ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 634/51/20 Номер провадження 22-ц/814/3970/23Головуючий у 1-й інстанції Кириченко О.С. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури А. Кравченка на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 09 травня 2023 року

у справі за позовом заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів

УСТАНОВИВ:

коротко змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

У січні 2020 року заступник керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області звернувся до суду із вказаним позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь Сахновщинської селищної ради безпідставно збережені кошти у розмірі 130 713,84 грн та стягнути з відповідача на рахунок прокуратури Харківської області судовий збір, сплачений за подання позову до суду.

В обґрунтування позову вказано, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу нерухомості від 10.08.2004 № 2270 став власником 1/2 частини споруди бази площею 225,6 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Крім цього, на підставі договору купівлі-продажу від 08.05.2012 № 718 ОСОБА_1 є власником 1/2 частини споруди бази літ. А-1, площею 324,3 кв.м за цією ж адресою.

Рішенням Сахновщинської селищної ради Харківської області від 25.12.2013 № 1453-VI було затверджено відповідачу ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :00:019:0042, площею 0,2177 га, для обслуговування будівлі бази за рахунок земель житлової та громадської забудови, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 3 вказаного рішення селищної ради, ОСОБА_1 зобов`язано укласти з Сахновщинською селищною радою договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :00:019:0042. До теперішнього часу договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :00:019:0042 не укладено, тобто, у порушення ст. 125 ЗК України відповідач ОСОБА_1 користується вказаною земельною ділянкою без документа, що посвідчує право користування нею. Орендна плата за користування цією земельною ділянкою відповідачем не сплачується. Враховуючи те, що відповідач користується цією земельною ділянкою без достатньої правової підстави, то, відповідно до положень статей 1212-1214 ЦК України, відповідач ОСОБА_1 повинен повернути Сахновщинській селищній раді кошти, які він зберіг у вигляді несплаченої орендної плати з вирахуванням фактично сплачених коштів (земельного податку). Виходячи з рішення XXVIII сесії VI скликання Сахновщинської селищної ради від 25.09.2013 № 1294-VI «Про затвердження розмірів орендної плати за користування землями несільськогосподарського призначення по населених пунктах смт Сахновщина, с. Чорнолозка, с. Жовтень, с. Германівка», витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,2177 га, з кадастровим номером :00:019:0042, та інформації про сплату відповідачем земельного податку за вказану земельну ділянку, загальний розмір недоотриманих Сахновщинською селищною радою доходів у вигляді орендної плати за цю земельну ділянку за період з 01.01.2017 по 31.12.2019 становить 130 713,84 грн.

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 09 травня 2023 року у задоволенні позову заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів відмовлено.

коротко змісту вимог апеляційної скарги; узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

Харківською обласною прокуратурою подано апеляційну скаргу на вказане рішення. В апеляційній скарзі прохали рішення місцевого суду скасувати та ухвалити у справі нове рішення про задоволення позовних вимог, судові витрати покласти на відповідача.

Вказував на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права та що чинність рішення позачергової XXІV сесії VI скликання Сахновщинської селищної ради Харківської області від 10.07.2012 № 599-VI «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель селища Сахновщина, села Жовтень, села Чорнолозка та села Германівка» не є предметом судового розгляду справи, це рішення є похідним доказом у справі.

узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи;

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Максимовський С.О., прохав апеляційну скаргу залишити без задоволення, вказуючи на дотримання місцевим судом норм матеріального та процесуального права. Зазначив, що є вірними висновки місцевого суду про те, що рішення позачергової XXІV сесії VI скликання Сахновщинської селищної ради Харківської області від 10.07.2012 № 599-VI «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель селища Сахновщина, села Жовтень, села Чорнолозка та села Германівка» є нечинним.

встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини; доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Як встановлено місцевим судом, згідно з договором купівлі-продажу нерухомості від 10.08.2004, посвідченим приватним нотаріусом Сахновщинського районного нотаріального округу Харківської області Давиденко О.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 2270, відповідач ОСОБА_1 є власником 1/2 частини будівлі бази (літ. А-1 шлакоблокової) загальною площею 225,6 кв.м, розташованої по АДРЕСА_1 . На підставі договору купівлі-продажу від 08.05.2012, посвідченого приватним нотаріусом Сахновщинського районного нотаріального округу Харківської області Давиденко О.В. та зареєстрованого в реєстрі № 718, відповідач ОСОБА_1 є власником 1/2 частини споруди бази літ. А-1 шлакоблок, загальною площею 324,3 кв.м за цією ж адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10, 11-12).

Рішенням Сахновщинської селищної ради Харківської області від 25.12.2013 № 1453-VI було затверджено відповідачу ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :00:019:0042, загальною площею 0,2177 га, для обслуговування нежитлової будівлі бази та споруд за рахунок земель комунальної власності житлової та громадської забудови, розташованої по АДРЕСА_1 (а.с. 15).

Цим рішенням також вирішено надати ОСОБА_1 вказану земельну ділянку на умовах оренди строком на 49 років. Зобов`язано ОСОБА_1 у місячний термін укласти із Сахновщинською селищною радою договір оренди зазначеної земельної ділянки.

З повідомлення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 09.01.2020 встановлено, що відповідач ОСОБА_1 сплатив у повному обсязі земельний податок за вказану вище земельну ділянку за 2016-2019 роки (а.с. 23).

Судом було установлено та не заперечувалося представником відповідача в судовому засіданні, що ОСОБА_1 так і не уклав із Сахновщинською селищною радою Красноградського району Харківської області договір оренди зазначеної земельної ділянки та не сплачував орендну плату за цю землю.

З наданого Сахновщинською селищною радою Красноградського району Харківської області розрахунку безпідставно збережених відповідачем ОСОБА_1 коштів за фактичне користування земельною ділянкою площею 0,2177 га, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , без оформлення правовстановлюючого документа, вбачається, що розмір безпідставно збережених коштів за період з 01.01.2017 по 31.12.2019 становить 130 713,84 грн (а.с. 22).

З матеріалів справи вбачається, що розмір безпідставно збережених відповідачем коштів за фактичне користування земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючого документа, що посвідчує право оренди, розраховано на підставі витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку вказаної вище земельної ділянки від 11.10.2019 № 1267/179-19, № 1265/179-19 та від 09.08.2019 № 924/179-19 (а.с. 19-21).

Зазначена вище технічна документація з нормативної грошової оцінки земельної ділянки була затверджена рішенням позачергової XXІV сесії VI скликання Сахновщинської селищної ради Харківської області від 10.07.2012 № 599-VI «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель селища Сахновщина, села Жовтень, села Чорнолозка та села Германівка» (а.с. 100-101).

З повідомлення виконавчого комітету Сахновщинської селищної ради від 27.10.2020 за вих. № 02-10/34-Зі місцевим судом було встановлено, що вказане вище рішення селищної ради від 10.07.2012 та Аналіз регуляторного впливу до проекту рішення було опубліковане на офіційному сайті та стенді Сахновщинської селищної ради (а.с. 100).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий суд виходив з того, що рішення позачергової XXІV сесії VI скликання Сахновщинської селищної ради Харківської області від 10.07.2012 № 599-VI «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель селища Сахновщина, села Жовтень, села Чорнолозка та села Германівка», яке є нормативно-правовим регуляторним актом, не було опубліковане в друкованих засобах масової інформації, в порядку, визначеному законодавством, то відповідно це рішення є нечинним, а відтак не створює юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення, не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі статтею 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до положень статті 80 Земельного кодексу України (далі ЗК України)суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

За змістом статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Згідно зі статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно з пунктом в) частини першої статті 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Частиною першою статті 93 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. При цьому орендна плата справляється у грошовій формі.

У пункті 289.1 статті 289 ПК України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, і не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки (пункт 288.5 статті 288 ПК України).

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, а також застосування передбачених законом способів захисту прав.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Отже, у випадку використання земельної ділянки комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору оренди, власник такої земельної ділянки (орган місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади) може захистити своє право на компенсацію розміру неотриманої орендної плати за користування земельною ділянкою в порядку, визначеному статтею 1212 ЦК України.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Для кондикційних зобов`язань важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 ЦК України).

Зазначений правовий висновок відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постановах від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18), від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) та висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 02 червня 2021 року у справі № 201/2956/19 (провадження № 61-2105св20).

У спорах про стягнення грошових коштів за користування земельною ділянкою до моменту оформлення особою права користування такою земельною ділянкою власник має право на отримання безпідставно збережених грошових коштів у порядку статті 1212 ЦК України. Тобто в такому разі суд виходить з того, що фактичний користувач земельної ділянки без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе грошові кошти, які мав заплатити за користування нею, отже, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц і від 20.09.2018 у справі № 925/230/17).

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим судом, відповідач є власником нежитлової споруди за адресою: АДРЕСА_1 , що розташована на земельній ділянці загальною площею 0,2177 га, кадастровий номер :00:019:0042, власником якої є Сахновщинська селищна рада, та фактично користувався земельною ділянкою не уклавши з селищною радою договору оренди вказаної земельної ділянки та не сплачуючи орендну плату.

Врахувавши зазначені вимоги матеріального права та сталу практику Верховного Суду з даного питання, апеляційний суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 без належних правових підстав зберіг грошові кошти у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою, а у власника такої земельної ділянки (органу місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади) виникло право захистити своє право шляхом стягнення неотриманої орендної плати за користування земельною ділянкою на підставі статті 1212 ЦК України.

В зазначеній частині доводи апеляційної скарги є обґрунтованими.

Щодо розміру орендної плати

Згідно з пунктом «в» частини першої статті 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Відповідно до статті 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Отже, єдиною формою здійснення плати за користування спірною земельною ділянкою є орендна плата. Таким чином, розмір безпідставно збережених коштів за користування спірною земельною ділянкою має визначатися як розмір неодержаної орендної плати за землю.

Згідно з частиною другою статті 21 Закону України «Про оренду землі» розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 287.1 статті 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У пункті 289.1 статті 289 ПК України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 13 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

Розрахунок нормативно грошової оцінки земельної ділянки здійснюється відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 року № 213, чинної на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно з частиною другою статті 20 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про оцінку земель» витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України)

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у рішенні від 23 серпня 2016 року у справі «Дж. К.» та інші проти Швеції» зазначив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Відповідно до абзацу 2 підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області.

Аналіз вищезазначених норм матеріального права свідчить про те, що відповідач у справі зобов`язаний сплатити безпідставно збережені кошти незалежно від того чи визначена грошова оцінка спірної земельної ділянки чи ні.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги в частині, що рішення позачергової XXІV сесії VI скликання Сахновщинської селищної ради Харківської області від 10.07.2012 № 599-VI «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель селища Сахновщина, села Жовтень, села Чорнолозка та села Германівка» не є ключовим доказом у справі є обґрунтованим, а висновки місцевого суду з цих підстав, щодо його не чинності, не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи розмір безпідставно збереженої орендної плати за період 2017-2019 роки було враховано сплату відповідачем ОСОБА_1 земельного податку за використання земельної ділянки у сумі 6 355,58 грн щорічно, та визначено розмір недоотриманих грошових коштів, які б позивач отримав при сплаті орендної плати, за 2017 рік - 31 089,56 грн, за 2018 рік 49 812,14 грн, за 2019 рік 49 812,14 грн, а всього: 130 713,84 грн.

В матеріалах справи наявні витяги із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за 2017 2019 роки з кадастровим номером :00:019:0042, загальною площею 0,2177 га, для обслуговування нежитлової будівлі бази та споруд за рахунок земель комунальної власності житлової та громадської забудови, розташованої по АДРЕСА_1 .

У відповідності з цими витягами спеціалістами Сахновщинської селищної ради було проведено розрахунок суми безпідставно збережених коштів. (а.с. 8, 9-24).

Апеляційний суд враховує також позицію відповідача у справі щодо цих доказів, висловлену у відзиві на позовну заяву, в яких, з посиланням на правові висновки Верховного Суду, позивач заперечував їх допустимість. (а.с. 82-96)

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не спростовано факт, що нарахована та пред`явлено до стягнення сума у вигляді несплаченої орендної плати за 2017-2019 роки обрахована позивачем з порушенням зазначених вище вимог Податкового кодексу та перевищує визначений вище 5% відсоток нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області.

Таким чином, належними та допустимими доказами відповідачем не спростовано правильність розрахунку позивача суми безпідставно отриманих коштів у сумі 130 713,84 грн у спірний період.

Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими.

висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, рішення місцевого підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

Оскільки за результатом апеляційного перегляду справи колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь Харківської обласної прокуратури (минула Прокуратура Харківської області) підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у сумі 2 246,71 грн за подачу позову до суду та 3 370,50 грн - за подачу апеляційної скарги.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури А. Кравченка - задовольнити.

Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 09 травня 2023 року - скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким позов заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області безпідставно збережені кошти у сумі 130 713,84 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківської обласної прокуратури судовий збір у сумі 2 246,71 грн за подачу позову до суду та 3 370,50 грн - за подачу апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 грудня 2023 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді О.А. Лобов

В.М. Триголов