САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1685/23
Провадження №2/726/274/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2023 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Мілінчук С. В., за участі секретаря судових засідань Колісник А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи на стороні позивача без самостійних вимог: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 про встановлення порядку користування коридорами, як спільним майном багатоквартирного будинку, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до відповідачів у якій просила встановити порядок користування коридорами, як спільним майном багатоквартирного будинку.

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 13.12.2023 року було залишено без розгляду первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні приміщенням спільної сумісної власності (коридором) багатоквартирного житлового будинку, а також зустрічну позовну вимогу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні приміщеннями, які є спільною сумісною власністю співвласників багатоквартирного будинку.

У своєму позові вказує, що відповідно до свідоцтва про право власності від 03.10.2008 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності в рівних частках по 1/4 частки ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 .

Відповідно до технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 , загальна площа квартири складає 54.80 кв.м., житлова площа 33.50 кв.м. Дана квартира розташована на 1 поверсі 1 поверхового будинку і складається із двох жилих кімнат.

Вхід в квартиру АДРЕСА_2 здійснюється із коридору 1 площею 3.20 кв.м.,який є загального користування з квартирою АДРЕСА_3 .

Відповідно до свідоцтва про право власності від 05 квітня 2018 року, квартира АДРЕСА_4 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , її загальна площа становить 28.10 кв.м., розташована на 1 поверсі 1 поверхового будинку складається із двох кімнат, житлова площа 18.90 кв.м. Вхід в квартиру АДРЕСА_3 здійснюється із коридору 1 площею 3.20, який є спільним для користування із мешканцями квартири АДРЕСА_2

В 2020 році ОСОБА_43 самовільно, без походження з іншими власниками квартир здійснив певні переобладнання, а саме розібрав між приміщенням ІІІ пл. 7.80 кв.м. та приміщенням 7-5 пл. 6.50 кв.м., влаштувавши прохід та встановив двері, а в приміщенні 7-5 пл. 6.50 кв.м. розібрав стіну між приміщенням 7-5 пл. 6.50 кв.м. та житловою кімнатою 5-3 пл. 10.7 кв.м., частину стіни забив деревяними дошками, облаштував дверний пройм і встановив двері в кімнату 5-3 пл. 10.7, яке є частиною квартири АДРЕСА_3 .

Таким чином вважає, що відповідач без дозволу співвласників здійснив самовільне перепланування квартири АДРЕСА_4 . Окрім того вважає, що така діяльність відповідача порушує її право користування спільним коридором.

Враховуючи викладене та залишену без розгляду частину позовних вимог, просить суд ухвалити рішення, яким встановити порядок користування коридорами 7-5 та 7-6 у вказаному будинку, як спільним майном багатоквартирного будинку, виділивши співвласникам квартири АДРЕСА_2 у особисте користування коридор 7-6, площею 6.60 кв.м., співвласникам квартири АДРЕСА_2 виділити у особисте користування коридор 7-5 площею 6,50 кв.м.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили визначити порядок користування спільною власністю надавши у особисте користування мешканцям квартир АДРЕСА_2 і 5 коридори 7-6, площею 6.60 кв.м., та 7-5, площею 6,50 кв.м., відповідно. Зазначає, що на 1 поверсі будинку знаходяться тільки 2 квартири, інші співвласники будинку не користуються допоміжними приміщеннями на 1 поверсі та не заперечують щодо встановлення порядку його користування між сторонами. Вважає, що визначення порядку користування припинить суперечки між сторонами щодо користування спільним майном.

Відповідач та його представник не заперечували проти встановлення порядку користування майном, який визначив позивач у своєму позові.

Третя особа ОСОБА_44 не заперечувала проти виділення у особисте користування сторін вказаних коридорів.

Треті особи, які є власниками квартир у вказаному будинку та, відповідно, співвласниками майна та допоміжних приміщень, в судове засідання не зявились, однак надіслали до суду заяви у яких не заперечують щодо встановлення порядку користування спільною сумісною власністю, а саме коридорами на 1 поверсі. Зазначають, що встановлення такого порядку не порушуватиме їхніх прав, оскільки вони ними не користуються, мають відокремлені входи до квартир.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 03.10.2008 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності в рівних частках по 1/4 частки ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 .

Відповідно до технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 , загальна площа квартири складає 54.80 кв.м., житлова площа 33.50 кв.м. Дана квартира розташована на 1 поверсі 1 поверхового будинку і складається із двох жилих кімнат.

Вхід в квартиру АДРЕСА_2 здійснюється із коридору 1 площею 3.20 кв.м.,який є загального користування з квартирою АДРЕСА_3 .

Відповідно до свідоцтва про право власності від 05 квітня 2018 року, квартира АДРЕСА_4 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , її загальна площа становить 28.10 кв.м., розташована на 1 поверсі 1 поверхового будинку складається із двох кімнат, житлова площа 18.90 кв.м. Вхід в квартиру АДРЕСА_3 здійснюється із коридору 1 площею 3.20, який є спільним для користування із мешканцями квартири АДРЕСА_2 .

Як вбачається із відповіді ЧКБТІ № 1770 від 05.09.2023 року, у житловому будинку по АДРЕСА_5 знаходяться приміщення 7-5 та 7-6, які є приміщеннями загального користування.

Розміщення вказаних приміщень візуалізується у копії технічного паспорту. Встановлено, що площа приміщення 7-5 складає 6.50 кв.м, а площа приміщення 7-6 складає 6.60 кв.м.

Таким чином було встановлено, що на першому поверсі житлового будинку АДРЕСА_5 знаходяться 2 житлові квартири за АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 у яких мешкають сторони, а також ряд допоміжних приміщень загального користування, серед яких № 7-5 та № 7-6. Як вказують сторони та треті особи, вказані приміщення є коридорами. Встановлено також, що сторони виконали ряд робіт з реконструкції своїх квартир. У свою чергу, у зв`язку із проведенням робіт у вказаних допоміжних приміщеннях, у сторін виник спір щодо порядку користування ними. Вказані обставини визнаються учасниками справи та ніким не оспорюється. Питання про законність проведених реконструкцій, що має наслідком порушення прав співвласників будинку, перед судом не ставилось.

Вирішуючи питання щодо можливості визначення порядку користування вказаним майном, суд виходить з такого.

Пунктами 1, 2, 6 статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» встановлено, що:

- багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна;

- допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення);

- спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія;

Статтею 5 Закону визначено, що спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

П.1. ч. 1 ст. 6 Закону встановлено, що співвласники мають право вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників.

Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 N 76, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 25.08.2009 за N 927/11207, допоміжні приміщення житлового будинку призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування населення.

У постанові Великої Палати Верховного суду від 23 жовтня 2019 року (справа N 598/175/15-ц) Верховний Суд зазначив, що згідно з ч.2 статті 10 Закону статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою.

Відповідно до частини першої статті 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Одночасно відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України, положення якої кореспондуються з нормами ч.ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Частинами 1-2 статті 369 ЦК України встановлено, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість між ними. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, враховуючи при цьому, що таке спільне сумісне майно не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу (виділення) спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном.

У даному випадку спірні правовідносини стосуються не поділу (виділення) певного майна, а встановлення порядку користування ним з метою врегулювання спору між співвласниками.

Отже, керуючись положеннями ч. 1-2 ст. 369 ЦК України, співвласники вправі домовитись про порядок користування спільним майном. Як було встановлено судом, усі співвласники багатоквартирного будинку погодились та не заперечують щодо можливості встановлення порядку користування коридорами на 1 поверсі багатоквартирного будинку, які безпосередньо примикають до квартир сторін. Співвласники стверджують, що встановлення порядку користування коридорами, шляхом надання їх в особисте користування сторонам не порушить їхніх прав, адже усі мешканці будинку мають відокремлені входи до своїх квартир, ніхто із співвласників, окрім сторін у справі, не мешкає на 1 поверсі будинку та не користується вказаними коридорами. Вважають, що встановлення порядку користування коридорами припинить спір між сторонами, внесе визначеність у порядок користування майном.

Враховуючи, що згода співвласників має ключове значення при вирішенні спору щодо користування спільним сумісним майном, суд вважає за необхідне задовольнити заявлену позивачем позовну вимогу.

Таким чином, керуючись, ст. ст. 368-369, 355, 382, ЦК України, ст.ст. 1, 5, 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву - задовольнити.

Встановити порядок користування коридорами 7-5 (VI) площею 6.5 кв.м. та 7-6 (VII) площею 6.60 кв.м в будинку АДРЕСА_5 , як спільним майном багатоповерхового будинку, виділивши: в особисте користування співвласникам квартири АДРЕСА_2 - ОСОБА_1 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_4 коридор 7-6 (VII) площеою 6.60 кв.м, в особисте користування співвласникам квартири АДРЕСА_3 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 коридор 7-5 (VI) площею 6.5 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя С. В. Мілінчук