Справа № 296/5119/23
УХВАЛА

Іменем України

"05" червня 2023 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Адамович О.Й., розглянувши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства Оборони України, Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Сидорчук М.В. звернувся до Корольовського районного суду м.Житомира в інтересах ОСОБА_1 з позовною заявою в якій просить визнати батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести до державного акту цивільного стану про народження ОСОБА_2 №288 від 22.02.2023 року який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступні зміни: в графі "Батько зазначити ОСОБА_3 ", в графі Прізвище, ім`я, по батькові дитини зазначити " ОСОБА_4 "

Дослідивши матеріали справи та додані до неї документи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у ч. 3 ст. 128 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

В абз. 2 п. 15 постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

Згідно абз. 3-5 п. 7 Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, яка обов`язково набуває процесуального статусу у справі, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

В залежності від вказаного способу захисту прав та інтересів ЦПК України визначає порядок розгляду заяви (в позовному або в окремому провадженні) та встановлює правила підсудності таких справ суду.

Разом з тим з позовної заяви вбачається, що представник позивача звернувся в порядку позовного провадження в інтересах ОСОБА_1 до Міністерства оборони України та Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) з позовом про визнання батьківства особи, яка померла.

При цьому, обґрунтовуючи підсудність справи Корольовському районному суду м. Житомира представник позивача зазначив, що згідно ч.1 ст. 28 ЦПК України, позови про визнання батьківства в і д п о в і д а ч а, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Суд вважає, що підсудність справи за вибором позивача (стаття 28 ЦПК України) не може бути застосована в даному випадку, оскільки для застосування вказаної норми особа, яку позивач вважає батьком дитини, має бути відповідачем у такій справі, однак ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , а відповідачами є Міністерство оборони України (адреса: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6), Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (адреса: м. Житомир, майдан Соборний, 1). Отже при визначенні підсудності слід виходити з положень про підсудність справ за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача.

Згідно ч. 2 ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Враховуючи, що дана справа не підсудна Корольовському районному суду м.Житомира, позивачка проживає в м. Житомирі, а адреса Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) територіально відноситься до Богунського району м.Житомира, тому дану справу слід передати на розгляд Богунському районному суду м.Житомира.

Відповідно до ч.1 ст.31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 187, 258, 260, 353, 354 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства Оборони України, відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства разом із доданими до неї документами передати на розгляд до Богунського району м.Житомира за підсудністю.

Передачу справи здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О. Й. Адамович