Справа № 635/8709/19
Провадження № 2/545/2100/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.12.2023 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Потетія А.Г.,

за участю секретаря Делія Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за позовом Липецької сільської ради Харківського району Харківської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Службу у справах дітей виконавчого комітету Липецької сільської ради Харківського району Харківської області, про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в :

Представник позивача у 2019 році звернувся до Харківського районного суду Харківської області суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просив позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . А також позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачі по справі разом з дітьми проживають в незадовільних житлових умовах, діти позбавлені належного піклування та догляду батьків.

В зв`язку зі зміною підсудності до Полтавського районного суду Полтавської області надійшла дана справа для розгляду.

Ухвалою судді від 17.10.2023 року було прийнято справу до розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у письмовій заяві до суду позовні вимоги підтримав, просив позов розглянути у їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення повітки. Причини неявки суду не повідомив. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.

Відповідач ОСОБА_1 до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги не визнала та заперечила проти їх задоволення, надала відповідні документи, які підтверджують її статус ВПО, характеристику з місця нинішнього проживання та акт огляду місця проживання.

Представник третьої особи позовні вимоги підтримав та не заперечував проти їх задоволення, про що надав відповідну заяву.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю, а ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є батьком малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції 27.10.2018 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане Московським відділом державної реєстрації актів цивільного реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 27.10.2018 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 13.11.2019 року.

Відомості про батька, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зазначені у свідоцтві про народження дитини відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частити першої статті 135 Сімейного кодексу України № 6 від 16.11.2019 року.

З 05.10.2018 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 перебувають на обліку дітей, які опинились у складних життєвих обставинах у зв`язку з невиконанням батьками батьківських обов`язків у службі у справах дітей Харківської райдержадміністрації.

З родиною проведено відповідну профілактичну роботу, батьки офіційно попереджені про відповідальність за порушення законодавства України щодо захисту прав дітей. Сім`я ОСОБА_6 знаходиться під соціальним супроводом Харківського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді.

Мати хлопців, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на території Лук`янцівської сільської ради не проживає. У порушення вимог ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти, безвідповідально відносяться до здоров`я дітей, не забезпечує матеріально.

Згідно з характеристиками дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учня 4 класу та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , учня 2 класу, наданими Лук`янцівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Харківської районної ради Харківської області ОСОБА_1 не приділяє жодної уваги навчанню та вихованню дітей, не виходить на контакт з класними керівниками, не відвідує батьківські збори, не цікавиться шкільним життям синів.

За інформацією Комунального некомерційного підприємства Харківської районної ради «Центр первинної медичної допомоги № 5 Харківського району» амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Лук`янці при амбулаторних прийомах, проведенні медичних оглядів та планового вакцинування малолітніх дітей ОСОБА_6 завжди супроводжували не батьки, а дідусь - ОСОБА_7 або сестра - ОСОБА_8 .

Відповідно до акту обстеження побутових умов проживання родини ОСОБА_6 від 18.10.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 виявлено, що квартира, в якій проживали малолітні діти відключена від газо, водо, електропостачання за борги, опалення в квартирі відсутнє. Діти проживали разом із ОСОБА_2 , який не забезпечував дітям належних умов для проживання та виховання, діти погано харчувалися, одягом та взуттям були забезпечені недостатньо, наявні речі та білизна брудні, відсутні місця для навчання дітей. Житло в антисанітарному стані, потребує капітального ремонту.

Питання виконання гр. ОСОБА_2 батьківських обов`язків розглянуто на засіданні громадської комісії, протокол засідання громадської комісії при Лук`янцівській сільській раді від 23.10.2018 № 4. Оскільки умови проживання родини ОСОБА_6 незадовільні, для розвитку та виховання малолітніх дітей не створено жодних умов, було вирішено тимчасово надати для проживання родині квартиру з діючими комунікаціями. Батько дітей був попереджений, що проживання в квартирі буде тільки в період з жовтня по травень місяць, а за цей час йому необхідно було вирішити питання з енерго та водопостачанням, заплатити борги і підключитись до системи водо та електропостачання в квартирі. Родині допомогли продуктами харчування, овочами. Батько зобов`язали знайти роботу.

У визначений термін, з жовтня 2018 року по травень 2019 року, гр. ОСОБА_6 не виконано жодних умов для проживання родини у власній квартирі: борги не погашені, комунікації не підключені, квартира знаходиться в антисанітарному стані, що підтверджується актами обстеження житлово-побутових умов сім`ї ОСОБА_6 від 04.06.2019 року та 25.10.2019 року.

02.07.2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 були направленні до КЗОЗ «Мереф`янська центральна лікарня».

З 18.07.2019 діти перебувають у КЗ «Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Гармонія».

Мати дітей, ОСОБА_1 , 1977 р.н., та батько дітей ОСОБА_2 , 1970 р.н., фактично самоусунулися від виховання своїх малолітніх дітей не виконують своїх батьківських обов`язків щодо утримання останніх, байдуже ставляться до їх здоров`я, фізичного, духовного та морального розвитку.

На засіданні громадської комісії при Лук`янцівській сільській раді було розглянуто питання щодо позбавлення батьківських прав громадян ОСОБА_1 , 19777 р.н. стосовно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , 1970 р.н. стосовно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в судовому порядку, протокол №3 від 14.11.2019 року.

На даний час діти вилучені та знаходяться в КЗ ХОЦСПДС «Гармонія» ХОР.

Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад.

У статті 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст.ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 9 Конвенції визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.

Відповідно до ст. 18 Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав та обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний та духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від батьківських обов`язків відповідно до закону.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Саме батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України і на кожного з них покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.

Згідно вимог ст.ст. 150, 155 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України передбачено, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Крім того, стаття 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27 вересня 1991 року, та положення Декларації прав дитини регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві. Зокрема, статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно до закону обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Відповідно, невиконання зазначеного обов`язку тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відповідає інтересам дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Тому позовні вимоги про позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав підлягають до задоволення в повному обсязі.

Позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 не підлягають задоволенню, оскільки з моменту подачі позову сплинуло більш ніж три роки, наразі змінилися життєві обставини ОСОБА_1 .

Наразі на території України введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, помешкання в якому проживала відповідач ОСОБА_1 з дітьми наразі не існує, бо в наслідок російської агресії було знищено в період наступальних дій на Харківському напрямку.

На даний час ОСОБА_1 має позитивну характеристику, як ВПО проживає в помешканні, яке їй було надано в тимчасове користування, за весь час з моменту відібрання дітей у 2019 році, спілкується постійно з дітьми, висилає посилки, приїжджає навідує, спілкується телефоном.

Отже, враховуючи всі вищезазначені факти, підстави для позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав наразі відсутні, а отже позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 164 ч.2, ст. 165 СК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов Липецької сільської ради Харківського району Харківської області -задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В частині позбавлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Роз`яснити відповідачеві ОСОБА_2 , що він має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав на підставі ст. 169 Сімейного кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Суддя: А. Г. Потетій