Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/494/23
Провадження № 2/499/192/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
15 червня 2023 року смт Іванівка
Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Кравчука Олександра Олександровича, учасника судового процесу секретаря судового засідання Кирилової Світлани Федорівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача такий.
Відповідач не подала до суду відзив проти позову.
2. Суд, з приводу неявки в судове засідання сторін, зазначає таке.
Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву в якій зазначив, що позовну заяву підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи, та просив розгляд справи проводити за його відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суд не повідомив, заяв та клопотань до суду не подавав, хоча повідомлений про час, дату і місце судового розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням.
3. Процесуальні рішення та дії у справі такі.
Суддя Іванівського районного суду Одеської області ухвалою від 15 травня 2023 року відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а учасникам справи роз`яснив право подати до суду відзив, відповіді на відзив, заперечення та обов`язок подати до суду докази.
Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 08 червня 2023 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати відклав розгляд справи, через відсутність відомостей про належне повідомлення відповідача.
Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 15 червня 2023 року постановив розглянути справу заочно.
4. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин такі.
4.1. 15 жовтня 2021 року відповідач та товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі - Товариство) уклали кредитний договір № 4921549, на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним (далі - також Договір, а.с. 7-9).
Стандартна процента ставка 1,90 % в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки, та у межах нового строку, кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача відповідно до пункту 4.2. договору (пункт 1.5.1. Договору).
Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен користування кредитом, протягом строку кредиту (пункт 3.1. Договору).
4.2. 01 грудня 2022 року Товариство та позивач уклали договір факторингу №01.12/22-Ф відповідно до якого право грошової вимоги за Договором перейшло до позивача (далі - також Договір факторингу, а.с.12-13).
За цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимог, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), пеню за порушення грошових зобов`язань, та інші платежі право на одержання яких належить клієнту (пункт 1.1. Договору факторингу).
За Актом приймання-передачі, укладеними між позивачем та Товариством, позивач набув права грошової вимоги до відповідача (а.с. 13).
4.3. 07 липня 2022 року між представником та позивачем укладений договір про надання правової допомоги (далі - також договір від 07 липня 2022 року, а.с. 21).
Звіт про надання правової допомоги за договором від 07 липня 2022 року свідчить, що вартість наданих послуг становить 8000 гривень (а.с. 22).
Позивач сплатив представнику витрати на правову допомогу у розмірі 8000 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією від 02 травня 2023 року (далі - також платіжна інструкція, а.с. 24).
5. Норми права, які застосував суд такі.
5.1. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України, далі - також ЦК).
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок : передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва (пункт 1, 2 частини 1 статті 512 ЦК).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 статті 514 ЦК).
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 ЦК).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (частина 1 статті 610 ЦК).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (частина 1 статті 629 ЦК).
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина 1 статті 638 ЦК).
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 ЦК).
Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина 1 статті 1050 ЦК).
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК).
5.2. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, далі -ЦПК).
6. Мотиви застосування норм права такі.
Товариство та відповідач підписали Договір, який містить інформацію про наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язання за Договором.
Договір підписав відповідач, що підтверджує отримання та ознайомлення ним з інформацією про умови кредитування, й про орієнтовну вартість кредиту, зважаючи на обрані ними умови кредитування, сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки (пені, штрафів).
Суд зазначає, що відповідно до Договору факторингу відбулася заміна кредитора в зобов`язанні, відступлення право вимоги за договором, зокрема позивач є новим кредитором у фінансових правовідносинах з відповідачем.
Відповідач заперечень щодо позову не надав, а суд самостійно не може поставити під сумнів, що умови договору розроблені Товариством, які діяли на час підписання не були зрозумілі відповідачу і не доведені до його відома, включаючи й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки (пені, штрафів), та порядку їх нарахування, виходячи із розмірів наведених у розрахунку.
Відтак, зважаючи на приписи зазначених у пункті 5 мотивувальної частини цього рішення норм ЦК, після підписання Договору, та отримання грошових коштів у відповідача виникає обов`язок у розмірі та на умовах, встановлених договором, повернути позивачу кредит та сплатити проценти.
Зрештою, суд зазначає, що відповідач порушив права позивача, які ґрунтуються на договорі та законі.
7. Висновок суду такий.
З огляду на зазначене суд доходить висновку, що позовну заяву належить задовольнити повністю.
8. Розподіл між сторонами судових витрат такий.
8.1. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина 1 статті 133 ЦПК).
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (частина 3 статті 133 ЦПК).
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина 1 статті 137 ЦПК).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 137 ЦПК).
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК).
8.2. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2684 гривень, які суд стягує з відповідача на користь позивача, оскільки позовна заява задоволена повністю.
8.3. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надав копію договору від 07 липня 2022 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, довіреність; платіжне доручення.
З огляду на принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат та розумності їх розміру, зважаючи на конкретні обставини справи, суд доходить висновку, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 гривень, є обґрунтованими, співмірними та доведеними.
Суд зауважує, що відповідач не подав до суду клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами, тому підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням приписів частини 5, 6 статті 137 ЦПК відсутні.
8.4. Такі висновки, узгоджуються з правовою позицією викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, суд зазначив, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
У постанові Верховного Суду від 22 грудня 2020 року по справі № 143/173/19 суд зазначив, що згідно з частинами п`ятою, шостою статті 137 ЦПК у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Керуючись статтями 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК, суд,
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою до Іванівського районного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду, відповідачем у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, а позивачем у загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення.
Повний текст заочного рішення складено 15 червня 2023 року.
СуддяОлександр КРАВЧУК