КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2023 року м. Київ

Унікальний номер справи № 757/35572/21-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/824/6249/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Гаврюшенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 січня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Хайнацького Є.С., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

У липні 2021 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, на обґрунтування якого зазначила, що вона є військовослужбовцем та проходить військову службу в Збройних Силах України (далі - ЗСУ) з 30.01.2003 року.

Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

24 лютого 2020 року на виконання вказаних вимог Закону позивачкою направлено відповідачу звернення про ненарахування їй штрафних санкцій, пені, процентів за користування кредитом та відміну раніше нарахованих процентів за кредитною карткою НОМЕР_1 з 18 березня 2014 року та додано всі необхідні документи, у тому числі довідку форми № 5, видану ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак відповідачем було відмовлено у вказаному зверненні у зв`язку з ненаданням довідки форми 5, виданої структурним підрозділом ЗСУ - військовою частиною або комісаріатом. Позивач вважає, що надана нею відповідачу довідка форми № 5, видана ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дійсною та підтверджує факт проходження позивачем військової служби.

Враховуючи вищезазначене, просила: визнати протиправним нарахування відповідачем позивачу з 18.03.2014 року штрафних санкцій, пені, процентів за користування кредитом за кредитною карткою НОМЕР_1 ; визнати протиправною відмову відповідача у задоволенні заяви позивача про ненарахування з початку і до закінчення особливого періоду штрафних санкцій, пені, процентів за користування кредитом, а також про відміну раніше нарахованих процентів за кредитною карткою НОМЕР_1 з 18.03.2014 року відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»; зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» скасувати нараховані ОСОБА_1 з 18.03.2014 року усі штрафні санкції, пеню та проценти за кредитною карткою НОМЕР_1 та здійснити відповідний перерахунок залишку заборгованості за цією кредитною карткою; звільнити позивача від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»; стягнути з відповідача на користь позивача 10 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 1-3).

Відповідач проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні, зазначав, що позивач не надала відповідачу документів, що підтверджують виконання нею обов`язків із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередню участь в антитерористичній операції в особливий період, а подані довідки лише засвідчують проходження нею військової служби в ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того, відповідач не погоджувався з витратами позивача на правничу допомогу (а.с. 106-110).

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17 січня 2023 року у задоволенні вказаного позову ОСОБА_1 відмовлено (а.с. 150-155).

Не погоджуючись з указаним рішенням, 07 лютого 2023 року представник ОСОБА_1 - Кузьменко В.С. звернувся до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою, просив скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове, яки позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю, стягнути з відповідача понесені позивачкою судові витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. На обґрунтування скарги апелянтом зазначено, що рішення районного суду ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, зокрема, письмові пояснення відповідача від 03 листопада 2022 року до суду не надходили та безпідставно прийняті районним судом. Судом першої інстанції неправильно витлумачено і застосовано положення ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», не враховано, що до другої заяви до Банку позивачка додала посвідчення учасника бойових дій, посилання районного суду на правові висновки Верховного Суду у постанові від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 є помилковими оскільки правовідносини у цих справах не є подібними. Крім того, суд не врахував, що Банк продовжує нараховувати відсотки на залишок заборгованості та протиправно користується грошовими коштами позивача, списаними в якості відсотків в розмірі 26 532,91 грн. (а.с. 157-162).

Представник АТ КБ «Приватбанк» - Стадніков Д.направив до суду письмові пояснення на апеляційну скаргу, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та рішення суду залишити без змін (а.с. 189-200).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 лютого 2023 року дану справу було призначено головуючому судді Андрієнко А.М., судді, які входять до складу колегії: Поліщук Н.В., Соколова В.В. (а.с. 163).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 березня 2023 року дану справу було призначено головуючому судді Кравець В.А., судді, які входять до складу колегії: Желепа О.В., Мазурик О.Ф.(а.с. 167-168).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 березня 2023 року відкрито апеляційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 січня 2023 року (а.с. 178-179).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 квітня 2023 року призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 02 травня 2023 року о 09 год. 40 хв.(а.с. 184).

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного суду від 02 травня 2023 року у зв`язку з настанням обставин, які унеможливлюють продовження суддею-доповідачем Кравець В.А. розгляду судової справи № 757/35572/21-ц (22-ц/824/6249/2023) призначено повторний автоматизований розподіл цивільної справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 травня 2023 року дану справу було призначено головуючому судді - Левенцю Б.Б., судді, входять до складу колегії: Борисова О.В., Ратнікова В.М. (а.с. 204).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 травня 2023 року призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 15 червня 2023 року о 10 год. 00 хв (а.с. 205).

Особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази. Повідомлення ОСОБА_1 повернулось з відміткою працівників пошти, що вказаний адресат за зазначеною ним адресою відсутній, заяв від ОСОБА_1 про зміну адреси місця проживання (перебування) до суду не надходило. Проте, апелянт ОСОБА_1 була сповіщена повідомленням її представника - адвоката Кузьменко В.С. на зазначену ним адресу електронної пошти, із забезпеченням технічної фіксації такого повідомлення. Представника апелянта ОСОБА_1 - адвокат Кузьменко В.С. подав до суду письмову заяву в якій підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, справу розглянути за відсутності позивача та його представника (а.с. 206-213).

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04).

Зважаючи на вимоги ч. 9 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ст. 131, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Згідно з частиною 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали та рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в ЗС України та з 29 березня 2019 року перебуває на посаді наукового співробітника ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією посвідчення офіцера (а.с. 11).

Згідно з копією довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.03.2021 року № 182/4/198/1/352 старший лейтенант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в зазначеному університеті; у Збройних Силах - з 30.01.2003 року (а.с. 12).

24 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з письмовою заявою в якій просила Банк зупинити нарахування та не нараховувати штрафні санкції, припинити нарахування процентів та відмінити раніше нараховані проценти з 18.03.2014 року за кредитною карткою НОМЕР_1 у зв`язку з тим, що вона є військовослужбовцем (а.с. 7).

27 березня 2020 року листом АТ КБ «Приватбанк» повідомив позивачку про відмову в задоволенні заяви, запропонував надати документи. які підтверджують право позивачки на застосування пільги, передбаченої ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (а.с. 13).

13 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з письмовою заявою в якій просила Банк зупинити нарахування та не нараховувати штрафні санкції, припинити нарахування процентів та відмінити раніше нараховані проценти з 18.03.2014 року за кредитною карткою НОМЕР_1 у зв`язку з тим, що вона є військовослужбовцем та має право на пільги відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (а.с. 15-16).

Згідно з листом АТ КБ «Приватбанк» від 11 травня 2021 року для здійснення перерахунку кредитної заборгованості банк рекомендує надати повний та належний пакет документів, а саме: письмову заяву та документи на підтвердження пільгового статусу, визначені листом Міністерства оборони України від 01.02.2019 року № 321/722 (а.с. 18).

Предметом спору, що розглянутий судом у цій справі є визнання протиправним нарахування відповідачем АТ КБ «Приватбанк» позивачці з 18.03.2014 року штрафних санкцій, пені, процентів за користування кредитом за кредитною карткою НОМЕР_1 , визнання протиправною відмову відповідача у задоволенні заяви позивача про ненарахування з початку і до закінчення особливого періоду штрафних санкцій, пені, процентів за користування кредитом, а також про відміну раніше нарахованих процентів за кредитною карткою НОМЕР_1 з 18.03.2014 року відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» і зобов`язання АТ КБ «Приватбанк» скасувати нараховані ОСОБА_1 з 18.03.2014 року усі штрафні санкції, пеню та проценти за кредитною карткою НОМЕР_1 та зобов`язання відповідача здійснити відповідний перерахунок залишку заборгованості за цією кредитною карткою.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до осіб, які належать до учасників бойових дій, належать особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що сфера дії цього закону поширюється на: 1) військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та, правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронні органи), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.

Відповідно до Указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози та збереження територіальної цілісності України» на території Луганської та Донецької областей розпочато антитерористичну операцію.

Законом України від 20 травня 2014 року № 1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» внесено зміни до статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яку доповнено пунктом 15 такого змісту: «військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються».

Згідно із Законом України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

В Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває на час розгляду справи.

Національний банк України у своєму листі від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.

Тобто на вказані пільги мають право мобілізовані позичальники, військовослужбовці Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та, правоохоронних органів спеціального призначення, залучених до проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, з метою виконання службових завдань.

Відповідний правовий висновок міститься і в постановах Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 306/1157/15-ц (провадження № 61-2525св18), від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14.

Правовідносини між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем АТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором носять зобов`язальних характер.

Проте, позивачкою ОСОБА_1 у зверненнях від 24 січня 2020 року та від 13 квітня 2021 року не надано до Банку, й районного суду документів, що підтверджують виконання нею обов`язків із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередню участь в антитерористичній операції в особливий період, а подана довідка від 26 березня 2021 року лише засвідчує проходження нею військової служби на посаді наукового співробітника ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією посвідчення офіцера.

Врахувавши вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи заявника про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є передчасними, оскільки позивачкою не надано до Банку та до суду доказів, які б давали підстави для висновку про задоволення заявлених у цій справі вимог.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 до другого звернення до Банку від 13 квітня 2021 року додавала копію посвідчення учасника бойових дій, колегія суддів визнала неспроможними та відхилила з огляду на положення ст. 367 ЦПК України, оскільки позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Кузьменко В.С. у зверненнях до Банку від 24 січня 2020 року та від 13 квітня 2021 року, та в позовній заяві таких підстав позову в районному суді не заявляли, копії посвідчення (учасника бойових дій ОСОБА_1 ) до позовної заяви та до районного суду не подавали.

Не подано таких доказів (копії посвідчення учасника бойових дій ОСОБА_1 ) й до суду апеляційної інстанції.

Поряд з цим, висновок районного суду про обрання позивачкою неефективного способу захисту порушеного права колегія суддів визнала помилковим, оскільки позивачкою заявлені вимоги, крім інших, про визнання протиправною відмову банку у задоволенні заяви щодо реалізації права, передбаченого положеннями частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Тому, оскаржуване рішення районного суду підлягає зміні із викладенням його мотивувальної частини в редакції цієї постанови, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Крім того, на думку колегії суддів, таке судове рішення не позбавляє позивачку права звертатись до Банку та до суду із відповідними вимогами та з наданням документів, що підтверджують виконання нею обов`язків із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередню участь в антитерористичній операції в особливий період.

Інші доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі ст. 141 ЦПК України понесені позивачкою судові витрати не підлягають задоволенню за рахунок відповідача

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 січня 2023 року - змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 16 червня 2023 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова