпня 2011 року ОСОБА_1 видала довіреність на ім`я ОСОБА_2 , якою уповноважила його отримувати орендну плату за договором оренди земельної ділянки, замовляти витяги відносно вказаної земельної ділянки, підписувати договір оренди земельної ділянки та інше, строк дії довіреності складав до 22 серпня 2014 року, яку посвідчено приватним нотаріусом Криничанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорною О.В. та зареєстровано в реєстрі за №688.

08 квітня 2014 року ОСОБА_2 , діючи на підставі довіреності, від імені ОСОБА_1 уклав договір оренди земельної ділянки №8/14-к з орендарем Приватною виробничою фірмою «Агроцентр».

Також, 05 серпня 2015 року ОСОБА_1 видала довіреність на ім`я ОСОБА_2 , якою уповноважує його отримувати орендну плату та підписувати договори оренди земельної ділянки площею 6,8026 га, кадастровий номер :01:002:0279, з правом державної реєстрації та отримання витягів. Довіреність посвідчена приватним нотаріусом Криничанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорною О.В. та зареєстровано в реєстрі за №1155.

Позивач зазначав, що починаючи з 2007 року він користується отриманою земельною ділянкою та отримує за неї орендну плату. У зв`язку з тим, що підстави, які були перешкодою для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки, змінились, він звернувся до ОСОБА_1 з приводу нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки. Однак, до теперішнього часу ОСОБА_1 ухиляється від зустрічі та посвідчення укладеного договору. Тому позивач вважає, що його права, як покупця, порушені з липня 2021 року і їх поновлення має бути виключно в судовому порядку.

Позивач просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 6,8026 га, кадастровий номер :01:002:0279, яка розташована на території Криничанської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладений 03 січня 2007 року між ним та ОСОБА_1 , а також визнати за ним право власності на вищезазначену земельну ділянку.

Заочним рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору та визнання права власності задоволено.

Визнано дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 6,8026 га, кадастровий номер :01:002:0279, яка розташована на території Криничанської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладений 03 січня 2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 6,8026 га, кадастровий номер :01:002:0279, яка розташована на території Криничанської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2023 року заяву адвоката Мушика Василя Лук`яновича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2023 року, ухваленого по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору та визнання права власності залишено без задоволення.

Із вказаним заочним рішенням не погодилась відповідачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мушик В.Л., подала апеляційну скаргу, просила апеляційний суд скасувати рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2023 року у справі №178/1894/22 та ухвалити нове рішення, яким ОСОБА_2 в задоволенні позову відмовити у повному обсязі, судові витрати у справі стягнути з позивача.

Доводами апеляційної скарги наведено, що оскаржуване рішення суду першої інстанції прийняте без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм процесуального і матеріального права.

Договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 03 січня 2007 року, є недійсним в силу закону (нікчемним), оскільки укладений під час дії мораторію на відчуження земель сільськогосподарського призначення. Нікчемний правочин є недійсним з моменту його укладення.

Вказана розписка була надана позивачу на той випадок, якщо відповідачка не поверне йому коштів. Як видно із самої розписки в ній не вказано, яка земельна ділянка, кому вона належить і на підставі якого документа. Не зазначено, що земельна ділянка знаходиться в оренді і те, що переважне право на придбання спірної земельної ділянки має орендатор, а саме ПВФ «АГРОЦЕНТР».

03.01.2007 року відповідачка запозичила у позивача кошти у розмірі 50000,00 грн у зв`язку з тяжкими обставинами, а саме хворобою її чоловіка, і зобов`язалася їх повернути.

За домовленістю вона надала позивачу доручення на укладення договору оренди земельної ділянки з правом отримання орендної плати до повного погашення позики.

Відповідно до наданої інформації орендатором ПВФ «АГРОЦЕНТР» №55 від 21.06.2023 року за користування земельною ділянкою ППФ «АГРОЦЕНТР» сплачено ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідчених доручень, наданих йому ОСОБА_1 , орендну плату за наступні роки, а саме : за 2009-2011 роки - 4232, 98 грн, за 2012 рік - 2100,00 грн, за 2013 рік - 4600,00 грн; за 2014-2015 роки - 12523,66 грн, за 2016 рік - 8004,92 грн, за 2017 рік - 12500,00 грн; за 2018 рік - 17000,00 грн, всього 60961,56 грн.

У подальшому орендну плату відповідачка отримує з 2019 року по теперішній час особисто. Останнє доручення позивачу було видане 05 серпня 2015 року на три роки.

Посилання позивача на те, що відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки, не відповідає дійсності, оскільки відповідачка надала суду докази, що спростовують його доводи, а саме копії доручень щодо надання йому права на укладення договору оренди та отримання орендної плати.

Будь-яких претензій в подальшому позивач не пред`являв.

Від інших учасників справи відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Мушик В.Л. доводи апеляційної скарги підтримав, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача ОСОБА_2 адвокат Лупан О.Є. з апеляційною скаргою не погодилась, просила судове рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що відповідно до Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ДП №058642, виданого 23 червня 2005 року Криничанською районною державною адміністрацією, ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 6,8026 га, кадастровий номер :01:002:0279, що розташована на території Криничанської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, цільове призначення якої є для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 8-8зв).

З розписки від 03 січня 2007 року вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено угоду купівлі-продажу земельної ділянки площею 6,8026 га, за що ОСОБА_3 отримала грошові кошти в сумі 50000,00 гривень (а.с. 11).

09 липня 2008 року ОСОБА_1 за довіреністю уповноважила ОСОБА_4 отримувати

орендну плату згідно з договором по Державному акту на право власності на земельну ділянку серії ДП №058642, замовляти витяги відносно вказаної земельної ділянки, підписувати договір оренди земельної ділянки та інше, строк дії довіреності складав до 09 липня 2011 року, яку посвідчено приватним нотаріусом Криничанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорною О.В. та зареєстровано в реєстрі за №873 (а.с. 12).

ОСОБА_1 08 серпня 2008 року склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Криничанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорною О.В., зареєстрований в реєстрі за №1079, яким заповіла ОСОБА_2 належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 6,8026 га, яка належить їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП №058642 (а.с. 13-13зв).

22 серпня 2011 року ОСОБА_1 видала довіреність на ім`я ОСОБА_2 , якою уповноважила його отримувати орендну плату згідно з договором по Державному акту на право власності на земельну ділянку серії ДП №058642, замовляти витяги відносно вказаної земельної ділянки, підписувати договір оренди земельної ділянки та інше, строк дії довіреності складав до 22 серпня 2014 року, яку посвідчено приватним нотаріусом Криничанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорною О.В. та зареєстровано в реєстрі за №688 (а.с. 14-14зв).

08 квітня 2014 року ОСОБА_2 , діючи на підставі довіреності, від імені ОСОБА_1 , уклав договір оренди земельної ділянки №8/14-к з орендарем Приватною виробничою фірмою «АГРОЦЕНТР» (а.с. 15-17).

05 серпня 2015 року ОСОБА_1 видала довіреність на ім`я ОСОБА_2 , якою уповноважує його отримувати орендну плату та підписувати договори оренди земельної ділянки площею 6,8026 га, кадастровий номер :01:002:0279, з правом державної реєстрації та отримання витягів. Довіреність посвідчена приватним нотаріусом Криничанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорною О.В. та зареєстровано в реєстрі за №1155. Строк дії довіреності складав до 05 серпня 2018 року (а.с. 20-20зв.).

01 січня 2017 року ОСОБА_2 , діючи на підставі довіреності, від імені ОСОБА_1 , підписав додаткову угоду №3 до договору оренди земельної ділянки №8/14-к з орендарем Приватною виробничою фірмою «АГРОЦЕНТР» (а.с. 18).

01 січня 2018 року ОСОБА_2 , діючи на підставі довіреності, від імені ОСОБА_1 , підписав додаткову угоду №4 до договору оренди земельної ділянки №8/14-к з орендарем Приватною виробничою фірмою «АГРОЦЕНТР» (а.с. 19).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно із статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Положеннями статті 657 ЦК України, передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Крім того, згідно з частиною третьою статті 640 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Відповідно до статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. При розгляді таких справ суди повинні з`ясовувати, чи підлягає правочин обов`язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилась від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

Відповідно до частини першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що відповідно до Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ДП №058642, виданого 23 червня 2005 року Криничанською районною державною адміністрацією, ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 6,8026 га, кадастровий номер :01:002:0279, яка розташована на території Криничанської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

З розписки від 03 січня 2007 року вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено угоду купівлі-продажу земельної ділянки площею 6,8026 га, за що ОСОБА_3 отримала грошові кошти в сумі 50000,00 гривень. У розписці не зазначений кадастровий номер земельної ділянки та її грошова оцінка.

В подальшому ОСОБА_1 неодноразово 09 липня 2008 року, 22 серпня 2011 року надавала довіреності різним особам, в тому числі ОСОБА_2 , якими уповноважувала отримувати орендну плату за належну їй земельну ділянку, замовляти витяги відносно вказаної земельної ділянки, підписувати договір оренди земельної ділянки та інше.

05 серпня 2015 року ОСОБА_1 видала довіреність на ім`я ОСОБА_2 , якою уповноважує його отримувати орендну плату та підписувати договори оренди земельної ділянки площею 6,8026 га, кадастровий номер :01:002:0279 з правом державної реєстрації та отримання витягів. Строк дії довіреності складав до 05 серпня 2018 року.

01 січня 2017 року та 01 січня 2018 року ОСОБА_2 , діючи на підставі довіреності, від імені ОСОБА_1 , підписав додаткові угоди №3, №4 до договору оренди земельної ділянки №8/14-к з орендарем Приватною виробничою фірмою «АГРОЦЕНТР».

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що позивач не довів ухилення відповідачки від нотаріального посвідчення ніби то укладеного між ними договору купівлі-продажу земельної ділянка, оскільки спірний договір укладений у формі розписки без дотримання всіх істотних умов договору, у тому числікадастрового номера спірної земельної ділянки, тому підстави для визнання такого договору дійсним відсутні.

Наведені в апеляційній скарзі доводи заслуговують на увагу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позову, не виконав вимоги ст. 263 ЦПК України щодо його законності та обґрунтованості.

Крім того, апеляційний суд враховує те, що на час написання розписки, на яку посилається позивач, законом України було заборонено відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення. Угоди, укладені під час дії заборони на купівлю-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок, у тому числі на майбутнє, є недійсними.

Відтак, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції - підлягає скасуванню з ухваленням судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пп. в) п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено розподіл судових витрат, понесених в зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи, що апеляційна скарга відповідачки ОСОБА_1 підлягає задоволенню, за подання апеляційної скарги нею сплачено судовий збір в розмір 4690,83 грн (а.с. 82, 91), тому з позивача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мушик Василь Лук`янович, задовольнити.

Рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2023 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору та визнання права власності відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 4690,83 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повне судове рішення складено 18 грудня 2023 року.

Суддя: