Справа № 643/1406/23
Провадження № 2-о/643/57/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: Новіченко Н.В.,

присяжних: Міроненко Н.Г.,

Шеховцова С.Ю.,

за участю секретаря судового засідання: Єрмакової А.О.,

заявника: ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи: ОСОБА_1 ,

адвоката: Лютянської Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку окремого провадження матеріали справи

за заявою ОСОБА_1

заінтересовані особи 1. ОСОБА_1

2. Орган опіки та піклування виконавчого комітету

Харківської міської ради

про визнання особи недієздатною та встановлення опіки,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі заявник) звернулася до Московського районного суду м. Харкова із заявою, в якій просить суд:

- визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним;

- визнати її опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи подану заяву заявник вказує, що її син ОСОБА_1 хворіє на шизофренію і йому повторно встановлена 2 група інвалідності. Останнім часом хвороба прогресує і він не може керувати своїми діями та обслуговувати себе, внаслідок чого син потребує стороннього догляду.

У судовому засіданні 15.12.2023 року заявник підтримав викладені у заяві вимоги та просив суд задовольнити їх.

У судове засідання представник органу опіки та піклування не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвокат Лютянська Н.С. також підтримали заяву та просили її задовольнити.

Заслухавши думку присутніх у судовому засіданні учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини першої статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.

Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (стаття 32 Конституції України).

Статтею 30 ЦК України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Приписами ч. 1 ст. 40 ЦК України передбачено, що фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги (ч. 1 ст. 296 ЦПК України).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Частиною 3 ст. 297 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про стійкий психічний розлад, внаслідок якого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. У виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження її у цивільній дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово-психіатричну експертизу (стаття 298 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-384цс16 викладено правову позицію про те, що за положеннями частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою статті 39 ЦК України передбачено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно до статті 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» від 28 березня 1972 року роз`яснено, що даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Стаття 1 вказаного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню діяльність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь - яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч.1 ст. 7 Закону).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками записані: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 13.06.2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Московського району.

Як вбачається з висновку судово-психіатричної експертизи № 163 від 14.09.2023 року, ОСОБА_1 на теперішний час виявляє хронічний, стійкий психіатричний розлад у формі шизофренії параноїдної та відповідно до свого психічного стану, нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

У даному висновку також відображено психічний стан ОСОБА_1 , відповідно якого він зовні досить охайний, доступний мовному контакту, проте контакт носить малопродуктивний характер. Бесіду починає з питання «Я молодец? Я стараюсь? Я дома полы мою, я стараюсь. Я немножко странный?». У місці, часі і власній особистості орієнтований вірно, хоча й називає свій рік як «2024». Мету проведення судово-психіатричної експертизи в цілому розуміє правильно, ніякого інтересу до цієї теми не виявляє, до роз`яснень ставиться байдуже, своєю подальшою долею не переймається. Тримається трохи скуто, періодично стає напруженим, перебирає пальцями рук, подається вперед, дивиться немиготливим поглядом, не зводячи очей, прямо на експерта. Рухливо впорядкований, одноманітний. Фон настрою рівний. На фоні застиглого виразу обличчя, періодично гримасує та з`являється дитяча міміка. Емоційно монотонний, значно знижений. Достовірні анамнестичні відомості з`ясувати не вдається, каже то одне, то інше, або взагалі ігнорує питання, перепитуючи «Я молодец?». Навіть елементарні питання визивають труднощі, замовкає, про щось розмірковує та відповіді не дає, перепитує « ОСОБА_3 ?». Спонтанно вимовляє: «У меня красивые глаза, больше чем у мамы? Я становлюсь сильнее? Даже сам не знаю, я имею ввиду по характеру … в эмоциях… нервничал. Я мальчик или мужчина? В 23 года мальчик или мужчина? В 22 .., а в 21? … ОСОБА_4 находиться?». В поведінці проявляється «дитячість»: починає «сюсюкати», говорить тоненьким голосом з вередливими інтонаціями, висловлюється елементарними словосполученнями «5 минут это долго, не долго 3 минуты». З`ясувати справжні причини чисельних госпіталізацій в психіатричні стаціонари не представляється можливим «в больницу попал подлечиться, когда заболел, когда психика, плохо контролирую себя, поведение не контролирует эмоции, злюсь, не могу ориентировать в городе…». Мислення підекспертного уповільнене за темпом, аморфне. Судження своєрідні, відрізняються якоюсь примітивністю. Інтелект і пам`ять в цілому збережені. Маячних ідей активно не висловлює. Обмани сприйняття на теперішній час заперечує та поведінкою не виявляє, але каже, що «не, голосов не было, бывало что слышались голоса, как кто то кричит, голоса расплывались в голове. Мне тяжело сосредоточиться, я лежу и у меня одни мысли в голове, как мне пропылесосить, как мне ориентироваться, где город ОСОБА_5 . Бывает мысль в голове теряется, пропадает все мысли…». До себе і ситуації, що склалася некритичний, неадекватний, не помічає своєї психічної неспроможності, планів на майбутнє не має «у меня настроение хорошее, так хотеться танцевать…».

У суду відсутні підстави ставити під сумнів вказаний вище висновок експертів, які згідно покладених на них обов`язків зобов`язані були провести повне дослідження і дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок, при цьому також були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи та вивчивши надані суду документи, суд дійшов до висновку, що подана заява про визнання особи недієздатною є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_1 недієздатним.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Щодо вимоги про призначення недієздатній особі опікуна, слід зазначити наступне.

Правилами ст. 41 ЦК України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун.

Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

Системний аналіз законодавства України дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод.

Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно зі ст. 63 ЦК України фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Частиною 4 ст. 63 ЦК України передбачено, що опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

В силу приписів ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Як зазначалась вище, судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_1 .

Відповідно до подання від 31.03.2023 № 568/0/161-23 опікунська рада вважає можливим, у разі визнання ОСОБА_1 недієздатним, визначити ОСОБА_1 опікуном над ним.

Також у даному поданні зазначено, що ОСОБА_1 пенсіонер за віком, отримує пенсію, не працює, здійснює доглядам за сином, має задовільний стан здоров`я та до кримінальної відповідальності не притягувалась. Батько ОСОБА_1 помер у 2019 році. Інших близьких або родичів, які б виявили бажання стати опікуном над ОСОБА_1 не має. Умови проживання сім`ї потенційного опікуна вивчені. ОСОБА_1 ознайомлено з правами та обов`язками опікуна, протипоказань не виявлено.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 11, 141, 247, 263-265, 268, 299, 300 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_1 недієздатним та встановлення над ним опіки задовольнити.

2. Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , недієздатним.

3. Встановити над ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опіку та призначити опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

4. Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України встановити строк дії даного рішення суду про визнання ОСОБА_1 недієздатним на два роки, який обчислювати з дня набрання рішенням законної сили.

5. Роз`яснити заявнику, ОСОБА_1 , положення ч. ч. 7, 8 ст. 300 ЦПК України відповідно до яких клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

6. Рішення може бути оскаржено у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Заявник:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ).

8. Заінтересовані особи:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; АДРЕСА_1 ).

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради (м. Харків, м-н Конституції, буд. 7).

Повне рішення складено та підписано 14.12.2023 року.

Суддя Н.В. Новіченко

Присяжні Н.Г. Міроненко

С.Ю. Шеховцов