Справа № 182/63/21
Провадження № 8/0182/3/2023
У Х В А Л А

Іменем України

14.12.2023 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька -Шаховал І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами (рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2021 року по цивільній справі № 182/63/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ) про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебувала цивільна справа ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено (а.с.54-57).

Не погодившись з вищевказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу (а.с.59-61). Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 грудня 2021 року рішення Нікополььського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2021 року було залишено без змін (а.с.74-76).

11 грудня 2023 року на адресу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2021 року за нововиявленими обставинами (а.с.80-87). В обґрунтування заявлених вимог він посилається на те, що в задоволенні позову йому було відмовлено у зв`язку з тим, що його вимоги є недоведеними. При цьому, вказує, що на даний час він має відомості, які є істотними, в розмінні п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі йому під час розгляду вищевказаної справи. Отже, на даний час, ним належним чином підтверджено факт отримання ОСОБА_2 грошових коштів, шляхом перерахування на її картковий рахунок суми в розмірі 55 055 грн. 00 коп. Таким чином, просить суд переглянути рішення Нікопольського міськрайонного суду від 27 серпня 2021 року за нововиявленими обставинами.

Дослідивши матеріали заяви, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд приходить до наступного.

Згідно з п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України, підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.424 ЦПК України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано: з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення; а також з підстави, визначеної пунктом 2 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли вирок (ухвала) у кримінальному провадженні набрав законної сили.

Перевіряючи обґрунтованість заяви про перегляд судового рішення, суддя виходить із загальних положень про докази, у тому числі, про належність і допустимість засобів доказування, обов`язку доказування і подання доказів. Таким чином, тільки ті обставини, які існували на час розгляду справи судом, але про них не знав і не міг знати заявник та не міг повідомити про них суд, можуть бути підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Перевіряючи обставини справи, суд встановив, що 05 січня 2021 року в провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів (а.с.1-3). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2021 року по даній справі було відкрито провадження за правилами спрощеного провадження без виклику сторін (а.с.36-37) і сторонам було роз`яснено їхні права та обов`язки. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено (а.с.54-57). Не погодившись з вищевказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу (а.с.59-61). Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 грудня 2021 року рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2021 року залишено без змін (а.с.74-76). Однак, що стосується посилання на обставини, як на підставу перегляду вищевказаного рішення суду за нововиявленими обставинами, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з частиною 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина 2 статті 2 ЦПК України).

Враховуючи положення частини 3 статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У пункті 3 частини першої статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. При цьому, учасники справи зобов`язані, зокрема, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу та виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України, особи, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Крім того, передбачене ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(AlimentariaSanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 року).

Слід звернути увагу на те, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Тобто, враховуючи вищевикладені обставини, слід дійти висновку, що з моменту подання позову до суду та до моменту прийняття відповідного рішення позивач не був позбавлений можливості подавати до суду заяви та клопотання, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб, що, в даному випадку, може свідчити про той факт, що позивач в повному об`ємі скористався своїми правами. Проте, в ході розгляду вищевказаної справи, відповідні клопотання, в порядку ст.84 ЦПК України, до суду подані ним не були. А тому, у відповідності до ст.76, 78, 81 ЦПК України, судом було встановлено, що допустимих та достовірних доказів на підтвердження викладених вимог позивачем надано не було, що й стало підставою для прийняття рішення про відмову в задоволенні позову, з яким суд апеляційної інстанції також погодився.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина четверта, п`ята статті 423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

За змістом наведених правових норм, необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Процедура скасування остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя.

Таким чином, посилання ОСОБА_1 в заяві про перегляд рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2021 року на обставини як на нововиявлені, не відносяться до таких, у розумінні статті 423 ЦПК України, і не є підставами для перегляду і скасування вищевказаного рішення суду, оскільки ці посилання в заяві про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами зводяться до того, що суду необхідно здійснити переоцінку доказів, оцінених судом у процесі розгляду даної справи.

Тому, суд вважає, що зазначені обставини, на які посилається заявник як на нововиявлені, не спростовують факти, покладені в основу судового рішення, і ці обставини не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, і по суті є переоцінкою доказів, які були оцінені судом в процесі розгляду справи.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2021 року є необґрунтованою, оскільки в ухваленому рішенні суду застосовування норм процесуального та матеріального права є очевидним і не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.

За положеннями ч.3 ст.429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Таким чином, враховуючи встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.423, 429 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2021 року по цивільній справі № 182/63/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал