Провадження № 2/638/5439/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.,

за участю секретарів Межирицької В.Ю., Поддубкіної А.В.,

за участю

представника позивачів ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної залиттям квартири,-

ВСТАНОВИВ:

29.09.2023 позивачі звернулись до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування якого вказують, що їм на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . 28.01.2023 квартиру позивача було залито водою, факт залиття квартири зафіксований комісією ДП ЖКК АТ «Житлобуд-1». Причиною залиття квартири позивачі є витік води з радіатора систем опалення, що розташований у житловій кімнаті у середині квартири АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_2 з метою визначенні розміру шкоди та вартості ремонтних робіт позивачі звернулись до спеціалістів незалежних оцінювачів, якими визначений розмір нанесених матеріальних збитків, вартість збитків, спричинених у результаті залиття 256595 грн, вартість збитків, спричинених у результаті залиття меблів 122350 грн, загальна сума 378945 грн. після залиття квартири позивачі були вимушені орендувати житло, орендна плата складає 10 000 грн на місць, на дату подання позову витрати на оренду житла за лютий- вересень 80 000 грн. Внаслідок залиття квартири позивачем була спричинена моральна шкода, яка полягає у пережитому переляку, нервовому стресі, моральних стражданнях, переживаннях своєї сім`ї, хвилюванням за стан один одного та моральних, фізичний та психологічний стан дітей. У зв`язку з чим позивачами був визначений розмір моральної шкоди 100 000 грн. Отже, позивачем було нанесено збитків у сумі 558 945 грн, які вони просять стягнути з відповідача.

04.10.2023 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова відкрито провадження у справі, призначено спрощений розгляд справи.

Позивачі у судове засідання не з`явились, уповноважили адвоката Бєлову О.Є. представляти її інтереси в суді.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала позов, просила задовольнити у повному обсязі, з підстав, викладених у ньому.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні 13.11.2023 зазначив, що має намір вирішити справу мирним шляхом. У судове засідання, призначене на 14.12.2023 відповідач не з`явився. 14.12.2023 твід представника відповідача ОСОБА_5 надійшла заява про відкладення розгляду справи, оскільки погано себе почуває та зазначила, що відповідач також не зможе бути присутнім у зв`язку з поважними причинами.

Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Суд, вислухавши представника позивачів, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до приписів ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи розпоряжаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Судом встановлено, що позивачам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 26.05.2020, реєстр. № 2910

Як вказують позивачі та підтверджує представник позивачів у судовому засіданні, у 2021 році власниками було проведено повний ремонт квартири із використанням матеріалів провідних закордонних виробників, а також облаштовано меблі та побутову техніку високого цінового сегменту.

28.01.2023 квартиру позивачів було залито водою. Факт залиття квартири був зафіксований 30.01.2023 комісією ДП ЖКК АТ «Житлобуд-1» у складі: головного інженера виконавця послуг Федорової Алли Миколаївни, інженера ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , слюсаря-сантехніка ОСОБА_8 , в результаті чого був складений «Акт № 25 про залиття приміщення (квартири) АДРЕСА_3 » (копія додається). Даний Акт затверджено Директором ДП ЖКК АТ «Житлобуд-1» Скоріковим Г.В.

Висновок Акту: причиною залиття квартири Позивачів АДРЕСА_1 «є витік води з радіатора системи опалення, що розташований у житловій кімнаті в середині квартири АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_2 ». «Власник квартири АДРЕСА_2 мав забезпечити своєчасну підготовку об`єктів (технічного обладнання), що перебувають у його власності, до експлуатації в осінньо-зимовий період, здійснювати за ними належний догляд, утримувати їх в належному справному технічному стані». «Таким чином, нездійснення власником квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 підготовки системи опалення до експлуатації в осінньо-зимовий період, нездійснення перевірки технічного стану радіаторів, нездійснення перекриття системи централізованого опалення у своїй квартирі, після запуску теплопостачання до пошкодженого радіатора, що знаходиться у житловій кімнаті, призвело до аварії на системі центрального опалення, витіканню води з радіатора, що і стало причиною залиття квартири

АДРЕСА_4 ».

Тобто, комісією визначено, що залиття квартири позивачів сталося з вини власника квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 , відповідача.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 344450707 від 29.08.2023, квартира АДРЕСА_5 належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 1274, видавник приватний нотаріус ХМНО Корнійчук О.В.

З метою визначення розміру шкоди та вартості ремонтних робіт позивачі звернулись до спеціалістів - незалежних оцінювачів, якими був визначений розмір нанесених матеріальних збитків.

Суб`єктом оціночної діяльності, фізичною-особою підприємцем ОСОБА_9 визначено вартість збитків, спричинених в результаті залиття опорядженню квартири сума складає 256 595 грн.

Суб`єктом оціночної діяльності, ФОП ОСОБА_10 визначено вартість збитків, спричинених в результаті залиття меблям, що знаходяться в квартирі сума складає

122 350,00 грн.

Завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України).

У частині першій статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 27 травня 2021 року у справі № 761/12945/19 (провадження № 61-15575св20), від 19 лютого 2020 року у справі № 369/8038/17 (провадження № 61-1857св19).

Причиною залиття квартири АДРЕСА_1 є витік води з радіатора системи опалення, що розташований у житловій кімнаті у середині квартири АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_2 .

Розмір збитків, завданих внаслідок затоплення квартири позивачів, визначений звітом про вартість матеріальних збитків, виконаний ФОП ОСОБА_10 та звітом про незалежну оцінку ринкової вартості прямих збитків, виконаний ФОП ОСОБА_9 .

Вину у завданій позивачам шкоді відповідачем не спростовано.

Таким чином, встановивши, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 довели розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивачів, суд дійшов висновку, що завдані позивачу матеріальні збитки у розмірі 378 945 грн підлягають відшкодуванню відповідачем ОСОБА_2 .

Окрім того, позивачами заявлено вимогу про відшкодування 80 000 грн. Зазначену суму позивачами обґрунтовано наступним: після залиття їхня квартира була повністю непридатна для проживання, особливо із маленькими дітьми. Позивачі вимушені були орендувати житло, і відповідно, понесли у зв`язку з цим певні витрати. Згідно із Договором оренди квартири № 1022023 від 01.02.2023, орендна плата складає 10000,00 грн. на місяць. На дату подання позову витрати за оренду житла за лютий вересень місяці склали 80000,00 грн.

На підтвердження вказаної суми позивачами надано договір оренди квартири №1022023 від 01.02.2023, який укладено між ОСОБА_11 (власник) та ОСОБА_4 п. 5.1 вказаного договору передбачає, що за оренду квартири, у відповідності до умов договору орендар зобов`язується сплачувати 10 000 грн, кожен календарний місяць (п. 5.3 договору).

Разом з тим, доказів того, що позивачами дійсно вносила зазначена плата, у якій сумі, не надано. У зв`язку з чим вказана вимога не підлягає задоволенню.

Що стосується стягнення моральної шкоди.

В результаті винних дій відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 була завдана моральна шкода, що полягала у пережитому переляку, нервовому стресі, моральних стражданнях та переживаннях своєї сім`ї, хвилюваннях за стан один одного та моральний, фізичний та психологічний стан спільних малолітніх дітей позивачів.

Змінився звичний життєвий уклад позивачів, діти перебували у стресовому та нервовому стані, боялися чи це не черговий обстріл Росіїї, залиття квартири порушило звичайний устрій життя сім`ї позивачів, зміни звичного життєвого укладу, зокрема позивачі з момента залиття і по теперішній час відновлюють здоровий психологічний стан дітей, свій звичний розклад.

Позивачі зазнали чимало переживань та страждань з приводу того, що було пошкоджено їх майно, порушено сталий розпорядок життя, їх опанувала постійна нервова та психологічна напруга, пов`язана також із пошуком нового житла, численими переїздами, ситуація створила дискомфортні умови, вимусила подружжя обмежити час, призначений для роботи та виховання дітей. Ступінь моральних страждань індивідуальна, в індивідуальному сприйнятті події і полягає специфіка моральних страждань, - у зв`язку із чим позивачами був визначений розмір моральної шкоди, що була завдала їм внаслідок залиття квартири, у розмірі 100000, 00 грн.

Відповідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із нищенням чи пошкодженням її майна.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року в справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) вказано, що: «виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства (див. пункт 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №210/5258/16-ц зазначено, що суди, встановивши факт завдання моральної шкоди, повинні особливо ретельно підійти до того, аби присуджена ними сума відшкодування була домірною цій шкоді. Сума відшкодування моральної шкоди має бути аргументованою судом з урахуванням, зокрема, визначених у частині третій статті 23 ЦК України критеріїв і тоді, коли таке відшкодування присуджується у сумі суттєво меншій, аніж та, яку просив позивач.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31 березня 1995 року з подальшими змінами, передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Приймаючи до уваги доведений факт залиття квартири позивачами відповідачем, який підтверджуються належними доказами, що свідчить про нанесення моральних страждань позивачу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що враховуючи характер завданої шкоди, глибину та тривалість фізичних та душевних страждань позивачів, наявність та тривалість вимушених змін у їх житті, приймаючи до уваги, що відповідач не відшкодував витрати, завдані залиттям квартири, чим також заподіяв моральні страждання, з врахуванням тих зусиль, які позивачі приклали для організації свого життя, виходячи з вимог розумності, виваженості та справедливості, суд вважає достатнім і необхідним стягнути з ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 40 000 грн на користь позивачів.

За правилами ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачами сплачено судовий збір у розмірі 4471,56 грн, які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивачів, пропорційно до задоволених вимог. Позов задоволено на 75%, отже, судовий збір підлягає стягненню у розмірі 3353,70 грн (4471,56 грн*75%)

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 11, 12, 13, 19, 81, 133, 141, 158, 175, 263, 264, 265,435 ЦПК України, ст. ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної залиттям квартири задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_4 матеріальні збитки у розмірі 378 945 грн, моральну шкоду 40 000 грн, сплачену суму судового збору, пропорційно до задоволених вимог 3353,70 грн, а всього 422 298 (чотириста двадцять дві тисячі двісті дев`яносто вісім) грн 70 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

До визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до або через Харківський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований АДРЕСА_6 .

Позивач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована АДРЕСА_7 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований АДРЕСА_8 .

СУДДЯ - І.В. Семіряд