КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Пановій К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Прокудіної Людмили Дмитрівни, третя особа: ОСОБА_3 , про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17 травня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Гусак О.С.,-

встановив:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із названим позовом.

Позивач просила скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Прокудіної Людмили Дмитрівни, № 60509905 від 22 вересня 2021 року про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 (з відкриттям розділу), індексний номер 60509905 від 22 вересня 2021 року стосовно державної реєстрації предмету іпотеки: квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 106,3 кв.м.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державна реєстрація права власності на квартиру за ОСОБА_2 проведена за відсутності необхідних документів, а тому є незаконною.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17 травня 2023 року позов задоволено частково.

Визнанонезаконним та скасовано рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Прокудіної Людмили Дмитрівни, № 60509905 від 22 вересня 2021 року про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 (з відкриттям розділу), індексний номер 60509905 від 22 вересня 2021 року стосовно державної реєстрації предмету іпотеки - квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 106,3 кв.м.

У задоволенні вимог ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Прокудіної Людмили Дмитрівни відмовлено.

Проведено розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду від 17 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 зазначила, що з доводами апеляційної скарги не погоджується, просить відмовити у її задоволенні.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 подану апеляційну скаргу підтримала.

Представник ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечила.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи частково позовні вимоги та скасовуючи рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, суд першої інстанції виходив із того, що реєстрація проведена з порушенням вимог Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а також вимог щодо здійснення оцінки майна, на яке звертається стягнення.

Відмовляючи у задоволенні вимог до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Прокудіної Л.Д., суд першої інстанції виходив із того, що належним відповідачем у справі має бути саме особа, за якою зареєстроване право власності на об`єкт нерухомості.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в шлюбі, який зареєстровано 07 вересня 2007 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 2733.

Сторони мають дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

05 серпня 2008 року між ОСОБА_3 та ВАТ «Сведбанк» укладено кредитний договір № 2632/0808/45-025 на суму 228 700 дол. США.

05 серпня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 укладено іпотечний договір № 2632/0808/45-025-Z-1, яким передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно докредитного договору, ОСОБА_5 надавала згоду на отримання кредиту її чоловіком ОСОБА_3 .

Таким чином, подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_3 перебуваючи у шлюбі придбали квартиру за кредитні кошти.

ЛистомПАТ «Дельта Банк» вих. № 1648/286 від 28 лютого 2018 року повідомило ОСОБА_3 , що право вимоги за кредитним договором встановлено для індивідуального продажу на відкритих торгах (аукціоні) 20 квітня 2018 року, а заборгованість станом на 01 листопада 2017 року складає 7 591 372 грн 68 коп.

Відповідно до протоколу електронного аукціону № UA-EA-2018-02-28-00349-а переможцем стала ОСОБА_2 .

Договором № 435/К купівлі-продажу майнових прав від 10 травня 2018 року ПАТ «Дельта Банк» передано ОСОБА_2 у власність майнові права за кредитним договором.

Договором про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 10 травня 2018 року ПАТ «Дельта Банк» передало ОСОБА_2 право вимоги за іпотечним договором.

Відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 286875169 від 25 листопада 2021 року квартира АДРЕСА_1 була зареєстрована 17 вересня 2021 року за ОСОБА_2 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 60509905 від 22 вересня 2021 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Прокудіної Л.Д.

Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначила, що при здійсненні державної реєстрації права власності на квартиру, нотаріусом не отримано згоди подружжя на таке відчуження, не перевірено всіх документів для проведення держаної реєстрації, жодної оцінки спірної квартири проведено не було, не було дотримано вимог ст. 35 закону України "Про іпотеку" щодо надсилання іпотекодавцю та боржнику вимоги про усунення порушення основного зобов`язання, дозволу органу опіки та піклування надано не було, та квартира підпадає під норми Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Згідно ст. 36 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, яка діяла на момент укладення іпотечного договору) сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений у будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до положень ст. 37 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, яка діяла на момент укладення договору іпотеки) іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання, є правовою підставою для реєстрації права вланості іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

Згідно ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегією суддів встановлено, що для проведення відповідної державної реєстрації ОСОБА_2 не надано нотаріусу звіт про оцінку іпотечного майна. У матеріалах, які надіслані нотаріусом на виконання ухвали про витребування документів, відомості про оцінку предмета іпотеки відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 подавала приватному нотаріусу оцінку предмета іпотеки, колегія суддів відхиляє, оскільки наданий апелянтом звіт про оцінку майна № 001-121012022 складено 12 січня 2022 року, а державну реєстрацію вказаної квартири здійснено 22 вересня 2021 року, тобто раніше проведеної оцінки.

Оскільки оцінки спірної квартири проведено не було, ОСОБА_1 жодним чином не повідомлено про вартість майна, відтак порушено її право на оскарження такої оцінки та на викуп такого майна, як особи, яка має переважне право на придбання об'єкта нерухомості.

З урахування наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що реєстрація права власності на вказану квартиру нотаріусом проведена без дотримання п.п. 3 п. 61 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Апелянтом не надано підтверджень, які б свідчили про необґрунтованість судового рішення, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 17 травня 2023 року ухвалене з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 14 грудня 2023 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко