Справа № 473/2145/23
РІШЕННЯ

іменем України

"16" червня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., за участю секретаря судових засідань Кріпак Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Вознесенська міська рада Миколаївської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

встановив:

в травні 2023 року заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу.

В обґрунтування вказаної заяви заявниця зазначила, що з серпня 2000 року вона та ОСОБА_2 постійно проживали однією сім`єю без шлюбу, вели спільне господарство, були пов`язані між собою спільним побутом, взаємними правами та обов`язками, мали спільний бюджет.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшли 54/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , а також частка житлового будинку АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 , як спадкоємець четвертої черги за законом, належним чином прийняла спадщину, проте нотаріус відмовив їй в посвідченні спадкових прав, вказуючи на необхідність підтвердження факту її спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю протягом не менш, як п`яти років до часу відкриття спадщини.

Посилаючись на викладене, заявниця просила встановити обумовлений факт у судовому порядку.

Ухвалою суду від 09.05.2023 було відкрито провадження по вказаній справі, призначено її до розгляду в порядку окремого провадження.

В судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, п.п.1,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів.

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним.

Зокрема, згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (далі постанова) якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до п. 21 постанови при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги може належати жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі ст. 1261 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вознесенську Миколаївської області помер ОСОБА_2 (а.с.15). Після його смерті відрилася спадщина на нерухоме майно.

ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 . В Першій Вознесенській державній нотаріальній конторі Миколаївської області на підставі її заяви 12.05.2022 заведено спадкову справу № 53/2022 (а.с. 62,63).

Проте, заявниця позбавлена можливості отримати свідоцтва про право на спадщину, оскільки факт її спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`яти років до часу відкриття спадщини не підтверджений у передбаченому законом порядку (а.с. 76).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу (ст. 1258 ЦК України).

Відповідно до ст.ст.76,77,79,80,81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Так, факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як чоловіка та жінки без шлюбу, повністю знайшов своє підтвердження в судовому засіданні відповідно до письмових доказів, що містяться в матеріалах справи (а.с.18, 43-51), показань свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які були допитані в судовому засіданні від 30.05.2023 та підтвердили викладені заявницею обставини.

При цьому, судом не встановлено інших осіб, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 , мають право на її обов`язкову частку, заявили будь-які вимоги щодо спадкового майна та мають вищий пріоритет на спадкування (є спадкоємцями 1-3 черг). Заповіти від імені ОСОБА_2 не посвідчувались (а.с. 62).

Разом з тим, факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу набув юридичного значення після набрання чинності СК України та ЦК України, тому встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу в період до 01.01.2004 законом не передбачено.

Крім того в судовому засіданні було встановлено, що заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_9 перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.04.1989 до 26.08.2011 (а.с.59-61,75).

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (ч.2 ст. 3 СК України).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Статтею 25 СК України передбачено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.

Згідно ч.1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України).

Аналіз указаних норм дозволяє зробити висновок про те, що для застосування положень вищевказаної статті необхідною умовою є, зокрема, встановлення факту неперебування осіб у будь-якому іншому шлюбі.

Таким чином, з огляду на викладене, встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до 26.08.2011 суперечить ст. 25 СК України.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 в іншому шлюбі не перебувала. Відомості щодо шлюбу ОСОБА_2 відсутні (а.с. 58, 59-61).

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, зважаючи на те, що закон не передбачає іншого порядку встановлення обумовленого в заяві факту та від нього залежить реалізація заявницею свого майнового права, заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки села Таборівка Вознесенського району Миколаївської області, разом з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Вознесенську Миколаївської області, однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 27 серпня 2011 року по 08 січня 2022 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Л.В.Лузан