КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року місто Київ

Справа № 362/2494/22

Апеляційне провадження № 22-ц/824/7188/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Желепи О.В.,

суддів: Мазурик О.Ф., Стрижеуса А. М.

за участю секретаря судового засідання Рябошапка М. О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Раунд Рісайклінг» на заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2022 року (ухвалене у складі судді Ковбель М. М., інформація щодо дати складання повного судового рішення відсутня)

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Раунд Рісайклінг» про стягнення заборгованості по заробітній платі,

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Раунд Рісайклінг» про стягнення заборгованості по заробітній платі, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 26.01.2022 позивач звільнився з ТОВ «Раунд Рісайклінг» за згодою сторін у відповідності до п. 1 ст. 36 КЗпП України. При звільненні позивачу не виплачено заробітну плату за період з листопада 2021 по січень 2022 року включно, а також не виплачено компенсацію за невикористану відпустку.

Оскільки станом на дату звернення з даним позовом заборгованість по заробітній платі не було погашено, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у розмірі 21315 грн. 79 коп. та середню заробітну плату за час затримки розрахунку у розмірі 34149 грн. 36 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн.

Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнутоз Товариства з обмеженою відповідальністю «Раунд Рісайклінг» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь період затримки у розмірі 34 149 грн 36 к. та 21315 грн79 к. заборгованість по заробітній платі.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2023 року заяву ТОВ «Раунд Рісайклінг» про перегляд заочного рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2022 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким заочним рішенням, представник ТОВ «Раунд Рісайклінг» 06 березня 2023 року, згідно поштової відмітки, направив на адресу Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2022 року та постановити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що розмір заробітної плати позивача відповідно до особової картки працівника складав 5 400 грн, що не відповідає розрахунку позивача.

Вказує, що позивач не з`являвся на робочому місці та не здійснював покладені на нього обов`язки.

Зазначає, що Товариство не має жодної заборгованості перед позивачем, крім того як вже зазначалось позивач на робочому місці не з`являвся, а його прогули ніхто не фіксував. Письмові докази на підтвердження вказаних обставин відсутні, оскільки такі факти ніким не встановлювались.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 березня 2023 року відкрито апеляційне провадження у даній справі та надано учасникам справи 5-денний строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу з моменту отримання даної ухвали.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 травня 2023 року зупинено провадження у даній справі до залучення до участі у справі правонаступника померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 .

Київським апеляційним судом також встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_1 не відкривалась, суду також не подавались докази постійного проживання родичів ОСОБА_1 з ним на час відкриття спадщини, тобто під час апеляційного розгляду даної справи не встановлені спадкоємців, які б могли бути залучені, як правонаступники позивача під час апеляційного перегляду справи.

Правовідносини в даній справі допускають правонаступництво.

Київським апеляційним судом також не встановлено, що ОСОБА_1 помер до ухвалення рішення про стягнення на його користь заробітної плати та середнього заробітку за затримку її виплати. Матеріали справи таких доказів не містять.

У судовому засіданні 28 листопада 2023 року представник відповідача доводи скарги підтримав, просив рішення скасувати в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь головуючого судді Желепи О.В., пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як визначено ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Рішення районного суду таким вимогам відповідає.

Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 22 цього Закону суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ст. ст. 115, 116 Кодексу Законів про працю України заробітна плата повинна сплачуватись двічі на місяць. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення.

Відповідно до роз`яснень викладених у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.99 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Згідно правового висновку, який викладено у постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 січня 2017 року у справі № 6-2912цс16, всі суми (заробітна плата, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать.

Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем ТОВ «Раунд Рісайклінг», з 13 жовтня 2020 року , обіймав посаду директора та був звільнений 26.01.2022, відповідно до копії наказу №1 про припинення трудового контракту.

Згідно довідки, виданої ТОВ «Раунд Рісайклінг» позивачу з листопада 2021 року по січень 2022 року була нарахована заробітна плата 28 393 грн. 49 коп.

З огляду на не надання суду першої інстанції доказів виплати позивачу заробітної плати за період з листопада 2021 року по січень 2022 року суд задовольнив позов позивача в межах заявлених позовних вимог в сумі 21 315 грн.

Такі висновки суду відповідають встановленим обставинам та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що згідно облікової картки працівника, заробітна плата позивача складала 5 400 грн. на місяць, що не відповідає розрахунку позивача, колегія суддів не приймає, оскільки такий доказ до суду першої інстанції до заяви про перегляд заочного рішення, а також до апеляційної скарги не долучався.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не з`являвся на робочому місці та не здійснював покладені на нього обов`язки, а також доводи про те, що Товариство не має жодної заборгованості перед позивачем, колегія суддів також не приймає, оскільки суду не було надано жодних доказів про відсутність позивача на роботі, а також докази виплати позивачу заробітної плати з листопада 2021 року по січень 2022 року.

Щодо позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні:

Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі несплати власником або уповноваженим ним органом належних звільненому працівнику сум у встановлені строки, зазначені в 116 цього Кодексу, за вiдсутностi спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні сплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Вирішуючи позовні вимоги, в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, слід зазначити, що відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»,установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставіст.117 КЗпПстягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. У разі не проведення розрахунку у зв`язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

Середньоденна заробітна плата для розрахунку середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку визначається за правилами, встановленими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУвід 08.02.1995за №100 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 2 Порядку, у випадку нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Відповідно до п. 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд першої інстанції встановив, що звільняючи позивача з роботи 26 січня 2022 року та до вирішення справи в суді, відповідач не виплатив позивачу заробітну плату.

Збільшуючи позовні вимоги 26 вересня 2022 року в частині стягнення середнього заробітку, позивач вірно зазначив що з часу звільнення до моменту збільшення позовних вимог до 20 вересня 2022 року минуло 168 робочих днів.

Згідно розрахунку середньоденної заробітної плати, зробленого позивачем в позовній заяві, середньоденна заробітна плата позивача становила 203 грн. 27 коп.

Позивачем вірно визначено середньоденна заробітна плата у відповідності до постанови № 100 КМУ

Таким чином середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні з 26 січня 2022 року до 20 вересня 2022 року становитиме 34149 грн. 36 коп.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила, що задовольняючи позов про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні , суд першої інстанції вірно встановив обставини справи , а висновки суду відповідають таким обставинам справи та вимогам Закону.

Апеляційна скарга не містить жодного доводу, який би стосувався задоволення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не встиг подати до суду першої інстанції відзиву, так як суд не оголосив перерву, колегія суддів не приймає, оскільки, як вже зазначалось вище відповідач ні до заяви про перегляд заочного рішення, ні до апеляційної скарги не надав жодного доказу, який би доводив виплату позивачу заробітної плати, проведення з ним розрахунку в день звільнення, а також відсутність позивача на роботі та не виконання ним покладених на нього обов`язків.

В частині витрат на правничу допомогу рішення не оскаржено.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки ухвалюючи рішення, суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи та дав належну оцінку всім доказам, рішення суду ухвалено з дотримання норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи, те що апеляційна скарга залишається без задоволення, судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384, 389 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Раунд Рісайклінг» залишити без задоволення.

Заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 13 грудня 2023 року.

Головуючий суддя О. В. Желепа

Судді О . Ф. Мазурик

А.М. Стрижеус