Справа № 474/772/22
Провадження № 2-п/474/2/23
УХВАЛА

про перегляд заочного рішення

19.06.23р. смт Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Сокола Ф.Г.

за участю секретаря судового засідання Тодосьєвої А.С.

представника заявника ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 474/772/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив:

11.04.2023р. Врадіївським районним судом Миколаївської області винесено заочне рішення, яким задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Вказаним рішенням з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 12.12.2022р. і до досягнення дитиною повноліття.

18.05.2023р. представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Невгада Олександра Вікторовича звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 474/772/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів ОСОБА_2 від 11.04.2023р.

Заява обґрунтована тим, що заявник не згоден з вищезазначеним заочним рішенням від 11.04.2023р. та вважає, що воно має бути переглянуте судом, оскільки, заявник є військовослужбовцем Збройних Сил України та з 24.02.2022р. бере участь в обороні України, фактично перебуває на сході країни у зоні бойових дій, де виконує службові обов`язки, а тому не брав участі у розгляді справи з поважної причини. По цій же причині він не мав змоги повідомити суд про існування зазначених поважних причин, подати відзив на позову заяву. Вказував, що він фактично не проживає по місцю своєї реєстрації в м. Біла Церква, тому не отримував з суду повісток, позовної заяви та ухвали про відкриття провадження, тощо. 28.04.2023р. на адресу його зареєстрованого місця проживання надійшов лист з Врадіївського районного суду Миколаївської області у якому містилося заочне рішення, та вказане рішення отримала дружина заявника, після чого у нього з`явилася можливість ознайомитися з його змістом. Зазначав, що суд неповно встановив обставини справи, оскільки фактично у відповідача з позивачкою спору про участь у матеріальному утриманні доньки не існувало, та у нього ж є сумніви в його батьківстві щодо дитини, з огляду на стан здоров`я заявника, обставини які передували народженню дитини (перебування позивачки у шлюбі з іншим чоловіком), віковим змінам зовнішності дитини, яка в процесі дорослішання стала схожа на свою старшу сестру, в якої інший батько, і зовсім не схожа на заявника. Та, крім того, за умови участі відповідача в судовому розгляді справи він міг би скористатися своїм правом передбаченим п. 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, а саме пред`явити зустрічний позов на підставі ст. 136 СК України про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини, а також клопотати про призначення судом судово-генетичної експертизи для встановлення батьківства, що було би достатнім доказом на підтвердження заперечень відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином, в порядку визначеному ст. ст. 128-131 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив.

Представник Відповідача Невгада О.В. підтримав заяву про перегляд заочного рішення та просив розглянути останню за відсутності його довірителя та позивачки.

Позивачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином, в порядку визначеному ст. ст. 128-131 ЦПК України, повідомлена про час, дату і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 287 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути заяву про перегляд заочного рішення за відсутності учасників судового розгляду, які не з`явилися в судове засідання, за наявними у справі матеріалами, оскільки неявка останніх не перешкоджає розгляду вказаної заяви.

Заслухав пояснення представника заявника, дослідив матеріали заяви та судової справи № 474/722/22, заочне рішення від 11.04.2023р., судом встановлено таке.

12.12.2022р. ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила: 1) стягнути з відповідача на свою користь на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частки від усіх його доходів на місяць, але не менше 50 % від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову й до повноліття доньки ОСОБА_5 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 включно; 2) стягнути з відповідача на свою користь на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частки від усіх його доходів на місяць, але не менше 50 % від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, за минулий час, а саме за три роки до дня подання даного позову.

Ухвалою суду від 28.02.2023р. відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 21.03.2023р. 08 год. 30 хв.

21.03.2023р. судове засідання у справі було відкладено на 11.04.2023р. 08 год. 30 хв. При цьому, у судове засідання 21.03.2023р., відповідач ОСОБА_2 не з`явився, та згідно адресованого йому рекомендованого поштового відправлення зі штрих кодом 830 (направлене за адресою: с. Сирово Первомайського району Миколаївської області), останнє було повернуто на адресу суду з довідкою поштового відділення про причини повернення/досилання в якій наявна відмітка про повернення з причин відсутності адресата.

Також, після відкладення судового засідання, яке мало місце 21.03.2023р., до суду повернулося рекомендоване поштове відправлення адресоване відповідачу, зі штрих кодом 856 (направлене за адресою: АДРЕСА_1 ), з довідкою поштового відділення про причини повернення/досилання в якій наявна відмітка про повернення з причин відсутності адресата за вказаною адресою.

У судове засідання у справі, 11.04.2023р. о 08 год. 30 хв., відповідач повторно не з`явився, згідно адресованого йому рекомендованого поштового відправлення зі штрих кодом 212 (направлене за адресою: с. Сирово Первомайського району Миколаївської області), та трекінгу відправлень Укрпошти щодо направлення рекомендованого поштового відправлення зі штрих кодом 204 (за адресою: АДРЕСА_1 ), останні були повернуті на адресу суду з довідкою поштового відділення про причини повернення/досилання в якій наявна відмітка про повернення з причин відсутності адресата за вказаною адресою.

Також, у судове засідання 11.04.2023р. о 08 год. 30 хв. відповідач викликався шляхом розміщення оголошення про виклик відповідача у судове засідання на офіційному веб-сайті судової влади України.

11.04.2023р. судом винесено заочне рішення, яким позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково, та стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 12.12.2022р. і до досягнення дитиною повноліття. У задоволенні позову в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частки від усіх його доходів на місяць, але не менше 50 % від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, за минулий час, а саме за три роки до дня подання даного позову - відмовлено.

18.04.2023р. до суду повернулося рекомендоване поштове відправлення адресоване відповідачу, зі штрих кодом 204.

12.05.2023р. представник відповідача подав до суду заяву про перегляд заочного рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 11.04.2023р. за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, яка ухвалою суду від 15.05.2023р. була повернута заявнику.

18.05.2023р. представник відповідача повторно подав до суду заяву про перегляд заочного рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 11.04.2023р. за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, яка ухвалою суду від 19.05.2023р. була залишена без руху, та після усунення недоліків - ухвалою суду від 05.06.2023р. прийнята до розгляду.

В додатки до заяви про перегляд заочного рішення від 18.05.2023р., після усунення недоліків, заявником надано: копію військового квитка серії НОМЕР_1 з відміткою на аркуші 5-му, про те, що 30.11.2021р. на підставі наказу в/ч НОМЕР_2 від 30.11.2021р. № 298-РС ОСОБА_2 прийнятий до Збройних Сил України на військову службу за контрактом, та витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 10.06.2022р. № 145, згідно якого, вважати такими, що 10.06.2022р. прибули в район виконання завдань для безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії, з Головний військовий клінічний госпіталь м. Києва, після стаціонарного лікування, старшого солдата ОСОБА_2 , водія роти забезпечення боєприпасами батальйону матеріального забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Частиною 1 ст. 288 ЦПК України визначено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Правовий аналіз наведеної норми закону свідчить про обов`язкову наявність двох чітко визначених законодавством підстав для скасування заочного рішення, якими є:

1) неявка відповідача в судове засідання та (або) не повідомлення про причини неявки, а також не подання відзиву на позовну заяву з поважних причин;

2) докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Лише у своїй сукупності названі обставини спричиняють скасування заочного рішення. Наявність лише однієї з них не приносить відповідачеві позитивного результату, внаслідок чого він зберігає можливість оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не з`явився в судове засідання 21.03.2023р. та 11.04.2023р., і не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин (перебування на військовій службі в Збройних Силах України).

Водночас, приписами ч. 7 ст. 285 ЦПК України встановлено, що, заявник до заяви про перегляд заочного рішення повинен додати докази, на які він посилається.

У своїй заяві про перегляд заочного рішення вказує, що у нього з позивачкою спору про участь у матеріальному утриманні доньки не існувало, та, що у нього є сумніви в його батьківстві щодо дитини, і за умови участі його в судовому розгляді справи він міг би скористатися своїм правом передбаченим п. 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України на подачу зустрічного позову на підставі ст. 136 СК України про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини, а також клопотати про призначення судом судово генетичної експертизи для встановлення батьківства, що було би достатнім доказом на підтвердження заперечень відповідача.

Проте, такі припущення заявника, та його наміри на майбутнє щодо подання зустрічного позову на підставі ст. 136 СК України про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини, а також клопотання про призначення судом судово-генетичної експертизи, не є беззаперечними та належними доказами щодо спростування позовних вимог про стягнення аліментів.

Жодних інших доказів на підтвердження своїх заперечень заявник до суду не надав.

До того ж суд вважає доцільним зазначити, що факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини.

За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дітей їх батьком виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно з ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Вказана норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. За її положеннями повне або часткове звільнення платника аліментів від обов`язку сплати аліментів можливе лише при розгляді справи за окремо поданим особою позовом, а не шляхом скасування раніше постановленого судового рішення про стягнення аліментів.

Враховуючи те, що при дослідженні матеріалів справи, оцінки доказів, судом встановлено факт відсутності доказів, на які посилається відповідач та які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку, що підстав для перегляду заочного рішення від 11.04.2023р. не вбачається, у зв`язку з чим заява про перегляд заочного рішення підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 258-263, 285, 287-289, 353, 355 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 474/772/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний тест ухвали складено та підписано 20 червня 2023 року.

Суддя Ф.Г. Сокол