ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/19014/20

Провадження № 22-ц/4820/1169/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Заворотна А.В.,

з участю представниці апелянтки,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Палінчака О.М. від 07 лютого 2023 року про задоволення скарги ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_1 , на дії та рішення державного виконавця Ізяславського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Савлюка Юрія Ігоровича.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У липні 2020 року ОСОБА_2 , звертаючись зі скаргою на дії та рішення державного виконавця Ізяславського відділу ДВС у Шепетівському районі Савлука Ю.І., вказував, що згідно виконавчого листа від 27.04.2021 року з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно довідки про заборгованість по аліментах станом на липень заборгованість становить 19577,89 грн. 13.08.2022 року на адресу Ізяславського відділу ДВС направлено заяву щодо перерахунку розміру заборгованості по сплаті аліментів. 19.08.2022 року на електронну адресу надійшов лист, в якому зазначалося, що підстав для перерахунку заборгованості по сплаті аліментів немає з мотивів незазначення у графі «призначення платежу» - «аліменти». Вказує, що ним були надані копії квитанцій про здійснення платежів з 2021 року до серпня 2022 року, а рішенням суду стягнуто аліменти, починаючи з липня 2020 року, у державного виконавця не було підстав їх не враховувати. Крім того, інших боргових зобов`язань перед стягувачем у боржника немає, а тому кошти, сплачені ним на картковий рахунок ОСОБА_1 є аліментами на утримання доньки ОСОБА_3 .

З цих підстав просив визнати дії державного виконавця в частині не зарахування платежів боржника на користь стягувача за період з 31.07.2020 року в рахунок погашення аліментних зобов`язань за виконавчим листом № 686/19014/20 неправомірними та зобов`язати державного виконавця зарахувати вказані платежі.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 лютого 2023 року скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_4 , заінтересована особа - ОСОБА_1 , на дії та рішення державного виконавця Ізяславського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Савлука Юрія Ігоровича - задоволено.

Визнано дії державного виконавця Ізяславського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Савлука Юрія Ігоровича щодо здійснення розрахунку заборгованості по сплаті аліментів в межах виконавчого провадження за виконавчим листом № 686/19014/20 без врахування квитанцій про сплату аліментів ОСОБА_2 на суму 19514,29 грн. неправомірними.

Зобов`язано державного виконавця Ізяславського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Савлука Юрія Ігоровича здійснити розрахунок заборгованості по сплаті аліментів в межах виконавчого провадження за виконавчим листом № 686/19014/20 з урахуванням квитанцій про сплату аліментів ОСОБА_2 на суму 19514,29 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду як незаконну та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги. На її думку, судом першої інстанції не досліджено матеріали справи та виконавчого провадження, що призвело до помилкових висновків суду.

Суд першої інстанції не взяв до уваги обов`язок ОСОБА_2 як співвласника квартири сплачувати комунальні послуги - між нею та ОСОБА_2 усно узгоджено, що перераховані на рахунок ОСОБА_1 кошти будуть витрачені на погашення заборгованості за комунальні послуги за спільну нерухомість, тому вона не зверталася до суду за витребуванням коштів від власника. Сплачені на її рахунок ОСОБА_2 кошти спрямовані на погашення заборгованості комунальних послуг за квартиру, яка утворилася внаслідок спільного проживання у шлюбі. Також суд не звернув увагу на те, що існували додаткові витрати на утримання дитини. У зв`язку з поломкою ноутбука доньки виникла необхідність у додаткових витратах, які не мають жодного відношення до регулярних щоденних витрат на утримання дитини. Суд першої інстанції відійшов від принципу забезпечення якнайкращих інтересів дитини.

Представниця апелянтки в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

ОСОБА_2 надіслав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, -апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Представник Ізяславського ДВС у Шепетівському району надіслав клопотання про розгляд справи без його участі.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.02.2021 року у цивільній справі № 686/19014/20 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31 липня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

27 квітня 2021 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області на виконання вказаного рішення суду видано виконавчий лист, який стягувач ОСОБА_1 подала на примусове виконання до Ізяславського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі, де державним виконавцем Савлуком Ю.І. було відкрите виконавче провадження.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах згідно виконавчого листа № 686/19014/20 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів станом на 18.08.2022 року за період з 31.07.2020 року по серпень 2022 року заборгованість становить 19 514 грн. 29 коп.

Згідно листа Ізяславського відділу ДВС у Шепетівському районі від 18.08.2022 року № 15937 відповідно наданих боржником квитанцій державним виконавцем встановлено, що призначення платежу «аліменти на утримання дитини» наявне у квитанціях від 01.12.2021 року - на суму 500 грн., 18.12.2021 року - 1000 грн., 06.01.2022 року - 1996 грн. У всіх інших - призначення платежу «поповнення картки/рахунку». У державного виконавця відсутнє підтвердження стягувача, що всі інші кошти згідно пред`явлених квитанцій є аліментами. А тому, державним виконавцем при розрахунку заборгованості не враховані пред`явлені квитанції з таким призначенням платежу. Вказані кошти боржник ОСОБА_2 перераховував стягувачу ОСОБА_1 в період з 22.08.2020 року по 10.02.2022 року.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з недоведеності того, що у ОСОБА_2 були інші грошові зобов`язання перед стягувачкою, і що перераховані ним кошти їй сплачувалися на виконання інших, ніж аліментних, зобов`язань. Тому наявні підстави зобов`язати державного виконавця здійснити розрахунок заборгованості по сплаті аліментів з урахуванням квитанцій про сплату аліментів ОСОБА_2 на суму 19514,29 грн.

Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків суду.

Так, відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII) державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 4 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Згідно до ч.8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції правильно констатував, що ОСОБА_1 не надала жодних доказів існування між нею та ОСОБА_2 домовленості про перерахунок їй коштів на погашення заборгованості за комунальні послуги за квартиру, тоді як ОСОБА_2 заперечував існування такої домовленості.

Апелянтка всупереч ст.ст.12, 81 ЦПК України не надала жодних доказів існування заборгованості по оплаті за комунальні послуги та використання отриманих від ОСОБА_2 коштів на її погашення.

Той факт, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.02.2023 року за ОСОБА_2 визнано право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , не підтверджує існування заборгованості за комунальні послуги та призначення здійснених платежів саме на ці потреби.

Водночас в матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивачка несла витрати на ремонт ноутбука доньки, чи інші додаткові витрати.

Наведене цілком спростовує доводи апелянтки про те, що перераховані на її рахунок ОСОБА_2 кошти були спрямовані на погашення спільної заборгованості за комунальні послуги, інші витрати, а не на сплату аліментів.

Суд першої інстанції правильно встановив відсутність у ОСОБА_2 інших грошових зобов`язань перед стягувачкою, а отже, наявність підстав зобов`язати державного виконавця здійснити розрахунок заборгованості по сплаті аліментів з урахуванням квитанцій ОСОБА_2 на суму 19514,29 грн.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Ухвала суду прийнята з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 червня 2023 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк