Справа № 302/818/23
Провадження № 2/302/180/23
Номер рядка звіту 69
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 26.05.2023 смт.Міжгір`я Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді: Сидоренко Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ), про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

26.04.2023 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 22.10.2003 року він уклав шлюб з ОСОБА_2 , який був зареєстрований відділом ДРАЦСу Подільського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 959.

Також вказує, що від шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після одруження вони спільно проживали у будинку, який нею отриманий у спадок від бабусі.

ОСОБА_1 , зазначає, що спільне життя з відповідачкою у них не склалося, з 2009 року вони не проживають як одна сім`я, спільне господарство не ведуть, спільних прав та обов`язеків не мають, їх шлюб носить виключно формальний характер. Крім того, ОСОБА_2 надала згоду на постійне проживання з ним їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 , який до теперішнього часу проживає з ним та перебуває на його утриманні, проти чого сам ОСОБА_3 не заперечує. Спору стосовно майна вони не мають. Та позивач переконаний, що подальше спільне життя, збереження шлюбу, примирення між сторонами неможливе, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить: 1) розірвати шлюб, укладений між ним, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та який зареєстрований 22.10.2003 року відділом ДРАЦСу Подільського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 959; 2) стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до дня досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 10.05.2023 відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачу ОСОБА_2 в ухвалі суду запропоновано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі з позовом і долученими до нього матеріалами надіслана відповідачці ОСОБА_2 за місцем реєстрації та фактичним місцем проживання: АДРЕСА_3 .

Ухвалою суду від 17.05.2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до дня досягнення повноліття - залишено без розгляду, за заявою представника позивача.

23.05.2023 року відповідачем ОСОБА_2 подано до суду заяву про визнання позову у цивільній справі № 302/818/23 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів та у поданій заяві відповідач вказує, що з уточненими позовними вимогами, викладеними у позовні заяві в редакції від 16.05.2023 року, вона ознайомлена та не заперечує проти задоволення позову (а.с.32).

Повно та всебічно дослідивши надані позивачем докази, якими обґрунтовуються заявлені позовні вимоги, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.13,43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що сторони по справі: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який зареєстрований 22 жовтня 2003 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 959, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, оригінал якого міститься в матеріалах даної цивільної справи.

Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у свідоцтві про народження якого батьком записаний ОСОБА_1 , позивач у справі, а в графі «мати» - ОСОБА_2 , відповідач у даній справі та копія вказаного свідоцтва містяться в матеріалах справи (а.с.11).

Нотаріально посвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Комендант О.В. заявою від 29.03.2012 року, ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) надала свою згоду та не заперечувала проти постійного проживання свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з його батьком ОСОБА_1 , та копія цієї заяви є в матеріалах справи (а.с.12).

Неповнолітній ОСОБА_3 на даний час тимчасово зареєстрований та мешкає разом з позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданою Міжгірською селищною радою № 2112- від 20.02.2023 року (а.с.7,10) та вказані обставини відповідачкою ОСОБА_2 не оспорюються.

Чинним законодавством України передбачено право подружжя на розірвання шлюбу за позовом одного із них на підставі рішення суду: зокрема, положеннями ст.104 ч.2, ст.105 ч.3, ст.110 ч.1 Сімейного кодексу України (далі СК України).

Шлюбні стосунки між сторонами припинені по причині розбіжностей характерів та різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного.

Частинами 3,4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до вимог ст.82 ЦПК України обставини, які визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини

Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи вищенаведені законодавчі норми, виходячи з принципів об`єктивності, розумності, справедливості та доцільності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, крім того, заявлені вимоги визнані відповідачем ОСОБА_2 у повному обсязі, а тому відповідно до положень ст.82 ЦПК України, не підлягають доказуванню та суд приходить до висновку, що дана сім`я розпалася остаточно та будь-яких підстав до її збереження судом не встановлено.

Крім того, оскільки позивач ОСОБА_1 наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням його до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Вивчивши обґрунтування заявлених ОСОБА_1 позовних вимог про розірвання шлюбу, приймаючи до уваги визнання відповідачем позовних вимог про розірвання шлюбу у повному обсязі, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, викладені у позовній заяві свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, шлюбні стосунки сторони не підтримують, тривалий час мешкають окремо, та формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що мають істотне значення, тому суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 , позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.7,10,11,265-268,279 ЦПК України, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 22 жовтня 2003 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 959.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області: Ю.В. СИДОРЕНКО