Справа № 367/6425/21
Провадження № 2/367/1925/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Мерзлого Л.В.,

при секретарі судових засідань Валюх В.І.,

представника позивача Синюк С.Л. ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в особі законного представника ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в особі законного представника ОСОБА_2 до АТ Українська страхова компанія "Княжа Вієна Іншуранс Груп" про стягнення страхового відшкодування,-

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_2 - адвокат Синюк С.Л. звернувся до суду з даним позовом до АТ Українська страхова компанія "Княжа Вієна Іншуранс Груп" про стягнення страхового відшкодування,мотивуючи вимоги тим, що 09 вересня 2020 р., приблизно о 11 год.20 хв., на 79 км. автодороги Бориспіль-Дніпро неподалік с. Світанок Переяслав-Хмельницького району Київської області, відбулось зіткнення автомобіля «KIA Soul», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , автомобіля «Mazda CX5» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , автомобіля «ВАЗ 2115» реєстраційний номер НОМЕР_3 , мотоцикл «Honda XL1000V» реєстраційний номер НОМЕР_4 . В результаті ДТП водій мотоцикла ОСОБА_2 , водій автомобіля «ВАЗ 2115» ОСОБА_7 , та пасажир автомобіля «ВАЗ 2115» ОСОБА_8 загинули, а вищезазначені транспортні засоби отримали значні механічні пошкодження.

Відповідно до Витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчим ГУНП в Київській області, матеріали про вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000932.

Відповідно до повідомлення про підозру від 22 вересня 2020 року, вищезазначена дорожньо-транспортна пригода відбулась в результаті порушення правил ПДР водієм автомобіля «KIA Soul», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 .

Станом на сьогоднішній день, ОСОБА_5 перебуває у міжнародному розшуку.

Станом на дату ДТП, цивільно правова відповідальність водія вищезазначеного транспортного засобу автомобіля «KIA Soul», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , була застрахована у АТ Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» відповідно до поліса ЕР 200514382 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного.

Відповідно до лімітів зазначеного поліса передбачено ліміт за відшкодування шкоду, завдану життю та здоров`ю встановлений в розмірі 260 000,00 грн., на одного потерпілого, за шкоду майну 130 000,00 грн.

Дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 9 вересня 2020 року за участі забезпеченого транспортного засобу, унаслідок якої загинув, в тому числі, водій мотоцикла ОСОБА_2 , потягло за собою настання страхового випадку.

На час настання страхового випадку на утриманні у покійного перебувала його дружина, ОСОБА_2 , яка на момент події не була працевлаштована, а знаходилася в декретній відпустці за доглядом за дитиною, син ОСОБА_9 , донька, ОСОБА_4 , син ОСОБА_3 .

Потерпіла особа ОСОБА_2 18 вересня 2020 року повідомила АТ Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» про настання страхового випадку.

Як вбачається з довідки про доходи покійного ОСОБА_10 за період з жовтня 2019 року по вересень 2020 року, виданої ПАТ «Універмаг «Україна», останній отримав доходи в розмірі 529 748,86 грн., що становить середньомісячну заробітну плата в розмірі 48 159,00 грн.

Представник позивача зазначає про те, що при визнанні події страхової, виплата на користь дітей покійного, не враховуючи непрацюючу дружину, становить: 48 159,00грн. (середній заробіток): 5 (члени сім`ї) = 9 632 грн. (дохід на одного); на момент настання події, доньці покійного ОСОБА_4 було 10 років до повноліття останньої залишилось 96 місяців: 96 x 9 632 грн. = 924 672 грн.; на момент настання події, сину покійного ОСОБА_3 було 7 років до повноліття останнього залишилось 132 місяців: 132 x 9 632 грн. = 1 271 424 грн.

Вказує про те, що загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Враховуючи зазначене, максимальна моральна шкода, яка повинна бути сплачена позивачем розраховується наступним чином: 12 х 5000 грн. (мінімальна заробітна плата згідно законодавства на день настання події) = 60 000 грн.

Крім того, зазначає, що максимальний ліміт витрат страхової компанії на поховання не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат станом на момент ДТП, що становить: 12 х 5000 (мінімальна заробітна плата згідно законодавства на день настання події) = 60 000 грн.

Відповідно до звіту № 10/11/20 від 09 листопада 2020 року, розмір матеріального збитку, який був завданий власнику мотоцикла «Honda XL1000V» реєстраційний номер НОМЕР_4 , становить 92 380 грн.

Беручи до уваги той факт, що зобов`язання АТ Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» відповідно до умов договору не можуть бути більше встановленого ліміту, 260 000,00 грн., за шкоду заподіяну життю та здоров`ю та 130 000,00 грн., за шкоду заподіяну майну, тому позивачка ОСОБА_2 листами від 22.01.2021 року та від 09.04.2021 року зверталася до відповідача з проханням провести виплату страхового відшкодування в розмірі 260 000,00 грн., по ризику життя та здоров`я та 92 380 грн. за шкоду, заподіяну майну у зв`язку з пошкодженням мотоцикла «Honda XL1000V» реєстраційний номер НОМЕР_4 , на що була отримана відмова у виплаті страхового відшкодування, яка на думку позивачки є безпідставною.

Таким чином, представник позивача звертає увагу суду на хибну позицію відповідача у даній справі, а позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

07.12.2022 позивач, користуючись своїм процесуальним правом, збільшила позовні вимоги, виходячи з наступного.

В частині стягнення страхового відшкодування розрахунок боргу не змінюється та становить за ризиком життя та здоров`я: 260 000,00 грн., за ризиком матеріальної майнової шкоди становить 92 380,00 грн., а загалом 352 380,00 грн. Разом з тим, представником позивача надано до суду розрахунок суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції, згідно якого інфляційні нарахування становлять 125414,25 грн.; сума санкції - 3 % річних = 19231,26 грн.; сукупний розмір пені з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ = 160907,33 грн.

Просить суд стягнути з АТ Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» на користь ОСОБА_2 несплачене страхове відшкодування за ризиком життя та здоров`я в розмірі 260 000,00 гривень; стягнути з «АТ Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» на користь ОСОБА_2 несплачене страхове відшкодування за завдану матеріальну шкоду в розмірі 92 380,00 гривень; стягнути з «АТ Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» на користь ОСОБА_2 інфляційних нарахувань 125 414,25 грн., 3% річних -19 231,26 грн., пені з урахуванням подвійної облікової ставки -160907,33 грн., а всього 305 552,84 грн. Стягнути з «АТ Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» на користь ОСОБА_2 судові витрати та витрати на правову допомогу.

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача АТ Українська страхова компанія "Княжа Вієна Іншуранс Груп" в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлені належним чином. Згідно додаткових пояснень, що містяться в матеріалах справи, у разі неявки представника відповідача у судове засідання просять розгляд справи проводити у їх відсутність.

До суду від АТ Українська страхова компанія "Княжа Вієна Іншуранс Груп" надходив відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач вказує на відсутність підстав для проведення страхового відшкодування, оскільки підставою для виплати страхового відшкодування є наявність вини Страхувальника, тобто ОСОБА_5 . Однак, станом на дату розгляду справи ОСОБА_5 до адміністративної або кримінальної відповідальності за вчинення ДТП у встановленому законом порядку не притягалась. Окрім цього, має бути доведений причинно-наслідковий зв`язок між завданою шкодою та ДТП, що сталася. В частині стягнення страхового відшкодування за завдання матеріального збитку транспортному засобу «Honda XL1000V» реєстраційний номер НОМЕР_4 , вказують про те, що оскільки, у звіті 10/11/20 не пораховано ринкову вартість вказаного транспортного засобу після ДТП та позивачем не надано окремого висновку щодо визначення ринкової вартості (залишків) транспортного засобу після ДТП, то позовні вимоги в чій частині не підлягають до задоволення також, а звіт 10/11/20 є неналежним та недопустимим доказом. В задоволенні позову просять відмовити в повному обсязі.

Представник позивача у відповіді на відзив зазначає про те, що з наданого відзиву, можна стверджувати, що відповідачем не оспорюється факт скоєння 9 вересня 2020 року ОСОБА_5 дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої загинув водій мотоцикл «Honda XL1000V» реєстраційний номер НОМЕР_4 , ОСОБА_2 , водій автомобіля «ВАЗ 2115» ОСОБА_7 , та пасажир автомобіля «ВАЗ 2115» ОСОБА_8 . Зважаючи на те, що відносно ОСОБА_5 по факту вчинення ДТП 09 вересня 2020 року проводиться досудове слідство, а остання знаходиться у міжнародному розшуку, то у позивачки не має можливості надати відповідачу вирок суду.

Вказує також про те, що відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування через відсутність вироку суду або постанови про закриття кримінального провадження є необґрунтованою та такою, що порушує право позивачки на отримання страхового відшкодування. Щодо посилання відповідача на відмову у наданні можливості останньому провести огляд пошкодженого транспортного засобумотоцикл «Honda XL1000V» реєстраційний номер НОМЕР_4 , зазначає про те, що відповідно до повідомлення про подію від 18 вересня 2020 року було зазначено, що пошкоджений транспортний засіб знаходиться на штраф майданчику в с. Семенівна Баришівського району, а тому представники страховика мали можливість оглянути пошкоджений Т/З, як в 2020 році, так і зараз, оскільки транспортний засіб там знаходиться і на даний час, проводиться слідство, про дану можливість відповідачу було повторно повідомлено листом №1239-Т від 27.08.2021р., який відповідач отримав 6 вересня 2021 року, але транспортний засіб так і не оглянув.

Таким чином, позивач розцінює дії відповідача як згоду із встановленим розміром суми страхового відшкодування за пошкодженим, в данному випадку знищеним, мотоциклом «Honda XL1000V» реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5).

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 09 вересня 2020р., приблизно о 11год.20 хв., на 79 км. Автодороги Бориспіль-Дніпро неподалік с. Світанок Переяслав-Хмельницький район Київської області, відбулось зіткнення автомобіля «KIA Soul», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , автомобіля «Mazda CX5» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , автомобіля «ВАЗ 2115» реєстраційний номер НОМЕР_3 , мотоцикл «Honda XL1000V» реєстраційний номер НОМЕР_4 . В результаті ДТП водій мотоцикла ОСОБА_2 , водій автомобіля «ВАЗ 2115» ОСОБА_7 , та пасажир автомобіля «ВАЗ 2115» ОСОБА_8 загинули, а вищезазначені транспортні засоби отримали значні механічні пошкодження.

Відповідно до Витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчим ГУНП в Київській області, матеріали про вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000932.

Відповідно до повідомлення про підозру від 22 вересня 2020 року, дорожньо-транспортна пригода відбулась в результаті порушення правил ПДР водієм автомобіля «KIA Soul», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 .

Станом на сьогоднішній день, ОСОБА_5 перебуває у міжнародному розшуку, що стверджується постановою про оголошення підозрюваного у міжнародний розшук від 20.10.2020.

Станом на дату ДТП, цивільно правова відповідальність водія транспортного засобу автомобіля «KIA Soul», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , була застрахована у АТ Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» відповідно до поліса ЕР 200514382 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного.

Відповідно до зазначеного поліса, передбачено ліміт за відшкодування шкоди, завданої життю та здоров`ю в розмірі 260 000,00 грн., на одного потерпілого, за шкоду майну 130 000,00 грн.

Відповідно до звіту № 10/11/20 від 09 листопада 2020 року, розмір матеріального збитку, який був завданий власнику мотоцикла «Honda XL1000V» реєстраційний номер НОМЕР_4 , становить 92 380 грн.

Відповідно до частин першої і другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

З огляду на вказані положення статті 509 ЦК України та з урахуванням вимог статей 11, 22, 23, 599, 1166-1168 ЦК України факт завдання фізичній особі шкоди каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах із особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди у повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе особа, яка завдала шкоду. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу, при русі транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Статтею 1187 ЦК України передбачено об`єктивну (безвинну) цивільно-правову відповідальність володільця джерела підвищеної небезпеки за шкоду, яка завдана внаслідок його експлуатації третій особі.

Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Згідно зі статтею 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.

У ст.5 Закону визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно зі ст.6 Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно із ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 23.1. ст. 23 цього Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди.

Відповідно до ст. 27 Закону України, страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

Відповідно до частини п`ятої статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки, так і ті, що завдали шкоди внаслідок необережності.

Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 263 ЦК України непереборною силою визнається надзвичайна або невідворотна за таких умов подія.

Непереборна сила - це подія, об`єктивно невідворотна за певних умов не тільки для цього заподіювача шкоди, а й для інших осіб при досягненому рівні розвитку науки і техніки; надзвичайна подія, яка не може бути передбачена заподіювачем шкоди; завжди зовнішня подія по відношенню до діяльності заподіювача шкоди.

Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними.

Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція винуватості заподіювача шкоди.

Подібні правові висновки висловлені Верховним Судом у постановах: від 05 червня 2019 року у справі № 466/4412/15-ц (провадження№ 61-37654св18); від 15 серпня 2019 року у справі № 756/16649/13-ц (провадження № 61-26702св18); від 02 жовтня 2019 року у справі№ 447/2438/16-ц (провадження № 61-26195св18); від 11 грудня 2019 року справі № 601/1304/15-ц (провадження № 61-33216св18).

Відповідачем не доведено, що дорожньо-транспортна пригода трапилась внаслідок умислу потерпілого або непереборної сили, а тому володілець джерела підвищеної небезпеки за встановлених обставин зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини.

Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що володільцем джерела підвищеної небезпеки, автомобіля «KIA Soul», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , відповідальність якої була застрахована відповідачем АТ Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» була завдана шкода потерпілій ОСОБА_2 , позивачу в справі, яка пов`язана зі смертю її чоловіка внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за його участі.

Відповідно, наступає обов`язок страховика, який хоч і не завдав шкоди, виплатити страхове відшкодування замість завдавача шкоди.

Судом встановлено, що до АТ Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» з повідомленням про настання страхового випадку представник ОСОБА_2 звернувся 18 вересня 2020.

Згідно п.35.1. ст.35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до п.35.2. ст.35 Закону до заяви додаються:

а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа;

б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником;

в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа;

г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну;

ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого;

д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого;

е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника;

є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

Подання інших документів, в тому числі, вироку суду, яким встановлено вину водія забезпеченого транспортного засобу в скоєнні ДТП, цією статтею не передбачено.

Встановлено, що 22.01.2021 представник ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, до заяви долучені документи, які передбачені зазначеним вище положенням Закону.

На час настання страхового випадку, на утриманні у покійного перебувала його дружина, ОСОБА_2 , яка на момент події не була працевлаштована, а знаходилися в декретній відпустці за доглядом за дитиною, син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який згідно повідомлення від 13.08.2021 відмовився від своєї частини страхового відшкодування на користь матері, донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Повідомленням від 19.02.2021 мати померлого ОСОБА_10 - ОСОБА_11 та батько померлого - ОСОБА_12 відмовились від своєї частки страхового відшкодування на користь ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 36 вказаного Закону, страховик керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його;

у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Рішення страховика про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку.

З аналізу вказаних норм законодавства, вбачається, що обов`язок по прийняттю рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та здійснення виплати такого відшкодування, або ж прийняття рішення про відмову в проведенні такої виплати у відповідача виник з дня подання позивачем відповідної заяви про здійснення страхового відшкодування і повинен бути виконаний не пізніше, ніж на 90 день з дня подання позивачем відповідної заяви.

В порушення наведених норм матеріального закону, страхова компанія, отримавши інформацію про дорожньо-транспортну пригоду, не вчинила дій, передбачених ст. 34 Закону і, не встановивши підстав для відмови у прийняття такого рішення, згідно ст. 37 цього Закону, не оспорюючи обставини страхового випадку і заявлені членом сім`ї загиблого вимоги про відшкодування шкоди, рішення про здійснення страхового відшкодування не прийняла, як і не прийняла рішення про відмову у їх задоволені.

Доводи представника відповідача про те, що оскільки судом до цього часу здійснюється розгляд кримінального провадження за даним фактом ДТП, тому відповідно до положень п.36.2 ст.36 Закону для відповідача не настав строк на прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування, суд не приймає до уваги, оскільки за встановлених обставин, наявність чи відсутність вироку (виправдального чи обвинувального) щодо водія забезпеченого транспортного заходу не впливає на обов`язок відповідача виплатити страхове відшкодування потерпілій особі.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що з відповідача підлягає до стягнення сума коштів в розмірі 260 000,00 грн. несплаченого страхового відшкодування за ризиком життя та здоров`я у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

Разом з тим, враховуючи, що представник позивача звернувся із заявою до відповідача 22.01.2021, то суд вважає, що наявні законні підстави для стягнення з відповідача пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України за період з 22.01.2021 по 17.11.2022 (як просить представник позивача) в розмірі 160907,33 грн. відповідно до поданого розрахунку.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18) сформулювала правовий висновок про те, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема окремі види зобов`язань.

Отже, з відповідача підлягають до стягнення, згідно частини другої статті 625 ЦК України, 3 % річних, які відповідно до поданого розрахунку складають 19231,26 грн. та 125414,25 грн. інфляційних втрат за період з 22.01.2021 по 17.11.2022.

Крім того, згідно ст. 29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, а отже до стягнення з відповідача підлягає несплачене страхове відшкодування за заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 92 380,00 грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. ст. 22, 1166, 1187, 1194 ЦК України, керуючись ст.ст. 4,12,81,263-268 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в особі законного представника ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в особі законного представника ОСОБА_2 до АТ Українська страхова компанія "Княжа Вієна Іншуранс Груп" про стягнення страхового відшкодування, - задовольнити.

Стягнути з АТ Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» () на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) несплачене страхове відшкодування за ризиком життя та здоров`я в розмірі 260 000,00 гривень.

Стягнути з АТ Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» () на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) несплачене страхове відшкодування за завдану матеріальну шкоду в розмірі 92 380,00 гривень.

Стягнути з АТ Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» () на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) інфляційні нарахування в розмірі 125 414,25 грн., 3% річних - 19 231,26 грн., пені з урахуванням подвійної облікової ставки -160 907,33 грн., а всього 305 552,84 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Л.В. Мерзлий