Справа № 367/4225/23
Провадження № 6/367/95/2023
У Х В А Л А

Іменем України

16 червня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді Мерзлого Л.В.,

при секретарі судових засідань Валюк

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи,-

в с т а н о в и в:

Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи, в якому просить надати дозвіл приватному виконавцю на примусове проникнення до квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обґрунтовував тим, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича перебуває виконавче провадження № 69740121 з примусово виконання виконавчого листа № 367/9779/19 від 10.02.2022, виданого Ірпінським міським судом Київської області про стягнення із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) заборгованості за договором позики від 10.11.2016 р. у сумі 46460,05 доларів США, що станом на 15 липня 2020 складається з: 42 000,00 доларів США - сума основного боргу, 4460,05 доларів США - три відсотки річних за період з 01.01.2017 року по 15.07.2020 року, судовий збір у розмірі 9989 грн. 20 коп.

У відповідності до ст. ст. 17, 18, 19, 20, 25 Закону України "Про виконавче провадження" 29.08.2022 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого документа. Копія вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження направлялася боржнику та стягувачу за місцем їх реєстрації. В ході проведення виконавчих дій в межах відкритого виконавчого провадження № 69740121, боржнику на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 . 3 метою проведення опису належного боржнику майна, приватним виконавцем разом зі стягувачем було здійснено вихід за місцем знаходження цього майна, однак здійснити

опис не виявилось можливим.

Так, приватним виконавцем здійснено вихід 18.10.2022, попередньо направивши на адресу боржника вимогу про надання доступу до приміщення від 12.10.2022, про що свідчать акт приватного виконавця від 18.10.2022, проте мешканці квартири двері не відчинили. 13.04.2023 приватним виконавцем за участю стягувача здійснено черговий вихід за адресою майна боржника, попередньо направивши на адресу боржника вимогу про надання доступу до приміщення від 31.03.2023 № 657. 24.05.2023 року приватний виконавець втретє спробував здійснити проникнення до житла боржника та доступу надано не було. Проте, три рази до приміщення боржника приватному виконавцю не вдалося потрапити, а саме ніхто двері не відчинив.

Так як, боржник ОСОБА_1 рішення суду у добровільному порядку не виконує, доступ до квартири за адресою: АДРЕСА_1 , для опису та арешту майна не вбачається можливим, приватний виконавець позбавлений можливості провести передбачувані законодавством виконавчі дії, а отже і виконати рішення суду. А отже, стверджує про те, що у приватного виконавця в даному випадку виникає необхідність на примусове проникнення до житла боржника, яке належить третій особі.

В судове засідання приватний виконавець не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Дослідивши повно та всебічно обставини подання в їх сукупності, оцінивши зібрані докази, виконавче провадження, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 439 ЦПК, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця. (ч. 2 ст. 439 ЦПК України ).

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

Кожному гарантується недоторканність житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду ( частини перша, друга статті 30 Конституції України ).

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві ( пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року,стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Таким чином, підставою задоволення подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника має бути підтвердження факту перешкоджання останнім проведенню виконавчих дій, так і документальне підтвердження, що відповідне помешкання належить боржнику або перебуває у його користуванні, а також про те, що у приміщенні може знаходитися майно боржника.

З доданих до матеріалів виконавчого провадження ВП №69740121 від 29.08.2022, вбачається, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, згідно наданих приватним виконавцем актів від 18.10.2022, 13.04.2023, не вбачається факту чинення ОСОБА_1 перешкод у наданні доступу до житлового приміщення, а зазначено лише про те, що боржник відсутній за адресою; боржником не надано доступу до майна, про те, не конкретизовано, яким саме чином.

Оцінивши зазначені вище обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні подання.

Керуючись ст. 76-81, 439 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.В. Мерзлий