ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 2/362/1103/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.23 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участю секретарів Берковської Д.С., Харченко А.В., Жеребко Ю.І., Тельнової О.О.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні без фіксування технічними засобами в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «К9», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Жарчинський Олексій Анатолійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

17.02.2023 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області від Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за підсудністю надійшла справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «К9», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Жарчинський О.А., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову зазначено, що із матеріалів виконавчого провадження №68437573 стало відомо, що 19.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. був вчинений виконавчий напис №19007. Згідно виконавчого напису із ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «К9» стягнуто заборгованість по кредитному договору №390138 від 28.03.2021 року у розмірі 44 690 грн.

У виконавчому написі №19007 від 19.12.2021 року зазначено, що право вимоги у ТОВ «ФК «К9» виникло на підставі договору факторингу №03/11/2021 від 03.11.2021 року укладеного із ТОВ «Авентус Україна».

Жодного повідомлення Позивач не отримував, а відтак не володіє інформацією щодо відступлень права вимоги.

Крім цього, у виконавчому написі №19007 від 19.12.2021 року зазначено, що загальна заборгованість за кредитним договором №3901938 від 28.03.2021 року (за період з 03.11.2021 року по 06.12.2021 року) становить: 15 000 грн. прострочена заборгованість за тілом кредиту; 29 640 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

Відповідно до п. 1.4 та 1.5 Договору строк кредиту 14 днів. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору. Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється у розмірі 1,9% в день протягом строку кредиту.

Тобто проценти за користування Кредитом за 14 днів становить 26,6% тіла кредиту або 3990 грн. Тому проценти за користування кредитом становить 3 990 грн., а не 29 640 грн, як зазначено у виконавчому написі.

У відповіді на адвокатський запит Ви. №3894/22-Е від 02.12.2022 року ТОВ «Авентус Україна» повідомило, що діє під торговою маркою GreditPlus та ОСОБА_2 , укладено Договір №3901938 про надання споживчого кредиту від 28.03.2021 року.

Вся процедура по укладенню з Товариством Договору надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відбувається відповідно до актів та проходить в онлайн-режимі. Особа заповнює анкету на сайті Товариства, підписує договір та приймає його умовишляхом електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора, який надсилається SMS-повідомленням.

Кредитний договір №390938 від 18.03.2021 року укладений в електронній формі.

Поряд з цим, зазначає, що у тексті виконавчого напису №14608 від 12.03.2021 року міститься посилання на п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безпірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, який затверджений постаново КМУ від 29.06.1999 року №1172.

Виконавчий напис №19007 вчинений нотаріусом 19.12.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2017 року у справі №826/20084/14.

Поряд із цим договір №3901938 від 28.03.2021 року укладений в електронній формі (що прирівняна до простої письмової форми) без нотаріального посвідчення.

ОСОБА_1 ніколи не укладав із ТОВ «Авентус Україна» договорів які б посвідчувалися нотаріально.

Вказані обставини є самостійною підставою для визнання виконавчого написом таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.12.2022 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «К9», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Жарчинський О.А. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню передано до Васильківського міськрайонного суду Київської області для розгляду за підсудністю (а.с.68-69).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.02.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с.71).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.02.2023 року зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса вчиненого 19 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича і зареєстрованим в реєстрі за №19007, за виконавчим провадженням №68437573, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Жарчинським О.А. (а.с.73-77).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.05.2023 року клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Ходак В.В. про витребування доказів, задоволено. Витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. належним чином завірену копію нотаріальної справи по вчиненню виконавчого напису № 19007 вчинений 19.12.2021 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «К9» заборгованості в розмірі 44 690 грн. за кредитним договором (а.с.96-96).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05.09.2023 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду (а.с. 115-116).

Уповноваженою особою сторони відповідача копія ухвали про відкриття провадження та позовна заява з додатками отримані 27.03.2023 року (а.с.89), відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подано.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача до суду направив клопотання, в якому просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 134-135).

Представник ТОВ «Фінансова компанія «К9», який був повідомлений про місце, день і час розгляду справи належним чином, (а.с. 89, 102, 111, 130) в судове засідання не прибув, про причини свого неприбуття суд не повідомив, клопотань до суду не направляв.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Золотих О.О. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 88, 104, 109, 129).

Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Жарчинський О.А., в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки не повідомив (а.с. 90, 105, 110).

Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Треті особи пояснення щодо позову в порядку, передбаченому ст. 181 ЦПК України, не подавали.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення та задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 19.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Золотих О.О. вчинено виконавчий напис № 19007 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Авентус Україна», право вимоги від якого перейшло до Нового кредитора ТОВ «ФК «К9», відповідно до Договору факторингу №03/11/2021 від 03.11.2021 року (а.с. 12).

Приватний нотаріус, мотивував виконавчий напис тим, що ОСОБА_2 є боржником за Договором №3901938 від 28.03.2021 року укладеним нею із ТОВ «Авентус Україна», право вимоги від якого перейшло до Нового кредитора ТОВ «ФК «К9» відповідно до Договору про відступлення прав вимоги за кредитним договором №03/11/2021 від 03.11.2021 року.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 03.11.2021 року по 06.12.2021 року, сума заборгованості складає 44 640,00 грн., яка складається з: 15 000 грн. прострочена заборгованість за тілом кредиту; 29 640 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. За вчинення виконавчого напису 50 грн. (а.с. 12).

02.02.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Жарчинським О.А. відкрито виконавче провадження № 68437573 на підставі виконавчого напису № 19007 виданого 19.12.2021 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «К9» 44 690 грн. (а.с. 9).

04.02.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Жарчинським О.А. винесено Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 10).

Згідно до відповіді Київського державного нотаріального архіву повідомлено, що відповідно до Реєстру для реєстрації нотаріальних дій (справа №02-33) приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. за реєстровим №19007 від 19.12.2021 року було вчинено Виконавчий напис щодо ОСОБА_2 (а.с. 132).

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. на виконання ухвали суду від 03.05.2023 року про витребування доказів, не було направлено належним чином завірену копію нотаріальної справи по вчиненню виконавчого напису № 19007 вчинений 19.12.2021 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «К9» заборгованості в розмірі 44 690 грн. за кредитним договором.

За загальним правилом ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у главі 14 Закону України «Про нотаріат» та главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595).

Відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно з ст. 87 ЗУ «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 3.2, 3.5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999.

Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку.

Пунктом 2 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 до Переліку, визнано незаконними та нечинними, а саме: визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 рішення суду залишено без змін.

Суд враховує в якості рекомендаційного/консультаційного роз`яснення, викладене у п. 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», за змістом якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Таким чином, застосуванню при вирішенні спору підлягає постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999 (в редакції постанови КМУ від 29.11.2001).

Пунктом 1 зазначеного Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченої угоди;

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

Таким чином, після скасування внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 до Переліку змін виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Спірний виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом 19.12.2021 року, тобто на момент, коли вже були скасовані внесені постановою КМУ від 26.11.2014 року № 662 зміни та діяла редакція Переліку, яка передбачає вчинення виконавчого напису на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

З матеріалів справи вбачається, що договір, на підставі якого вчинено оскаржуваний виконавчий напис, нотаріально посвідчений не був, що не заперечується відповідачем. Доказів та обґрунтувань протилежного учасниками судового провадження не надано.

Таким чином, матеріалами справи не спростовано, що подані відповідачем для вчинення виконавчого напису документи не відповідали вказаним вимогам Переліку.

Отже, оскільки, судом встановлено, що укладений з позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, то наявні підстави для визнання відповідного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з зазначеним.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.10.2020 у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), де, зокрема, зазначено наступне: «укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника».

Пізніше таку правову позицію підтвердила і Велика Палата Верховного Суду, яка в п.п. 93-95 постанови від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21) вказала, що оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначене вище дає підстави для визнання спірних виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, судом береться до уваги, що у постанові від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У постанові від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278гс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла аналогічного висновку, викладеного вищевказаній постанові від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19).

Разом з цим, з матеріалів справи не вбачається, що при винесенні оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус вчинив дії щодо перевірки безспірності заборгованості.

Також суд враховує, що у постанові від 13.10.2021 у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.

Крім того, як зазначено у постанові Верховного Суду від 10.01.2023 у справі № 619/4933/20 (провадження № 61-12141св21) якщо відповідачем не доведено направлення позивачу та отримання ним вимоги про усунення порушень за договором позики грошових коштів, це є самостійною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що факт безспірності підпадає під об`єктивний сумнів, стверджувати протилежне підстави відсутні, а тому зазначений виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, тобто позов є обґрунтованим.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, судові витрати, що включають судовий збір у сумі 992,40 грн. за подання позовної заяви та 496, 20 грн за подання заяви про забезпечення позову підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

В прохальній частині позову представник позивача, зокрема, ставиться питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат. При цьому, в прохальній частині позову конкретні суми таких витрат не конкретизовані.

Як вказано у постанові Верховного Суду від 26.07.2023 у справі № 160/16902/20 (провадження № К/9901/24445/21) зазначення у прохальній частині позову узагальненої вимоги про стягнення судових витрат за результатами вирішення спору не може розцінюватись як належне звернення до суду із заявою про відшкодування судових витрат (в тому числі на правову допомогу), адже за такого викладу прохальної частини, без наведення жодних мотивів та обґрунтувань суд фактично позбавлений можливості встановити склад таких витрат, факт їх понесення та розмір

Суд враховує, що відповідно до ч. 1, 3 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Представником позивача разом з позовом не подано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, але в позовній заяві зазначає що витрати щодо надання правничої допомоги складає у розмірі 15 000 грн.

Отже, наразі матеріали справи остаточного розміру витрат позивача на правничу допомогу та доказів на їх підтвердження не містять.

Суд зазначає, що ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14- 382цс19) зробила висновок, що «вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні».

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 23.06.2022 у справі № 607/4341/20 (провадження №61-18451св20) вказано, що обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені Верховним Судом у постановах у справах № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18). Такі ж висновки щодо застосування норм права викладені Верховним Судом у постановах від 15.04.2020 у справі № 199/3939/18-ц та від 09.06.2020 у справі № 466/9758/16-ц.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що як зазначено у постанові Верховного Суду від 02.03.2023 у справі № 5019/1274/11 з огляду на те, що склад і розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, підлягають доведенню, то у разі ненадсилання копій відповідних доказів іншій стороні фактично матиме наслідком порушення принципу змагальності та неможливості іншим учасникам судового розгляду бути ознайомленим із їхнім змістом. Вказані обставини, у свою чергу, позбавляють можливості іншу сторону надати свої заперечення щодо обсягів витрат, а також правильності їх обрахунку.

Суд також звертає увагу, що як зазначено у постанові Верховного Суду від 02.02.2023 у справі № 915/606/21, суд порушує принцип змагальності сторін, якщо самостійно з власної ініціативи здійснює за сторону доведення обставин, що мають значення для вирішення питання розподілу судових витрат.

Оскільки наразі матеріали справи та прохальна частина не містять визначення конкретного розміру та документів на підтвердження витрат на правничу допомогу, які позивач сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, а також не долучено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, то суд вважає передчасним вирішення питання щодо відшкодування позивачу таких судових витрат (на правничу допомогу).

На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі, керуючись статтями 1-16, 18, 284, 628, 630, 634, 663 Цивільного кодексу України, статтями 87-91 Закону України «Про нотаріат», статтями 1-23, 76-82, 89, 95, 258-284, 263-265, 267, 274-279, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «К9», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Жарчинський Олексій Анатолійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 19 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем та зареєстрований у реєстрі за № 19007, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» право вимоги від якого перейшло до Нового кредитора ТОВ «Фінансова компанія «К9» заборгованість за кредитним договором № 3901938 від 28.01.2021 року в розмірі 44 690 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «К9» на користь ОСОБА_1 1488, 60 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «К9», , місцезнаходження юридичної особи: 01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 14А.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко