ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3537/23 Справа № 214/932/22 Суддя у 1-й інстанції - Попов В. В. Суддя у 2-й інстанції - Кішкіна І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Кішкіної І.В.,

суддів Агєєва О.В., Корчистої О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу №214/932/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожитий природній газ за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 травня 2022 року (суддя Попов В.В.),

в с т а н о в и в :

В лютому 2022 року ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» звернулося до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожитий природній газ, обґрунтовуючи позов тим, що відповідачі є споживачами природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . У період з 01 жовтня 2018 року по 21 січня 2021 року відповідачем за вказаною адресою було поставлено природного газу на загальну суму 20667,81 грн. Так, враховуючи здійснену оплату за спожитий природній газ у розмірі 13797,43 грн, з урахуванням здійснених відповідачами платежів на загальну суму 10042,79 грн, переплати у розмірі 9,54 грн, яка існувала станом на 01 жовтня 2018 року та отриманої відповідачами субсидії у розмірі 3745,10 грн, залишилась заборгованість у розмірі 6889,92 грн, яку відповідачі у добровільному порядку не погашають. Тому, позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за спожитий природній газ, що виникла у період з 01 лютого 2020 року по 21 січня 2021 року у розмірі 6889,92 грн, інфляційні втрати у розмірі 951,55 грн, 3% річних у розмірі 382,90 грн. та судовий збір з кожного відповідача окремо в загальному розмірі 2270,00 грн.

Заочним рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 травня 2022 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожитий природній газ задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськагаз збут» заборгованість за спожитий природній газ за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01 лютого 2020 року по 21 січня 2021 року у розмірі 6889,92 грн, інфляційні втрати у розмірі 951,55 грн та 3% річних у розмірі 382,90 грн.

Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 грудня 2022 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

З вказаним заочним рішенням не погодився відповідач ОСОБА_1 та оскаржив його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати заочне рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 травня 2022 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді першої інстанції, суд не направляв на його адресу копію ухвали про відкриття провадження, копію позову з додатками, чим порушив його процесуальні права. Крім того зазначає, власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а він тільки зареєстрований за вказаною адресою і фактично не мешкав в указаній квартирі у період часу з 01 лютого 2020 року по 20 січня 2021 року. Також, суд не врахував, що в провадженні Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу перебувала на розгляді цивільна справа № 214/8426/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання осіб таким що втратили право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , в матеріалах вказаної справи наявний доказ акт від 30 жовтня 2019 року про те, що ОСОБА_1 з 2002 року по 30 жовтня 2019 року не проживає у вказаній квартирі.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частин 1, 3 статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції справа розглядається за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою, в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, предметом апеляційного оскарження є рішення у справі, ціна позову у якій не перевищує 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.

У частині 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України та пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008 року суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, лише в оскаржуваній частині судового рішення і відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновки щодо неоскарженої частини.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 фактично оскаржує рішення суду в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Рішення суду в частині задоволених позовних вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 фактично не оскаржується, а тому апеляційний суд не має права робити висновків щодо неоскарженої частини рішення.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що станом на час звернення позивача з позовом до суду відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачами природного газу (а.с. 11, 27, 28).

Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 01 жовтня 2018 року по 21 січня 2021 року нарахована сума заборгованості ОСОБА_1 та ОСОБА_2 становить 20667,81 грн, надана субсидія в розмірі 3745,10 грн, сплачена сума в розмірі 10042,79 грн, розмір заборгованості відповідачів за період з 01 лютого 2020 року по 21 січня 2021 року становить 6889,92 грн (а.с. 12).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок невиконання відповідачами обов`язку щодо оплати наданих послуг за спожитий природній газ було порушено право позивача на своєчасне отримання платні за надані послуги. Крім того, внаслідок несвоєчасного виконання відповідачами зобов`язань позивачу було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена у грошовому еквіваленті, а тому на дані правовідносини поширюється дія частини 2 статті 625 ЦК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню згідно наданих позивачем розрахунків, з якими погоджується суд, інфляційні збитки у розмірі та 3% річних.

Колегія суддів апеляційного суду не в повній мірі погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зазначає, що він не мав можливості взяти участь в судовому розгляді справи з поважної причини, оскільки не був належним чином повідомлений про судовий розгляд даної справи, копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви не отримував.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 в частині порушення судом першої інстанції норм процесуального права з наведених підстав, колегія суддів апеляційного суду виходить з такого.

Відповідно до частини 1 статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно з положеннями частин 1, 2 статті 211 ЦПК України розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні, про дату, час та місце судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Перелік справ, які може бути розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження, наведено у статті 274 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи, 2) що виникають з трудових відносин, 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - пункт 1 частини 4 статті 19 ЦПК України.

Як передбачено частиною 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі (частина 1 статті 277 ЦПК України).

Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2022 року відкрито провадження у справі. В ухвалі зазначено, що розгляд справи відбудеться в порядку спрощеного позовного провадження 11 травня 2023 року (а.с. 29).

Доказів отримання відповідачем ОСОБА_1 копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками до неї, матеріали справи не містять і, відповідно, відповідач не мав можливості ознайомитися з доводами позовної заяви ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» і надати суду свої заперечення проти цих доводів.

Згідно із пунктом 3 частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Конструкція наведеної правової норми у взаємозв`язку зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод дає підстави для висновку про те, що розгляд справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за відсутності доказів отримання іншою стороною копії позовної заяви, свідчить про позбавлення такої сторони доступу до правосуддя (можливості надати зауваження на доводи позовної заяви), що, у свою чергу, є обов`язковою підставою для скасування в апеляційному порядку оскаржуваного судового рішення місцевого суду.

За таких обставин, з урахуванням вищенаведених норм процесуального права, наведених доводів відповідача ОСОБА_1 в обґрунтування апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги про такі порушення знайшли свої підтвердження в ході апеляційного розгляду, та з огляду на допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного рішення в частині стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_1 , таке підлягає скасуванню, з ухваленням нового про задоволення позову в цій частині.

Надаючи оцінку зібраним у справі доказам, з урахуванням доводів апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 , а також доказів, які не були подані до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, колегія суддів апеляційного суду виходить з такого.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 598 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву споживача кореспондує визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» його обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до вимог частини 2 статті 13 Закону України «Про ринок природного газу», пункту 22 розділу ІІІ Правил, споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно із умовами договору.

Частиною 1 статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно.

На підставі статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У справі встановлено, ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» здійснюється постачання природного газу відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2500 та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30 вересня 2015 року.

Умови Типового договору постачання є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Пунктом 4.6. Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам встановлено, що при здійсненні постачання природного газу в рамках базової річної пропозиції оплата рахунка (платіжного документа) Постачальника має бути здійснена не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що в результаті неналежного виконання відповідачами зобов`язань щодо оплати послуг газопостачання за період з 01 жовтня 2018 року по 21 січня 2021 року у відповідачів утворилась заборгованість у розмірі 6886,92 грн.

Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем ОСОБА_1 не спростований.

Отже, відповідачем ОСОБА_1 допущено неналежне виконання своїх зобов`язань щодо несплати за послуги з постачання природного газу, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Крім того, згідно із частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, внаслідок неналежного виконання відповідачами основного зобов`язання за договором, з них на користь позивача підлягає стягненню відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України 3% річних у розмірі 382,90 грн та інфляційні втрати у розмірі 951,55 грн за період з 01 жовтня 2018 року по 21 січня 2021 року.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо неврахування судом першої інстанції висновків рішення суду у справі № 214/8426/19, яким його визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , є безпідставними, оскільки вказане рішення судом постановлено 09 грудня 2021 року, а в даній справі позивач просив суд стягнути заборгованість за період з 01 жовтня 2018 року по 21 січня 2021 року, який не охоплює рішення суду у справі № 214/8426/19.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення, та зводяться до переоцінки доказів і незгоди відповідача з висновками суду щодо їх оцінки.

За таких обставин, рішення суду першої інстанцій відповідає вимогам матеріального права, проте ухвалено з порушенням норм процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_1 на підставі статті 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог в цій частині. В іншій частиній рішення суду не оскаржується.

Також, відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено розподіл судових витрат, понесених в зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що апеляційний суд дійшов аналогічних висновків, як і суд першої інстанції, позов підлягає задоволенню, тому підстав для розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції в не вбачаться.

Керуючись статтями 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 травня 2022 року в частині стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_1 скасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природній газ задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», заборгованість за спожитий природній газ за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01 лютого 2020 року по 21 січня 2021 року у розмірі 6889,92 грн, інфляційні втрати у розмірі 951,55 грн та 3% річних у розмірі 382,90 грн, а всього 8224 (вісім тисяч двісті двадцять чотири) гривні 92 копійок.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 16 червня 2023 року.

Судді І.В. Кішкіна

О.В. Агєєв

О.І. Корчиста