ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 602/743/21Головуючий у 1-й інстанції Радосюк А.В.
Провадження № 22-ц/817/298/23 Доповідач - Дикун С.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

Головуючої - Дикун С.І.

Суддів - Костів О. З., Хома М. В.,

за участі секретаря - Жук В.М.

учасників справи - відповідачки - позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 ; позивача ОСОБА_3 та його представників адвокатів - Баранець О.А.;Притули О.Б.; представника Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради - Борецької Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу №602/743/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Назаренко Яна Володимирівна, на рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 4 січня 2023 року у справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області, Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі матері у вихованні дитини, постановленого суддею Радосюком А.В., -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог вказував, що він є батьком малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з ним та перебуває на його утриманні. Від моменту народження доньки відповідач ОСОБА_1 не виконувала належним чином свої материнські обов`язки щодо виховання дитини, її участь у житті дитини була короткостроковою, а починаючи з 23.03.2020 року зовсім не цікавиться їхньою донькою, участі у її забезпеченні та піклуванні не бере, прямо ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання доньки. Зазначає, що ще до народження доньки та до 23.03.2020 року він повністю утримував ОСОБА_1 , відповідач добровільно покинула доньку саму у квартирі та поїхала кудись з іншим чоловіком. З 23.03.2020 року по даний час відповідач не бере участі у вихованні дитини, донькою жодним чином не цікавиться, не підтримує спілкування з нею, на телефонні дзвінки та повідомлення не відповідає. Відповідач оформила допомогу у зв`язку із народженням дитини, яку отримує по даний час, проте будь-яких коштів на утримання доньки не надає, кошти витрачає на власні потреби. Жодних перешкод у проживанні, спілкуванні чи вихованні відповідача з дитиною він ніколи не чинив. В кінці червня 2021 року до нього зателефонували з поліції з приводу написання відповідачем заяви, що їй не відомо де знаходиться її донька та вона нібито бажає з нею бачитися. Однак для дитини вона є не знайомою жінкою. Зважаючи на найкраще забезпечення інтересів дитини, просить позбавити відповідача ОСОБА_1 батьківських прав стосовно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Просить стягнути з відповідачки в його користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі усіх видів її заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_1 подала зустрічний позов до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області, Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі матері у вихованні дитини, у якому просить зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у спілкуванні її з дитиною ОСОБА_4 та визначити наступний спосіб у спілкуванні з дитиною: 1) протягом трьох місяців після набрання законної сили рішенням суду по справі № 602/743/21: встановити ОСОБА_1 графік побачень із донькою ОСОБА_4 : І,ІІІ субота та неділя місяця з 10.00 год. до 13.00 год.; побачення із дитиною проводити у дитячому розважальному центрі «Країна мрій» (вул.15-го Квітня,5а, м.Тернопіль, Тернопільська область) у присутності представника Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради та батька ОСОБА_3 , із покладенням на ОСОБА_1 обов`язку оплачувати витрати пов`язані із такими побаченнями; зобов`язати ОСОБА_3 кожної І,ІІІ суботи та неділі місяця з 10.00 год. до 13.00 год. забезпечити свою явку та явку малолітньої ОСОБА_4 у приміщення дитячого розважального центру « Країна мрій » ( вул.15-го Квітня,5а, м.Тернопіль, Тернопільська область ); допустити можливість щоденного спілкування матері з дитиною засобами телефонного, електронного та інших засобів зв`язку; допустити можливість матері брати участь у навчальних, виховних заходах дитини, з дотриманням розпорядку навчального закладу; 2) в період поміж трьох і шість місяців після набрання законної сили рішенням суду по справі № 602/743/21: встановити ОСОБА_1 графік побачень із донькою ОСОБА_4 : І,ІІІ субота та неділя місяця з 10.00 год. до 13.00 год.; побачення із дитиною проводити у дитячому розважальному центрі «Країна мрій» (вул.15-го Квітня,5а, м.Тернопіль, Тернопільська область) без присутності батька дитини ОСОБА_3 , із покладенням на ОСОБА_1 обов`язків повідомлення батька дитини про місце перебування дитини та оплати витрат пов`язаних із такими побаченнями; зобов`язати ОСОБА_3 кожної І,ІІІ суботи та неділі місяця з 10.00 год. до 13.00 год. забезпечити явку малолітньої ОСОБА_4 у приміщення дитячого розважального центру « Країна мрій » ( вул.15-го Квітня,5а, м.Тернопіль, Тернопільська область ); допустити можливість щоденного спілкування матері з дитиною засобами телефонного, електронного та інших засобів зв`язку; допустити можливість матері брати участь у навчальних, виховних заходах дитини, з дотриманням розпорядку навчального закладу; 3) після шести місяців по набранню законної сили рішенням суду по справі № 602/743/21: встановити ОСОБА_1 графік побачень із донькою ОСОБА_4 : І,ІІІ субота та неділя місяця з 10.00 год. до 18.00 год.; побачення із дитиною проводити в м.Тернопіль у місцях відпочинку, розважальних, навчальних, оздоровчих центрах, без присутності батька дитини ОСОБА_3 , із покладенням на ОСОБА_1 обов`язків повідомлення батька дитини про місце перебування дитини; допустити можливість щоденного спілкування матері з дитиною засобами телефонного, електронного та інших засобів зв`язку; допустити можливість матері брати участь у навчальних, виховних заходах дитини, з дотриманням розпорядку навчального закладу.

Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 04 січня 2023 року позов ОСОБА_3 (мешканця АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт паспорт № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 (мешканки АДРЕСА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області ( місце знаходження: м.Ланівці вул..Незалежності,34 Кременецького району Тернопільської області) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини задоволено.

Позбавлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав щодо її малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Стягнуто з ОСОБА_1 , зареєстрованої АДРЕСА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , в користь ОСОБА_3 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт паспорт № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 , зареєстрованої АДРЕСА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , в користь держави 908 гривень 00 копійок судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 (мешканки АДРЕСА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_3 (мешканця АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт паспорт № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області (місце знаходження: м.Ланівці вул.Незалежності,34 Кременецького району Тернопільської області), Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради (місце знаходження: м.Тернопіль вул.Шевченка,1 Тернопільської області) про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі матері у вихованні дитини відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Назаренко Я.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Лановецького районного суду від 4 січня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 у задоволенні його позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів та задовольнити її зустрічний позов про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та визначенні способу та участі матері у вихованні дитини.

Посилається на те, що суд не в повній мірі з`ясував обставини справи і дослідив докази однобічно. Зокрема, судом було враховано усе, що було сказано зі сторони ОСОБА_3 , свідчення брата, який є близьким родичем та може давати свідчення в користь брата суб`єктивно та упереджено. Доказування ОСОБА_3 ґрунтується на його словах, які не підкріплені жодним документом. Зазначає, що її доказування ґрунтується на письмових доказах, зокрема - виклики поліції, призначений органом опіки графік побачень з дитиною, та висновок органу опіки про недоцільність позбавлення матері батьківських прав. Жодні з цих доказів не були прийняті судом до уваги.

Твердження батька дитини, що вона залишила дитину в квартирі саму і поїхала з іншим чоловіком, є безпідставним і не підкріплені жодним доказом. Для свідчення такого факту батьку потрібно було викликати поліцію для встановлення перебування малолітньої дитини самої в квартирі.

У день, коли дитина опинилась у батька відбувся конфлікт між батьком та мамою дитини, ОСОБА_5 забрав дитину і не повернув ні через годину, ні через дві. Вказує на те, що боялась батька дитини, оскільки він неодноразово чинив домашнє насильство по відношенню до неї, має дуже вибуховий характер. Вона дзвонила в поліцію з тим, що батько забрав дитину і не віддає, на що їй пояснили, що поки немає рішення суду про позбавлення його батьківських прав, поліція нічого з цим зробити не може, бо він такий самий батько дитини, як і вона мати.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 посилається на те, що апеляційна скарга не підялгає до задоволення, оскільки із наявних у справі доказів вбачається, що ОСОБА_1 добровільно відмовилася від виконання батьківських обов`язків та віддала йому доньку. ОСОБА_1 з дня народження доньки проживала з донькою в сукупності 5-6 місяців. Він неодноразово перед народженням дитини і після народження перераховував ОСОБА_1 кошти у досить значному розмірі на її утримання та утримання доньки.

Зазначає, що ОСОБА_1 прийняла самостійне рішення та забрала доньку і поїхала проживати до своїх батьків у Херсонську область в с. Раденськ. Перешкоди у цьому їй ніхто не чинив, тому ОСОБА_1 могла проживати з донькою у своїх батьків, якщо вона не бажала проживати у місті Тернополі.

Вказує на те, що дитина проживала в неналежних умовах, оскільки у будинку, в якому вона проживала у с. Раденськ, у відкритому доступі зберігалися хімічні речовини для підживлення рослин у великих кількостях. Із жовтня 2019 року по грудень 2019 року ОСОБА_1 не цікавилася донькою.

Він вчиняв всі необхідні дії, щоб ОСОБА_1 мала змогу проживати разом із донькою, виховувати її, дбати про неї та отримувала від нього немалі кошти на забезпечення власного побуту та побуту дитини.

Окрім того, рішення залишити дитину батькові та не спілкуватися із донькою ОСОБА_1 прийняла добровільно. Оскільки дівчинка не знає біологічної матері, свідоме життя дитина проводила з батьком та іншою жінкою, яку вважає матір`ю, ним було прийнято рішення звернутися до суду із позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 .

Мотивом для звернення до суду, було намагання його вберегти доньку від глибокої моральної травми, оскільки всі попередні дії ОСОБА_1 свідчать про те, що донька їй не потрібна, все, що її цікавило, це кошти, які вона отримувала від батька дитини на утримання дитини, в період коли проживала з дитиною.

Під час розгляду справи в апеляційному суді відповідачка-позивачка ОСОБА_1 у режимі відеоконференції на власні технічні засоби та її представник ОСОБА_2 підтримали вимоги апеляційної скарги, посилаючись на викладені у ній доводи. Окрім того, ОСОБА_1 повідомила, що ніколи не ухилялася від виконання своїх обов`язків по вихованню дочки ОСОБА_6 , а, навпаки, неодноразово зверталась у поліцію з приводу неправомірних дій батька дитини - ОСОБА_3 , який переховував від неї дитину та не давав їй бачитися із дочкою. На даний час, спасаючись від воєнної агресії російської федерації перебуває за межами України у Канаді, повертатися не має змоги, оскільки її рідне с. Раденськ Херсонської області перебуває під окупацією російських військових. Має намір обов`язково повернутися в Україну, а тому підтримує свої вимоги в апеляційній скарзі про скасування рішення суду про позбавлення її батьківських прав щодо дочки та просить задовольнити її вимоги про встановлення графіку побачень із дитиною та просить надати їй можливість спілкуватися з дитиною усіма засобами зв`язку на час її перебування за межами України.

Позивач-відповідач ОСОБА_3 та його представники заперечили апеляційну скаргу. Рішення суду першої інстанції вважають законним та обґрунтованим, посилаються на обставини свідомого ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дочки ОСОБА_6 шляхом залишення дитини 23.03.2020 року, котру вона з цього часу не намагалася побачити.

Представник третьої особи у вирішенні спору покладається на думку суду, підтримує висновок Тернопільської міської ради щодо відсутності підстав для позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав та надання їй графіку побачень із дитиною.

Представник Служби у справах дітей Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області у судове засідання, організоване судом шляхом надання можливості участі у режимі відеоконференції не з`явився в мережі, є належно повідомленим про час та дату розгляду справи, що не є перешкодою для розгляду справи у його відсутності відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , її батьками є учасники справи - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 04 червня 2019 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (т.1 а.с.6).

Як вбачається із копії висновку ДОП Олешківського ВП Новокаховського ВП ГУНП України в Херсонській області від 31.07.2019 року по матеріалах ЖСО № 6698 від 26.07.2019 року, 26.07.2019 року до ч/ч Олешківського ВП Новокаховського ВП ГУНП України в Херсонській області надійшло повідомлення ОСОБА_1 про те, що просить прийняти міри до свого колишнього співмешканця ОСОБА_3 , який у телефонній розмові погрожував спричиненням тілесних ушкоджень заявниці. З заявницею ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було проведено бесіду про недопущення з їхньої сторони подібних конфліктів та попереджено про адміністративну відповідальність. В даному факті повідомлення відсутній склад адміністративного чи кримінального правопорушення (т.1 а.с.38).

Відповідно до копії талона-повідомлення єдиного обліку № 23882 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.06.2021 року, 02.06.2021 року о 12 год 26 хв. із заявою звернулась ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_3 , житель АДРЕСА_4 , вчиняє конфлікт, погрожує, не повертає спільну дитину (т.1 а.с.37).

Згідно повідомлення Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області від 24.06.2021 року № 4299, звернення ОСОБА_1 про те, що 22.03.2020 року під час конфлікту з ОСОБА_3 він застосував до неї домашнє насильство, забрав дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не дозволяє бачитися та на зв`язок не виходить, зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Тернопільський РУ поліції ГУНП в Тернопільській області за № 23882 від 02.06.2021 року. В ході проведення перевірки встановлено, що ОСОБА_3 разом із малолітньою дитиною ОСОБА_4 проживає за адресою АДРЕСА_5 . Під час спілкування з вищевказаним громадянином проведено профілактично - роз`яснювальну бесіду з метою недопущення подібного вчинку у майбутньому та письмово повідомлено Тернопільський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради. По даному випадку складено довідку, оскільки у даному випадку відсутнє кримінальне правопорушення (т.1 а.с.36).

Відповідно до Висновку органу опіки та піклування про встановлення порядку участі матері ОСОБА_1 у вихованні дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженого рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради №648 від 04 серпня 2021 року, рекомендовано матері ОСОБА_1 брати участь у вихованні дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до графіку спілкування в такі дні: І-ІІІ субота та неділя місяця з 10.00 год. до 13.00 год. Побачення повинні відбуватися в місцях культурно розважального характеру та території м.Тернополя, в присутності батька ОСОБА_3 . Із даного висновку вбачається, що органом опіки і піклування було розглянуто заяву ОСОБА_1 від червня 2021 року та матеріали про встановлення порядку участі матері ОСОБА_1 у вихованні дитини ОСОБА_4 . Мати дитини повідомила, що у неї з батьком дитини ОСОБА_3 виник спір щодо її участі у вихованні доньки. З метою розв`язання цього спору, ОСОБА_1 бажає брати участь у вихованні дочки шляхом встановлення графіку побачень (т.1 а.с.39-40).

Згідно з копією талона-повідомлення єдиного обліку № 35263 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 22.08.2021 року, 21.08.2021 року о 10:04 год. надійшло повідомлення ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_6 , її цивільний чоловік ОСОБА_3 не дозволяє їй бачитись із їх спільною дитиною віком 2 роки (дівчинка ОСОБА_6 ), є рішення соціальних служб на побачення. Прибувши за вказаною адресою була виявлена заявниця ОСОБА_1 , яка повідомила, що на лінію 102 звернулася з метою отримання роз`яснення норм чинного законодавства та з метою фіксації її звернення щодо невиконання її колишнім співмешканцем ОСОБА_3 рішення Тернопільської міської ради про побачення із їхньою спільною дитиною (т.1 а.с.38).

З копії талона-повідомлення єдиного обліку № 35354 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 22.08.2021 року, вбачається, що 22.08.2021 року о 10:11 год. надійшло повідомлення ОСОБА_1 , що ОСОБА_3 в АДРЕСА_6 не пускає її на побачення з дитиною, заявниця ОСОБА_1 повідомила, що звернулася з метою фіксації факту того, що у неї 22.08.2022 року не відбулося побачення з донькою згідно графіку побачень, оскільки дверей даної квартири, де мав би проживати ОСОБА_3 разом із донькою ніхто не відчиняв. При телефонуванні на номер телефону НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_7 , оператор повідомляв, що з даним абонентом відсутній зв`язок (т.1 а.с.37).

Відповідно до копії інформації Тернопільського районного УП ГУНП в Тернопільській області № 6419 від 20.09.2021 року, звернення ОСОБА_1 прийнято і зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» ( журнал єдиного обліку) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області за № 35354 від 22.08.2021 року. В ході проведення перевірки за повідомленням проводилося неодноразове відвідування адреси АДРЕСА_5 , але жодного разу дверей ніхто не відчинив. Встановити місце проживання ОСОБА_3 не представилося можливим. При встановленні місця знаходження ОСОБА_3 будуть вжиті заходи щодо недопущення вчинення ним подібних випадків в майбутньому. На даний час у вказаних матеріалах не вбачається підстав для внесення відомостей до ЄРДР та початку розслідування (т.1 а.с.127).

З копії довідки № 5397, виданої 21 вересня 2021 року Лановецькою міською радою Кременецького району Тернопільської області(т.1 а.с.126) та інформації відділення поліції №2 (м.Ланівці) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області № 5548/110/01-2021 від 16.11.2021 року (т.1 а.с.171) вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , однак, по місцю реєстрації не проживає.

Згідно з копією відповіді Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради № 820/05-24.3.1/24-65 від 28.09.2021 року на адвокатський запит, 09.09.2021 року в службу у справах дітей управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей надійшла заява від ОСОБА_1 . Спеціалістами служби у справах дітей управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей відвідано неодноразово за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_5 . Дверей помешкання ніхто не відчиняв. На виклики у службу у справах дітей управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей ОСОБА_3 не з`явився, на телефонні дзвінки не відповідає. Відповідно, провести роботу з ОСОБА_3 працівниками служби у справах дітей управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей, не має можливості (т.1 а.с.126).

Відповідно до копії повідомлення КНП «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня», у період з 10.12.2019 року по 13.13.2019 року дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на стаціонарному лікуванні у інфекційному відділенні КНП «ТМДКЛ» з діагнозом: В 08,2. По догляду за хворою дитиною перебував батько дитини ОСОБА_3 , який дуже добре справлявся із своїми обов`язками. Оскільки госпіталізація дитини відбувалася в 2019 році, то по терміну давності неможливо вказати, чи її матір ОСОБА_1 провідувала дитину і чи цікавилася станом її здоров`я (т.1 а.с.165).

Згідно з копією повідомлення Управління соціальної політики Херсонської районної державної адміністрації Херсонської області № 1/1-422 від 04.11.2021 року, ОСОБА_1 отримує допомогу при народженні дитини на доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01 травня 2019 року по теперішній час (т.1 а.с.149).

Відповідно до довідки-характеристики № 4847/10-05, виданої 02.08.2022 року Лановецькою міською радою Кременецького району Тернопільської області, ОСОБА_3 дійсно зареєстрований, але не проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Депутатом не є, на даного громадянина скарги та зауваження від громадян села не поступали, зауважень з боку міської ради до ОСОБА_3 немає (т.2 а.с.54).

На виконання ухвали Лановецького районного суду від 18 лютого 2022 року - орган опіки і піклування - Тернопільська міська рада надала висновок від 04.05.2022 року, затверджений рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №414 щодо недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 стосовно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановлення графіку побачень ОСОБА_1 із дочкою ОСОБА_8 : І-ІІІ субота та неділя з 10.00 год до 13.00 год. У перші три місяці з початку таких побачень вони повинні відбуватися в присутності батька дитини, за бажанням дитини, в місцях культурно-розважального характеру призначених для повноцінного розвитку дитини.

Задовольняючи позовні вимоги за первісним позовом про позбавлення батьківських прав, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не бере участі у вихованні дитини, не провідує, не цікавиться здоров`ям дитини, морально та матеріально не підтримує, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання та не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення.

Окрім того, суд керувався тими обставинами, що ОСОБА_1 18 травня 2022 року була засуджена Свалявським районним судом Закарпатської області за зберігання наркотичних засобів у великих розмірах без мети збуту для власного вживання, за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України (т.2 а.с.56-58), що свідчить про вживання нею наркотичних засобів та є додатковою підставою для позбавлення батьківських прав.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову про усунення перешкод у у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі матері у вихованні, суд першої інстанції виходив з того, що будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог ОСОБА_1 суду не подано.

У відповідності до ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду не у повній мірі відповідає вказаним вимогам.

Колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції в частині задоволення первісних позовних вимог про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та в частині відмови у зустрічних позовних вимогах ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі матері у вихованні дитини .

Згідно із ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України (надалі СК України) мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Принцип «найкращих інтересів дитини» є пріоритетним при вирішенні справ цієї категорії.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (Наведена позиція є сталою при застосуванні до даних правовідносин і відображена постановах Верховного Суду, зокрема, від 28.03.2019 по справі №559/1553/16-ц; від 09.11.2020 у справі №753/9433/17 та постанові від 06.05.2020 у справі №753/2025/19).

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших незалежних від неї причин.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при винній поведінці когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року №789-XII, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Позбавляючи батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітньої дочки ОСОБА_6 суд першої інстанції не врахував, що матеріали справи не містять доказів того, що в даному випадку наявні обставини, які б свідчили про свідоме нехтування відповідачкою ОСОБА_1 своїми батьківськими обов`язками. Також матеріали справи не містять доказів того, що до неї застосовувались будь-які заходи впливу, які виявилися безрезультатними, тобто доказів того, що ОСОБА_1 систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Навпаки, в матеріалах справи наявні чисельні звернення ОСОБА_1 до поліції та органів опіки і піклування з приводу перешкод, які чинить батько дитини - ОСОБА_3 у спілкуванні з дитиною. Зокрема, як вбачається із копії висновку ДОП Олешківського ВП Новокаховського ВП ГУНП України в Херсонській області від 31.07.2019 року по матеріалах ЖСО № 6698 від 26.07.2019 року, 26.07.2019 року до ч/ч Олешківського ВП Новокаховського ВП ГУНП України в Херсонській області надійшло повідомлення ОСОБА_1 про те, що просить прийняти міри до свого колишнього співмешканця ОСОБА_3 , який у телефонній розмові погрожував спричиненням тілесних ушкоджень заявниці. (т.1 а.с.38).

Відповідно до копії талона-повідомлення єдиного обліку № 23882 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.06.2021 року, 02.06.2021 року о 12 год 26 хв. із заявою звернулась ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_3 , житель АДРЕСА_4 , вчиняє конфлікт, погрожує, не повертає спільну дитину (т.1 а.с.37).

Згідно повідомлення Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області від 24.06.2021 року № 4299, звернення ОСОБА_1 про те, що 22.03.2020 року під час конфлікту з ОСОБА_3 він застосував до неї домашнє насильство, забрав дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не дозволяє бачитися та на зв`язок не виходить, зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Тернопільський РУ поліції ГУНП в Тернопільській області за № 23882 від 02.06.2021 року. В ході проведення перевірки встановлено, що ОСОБА_3 разом із малолітньою дитиною ОСОБА_4 проживає за адресою АДРЕСА_5 . Під час спілкування з вищевказаним громадянином проведено профілактично - роз`яснювальну бесіду з метою недопущення подібного вчинку у майбутньому та письмово повідомлено Тернопільський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради. (т.1 а.с.36).

Відповідно до Висновку органу опіки та піклування про встановлення порядку участі матері ОСОБА_1 у вихованні дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженого рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради №648 від 04 серпня 2021 року, рекомендовано матері ОСОБА_1 брати участь у вихованні дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до графіку спілкування в такі дні: І-ІІІ субота та неділя місяця з 10.00 год. до 13.00 год. Побачення повинні відбуватися в місцях культурно розважального характеру та території м.Тернополя, в присутності батька ОСОБА_3 . Із даного висновку вбачається, що органом опіки і піклування було розглянуто заяву ОСОБА_1 від червня 2021 року та матеріали про встановлення порядку участі матері ОСОБА_1 у вихованні дитини ОСОБА_4 . Мати дитини повідомила, що у неї з батьком дитини ОСОБА_3 виник спір щодо її участі у вихованні доньки. З метою розв`язання цього спору, ОСОБА_1 бажає брати участь у вихованні дочки шляхом встановлення графіку побачень (т.1 а.с.39-40).

Однак, даний графік ОСОБА_3 не було дотримано.

Так, згідно з копією талона-повідомлення єдиного обліку № 35263 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 22.08.2021 року, 21.08.2021 року о 10:04 год. надійшло повідомлення ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_6 , її цивільний чоловік ОСОБА_3 не дозволяє їй бачитись із їх спільною дитиною віком 2 роки (дівчинка ОСОБА_6 ), є рішення соціальних служб на побачення. Прибувши за вказаною адресою була виявлена заявниця ОСОБА_1 , яка повідомила, що на лінію 102 звернулася з метою отримання роз`яснення норм чинного законодавства та з метою фіксації її звернення щодо невиконання її колишнім співмешканцем ОСОБА_3 рішення Тернопільської міської ради про побачення із їхньою спільною дитиною (т.1 а.с.38).

З копії талона-повідомлення єдиного обліку № 35354 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 22.08.2021 року, вбачається, що 22.08.2021 року о 10:11 год. надійшло повідомлення ОСОБА_1 , що ОСОБА_3 в АДРЕСА_6 не пускає її на побачення з дитиною, заявниця ОСОБА_1 повідомила, що звернулася з метою фіксації факту того, що у неї 22.08.2022 року не відбулося побачення з донькою згідно графіку побачень, оскільки дверей даної квартири, де мав би проживати ОСОБА_3 разом із донькою ніхто не відчиняв. При телефонуванні на номер телефону НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_3 , оператор повідомляв, що з даним абонентом відсутній зв`язок (т.1 а.с.37).

Відповідно до копії інформації Тернопільського районного УП ГУНП в Тернопільській області № 6419 від 20.09.2021 року, звернення ОСОБА_1 прийнято і зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області за № 35354 від 22.08.2021 року. В ході проведення перевірки за повідомленням проводилося неодноразове відвідування адреси АДРЕСА_5 , але жодного разу дверей ніхто не відчинив. Встановити місце проживання ОСОБА_3 не представилося можливим. При встановленні місця знаходження ОСОБА_3 будуть вжиті заходи щодо недопущення вчинення ним подібних випадків в майбутньому.(т.1 а.с.127).

Згідно із відповіддю Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради № 820/05-24.3.1/24-65 від 28.09.2021 року на адвокатський запит, 09.09.2021 року в службу у справах дітей управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей надійшла заява від ОСОБА_1 . Спеціалістами служби у справах дітей управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей відвідано неодноразово за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_5 . Дверей помешкання ніхто не відчиняв. На виклики у службу у справах дітей управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей ОСОБА_3 не з`явився, на телефонні дзвінки не відповідає. Відповідно, провести роботу з ОСОБА_3 працівниками служби у справах дітей управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей, не має можливості (т.1 а.с.126).

Висновок від 04.05.2022 року, затверджений рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №414 щодо недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 стосовно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановлення графіку побачень ОСОБА_1 із дочкою ОСОБА_8 : І-ІІІ субота та неділя з 10.00 год до 13.00 год. У перші три місяці з початку таких побачень вони повинні відбуватися в присутності батька дитини, за бажанням дитини, в місцях культурно-розважального характеру призначених для повноцінного розвитку дитини.

Між матір`ю та батьком існує особистісний конфлікт та наявні тривалі неприязні відносини, ОСОБА_3 чинить перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною, внаслідок чого остання не бере участі у вихованні дитини.

Доводи позивача ОСОБА_3 про залишення матір`ю дитини 23.03.2020 року самої в квартирі не можуть бути прийняті на підтвердження протиправної поведінки матері, оскільки такий факт ОСОБА_1 заперечується, а із тексту позову вбачається, що ОСОБА_1 в цей день попередньо телефонувала батькові дитини та просила його приїхати і побути з дитиною на час, коли вона піде в магазин, однак він не приїхав, так як зрозумів, що ОСОБА_1 може не повернутися (т.1 а.с.2).

Позов до суду про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів подано ОСОБА_3 23.07.2021 року фактично після звернення ОСОБА_1 до поліції 02.06.2021 року та органу опіки і піклування з приводу чинення їй перешкод ОСОБА_3 у спілкуванні з дитиною.

За таких обставин, у суду першої інстанції не було правових підстав для застосування до ОСОБА_1 крайньої міри відповідальності - позбавлення її батьківських прав.

Посилання суду на вирок Свалявського районного суду Закарпатської області від 18 травня 2022 року у справі № 306/692/22, яким ОСОБА_1 визнано винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України (т.2 а.с.56-58), що, на думку суду, свідчить про вживання нею наркотичних засобів, як додаткову підставу для позбавлення батьківських прав, не відповідає вимогам ст.164 СК України. Так, за вказаною нормою, відповідно до вимог п.п.4 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо він, вона є хронічними алкоголіками або наркоманами. Доказів, що ОСОБА_1 є хронічною наркоманкою матеріали справи не містять, і вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 18 травня 2022 року таких обставин не встановлено. Окрім того, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 були заявлені з підстав її ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дочки, п.п. 2 ч.1 ст. 164 СК України і у встановленому порядку підстави позову не змінювалися. За таких обставин, суд при вирішенні позову про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 вийшов за межі позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, рішення суду в частині задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 ухвалено без дотримання вимог матеріального і процесуального права та без урахування фактичних обставин справи у зв`язку з чим підлягає скасуванню із відмовою у задоволенні первісних позовних вимог ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Щодо вирішення зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі матері у вихованні дитини, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.3 Конвенції "Про права дитини" (далі - Конвенція), схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 року та ратифікованою постановою ВРУ від 27.02.1991 року № 789-XII, вказано, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 9 Конвенції встановлено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ст.18 Конвенції батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Дитинство в Україні охороняється державою (частина третя статті 51 Конституції України). Пріоритетом у правовому регулюванні сімейних відносин є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (частина друга статті 1, частина третя статті 5 Сімейного Кодексу України. Ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини, Україна визнала, що дитині для повного і гармонійного розвитку особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові та розуміння.

За правилами ч.4 ст.19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Отже, обов`язки щодо забезпечення розвитку дитини покладаються на обох батьків, кожен з батьків зобов`язаний приймати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, а між батьками та дитиною повинен існувати систематичний психоемоційний контакт, при цьому слід дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Виховання та розвиток дітей є обов`язком батьків відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України.

Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини та мають право обирати форми та методи виховання, крім них, які суперечать закону, моральним засадам суспільства (ст. 151 СК України).

Відповідно до ч. 2, 3 ст.157 Сімейного кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Таким чином, європейським та національним законодавством закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. У іншого з батьків виникає зустрічний обов`язок не чинити цьому перешкоди.

Згідно із ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Відмовляючи у зустрічному позові, суд не звернув увагу на обставини чинення перешкод батьком дитини ОСОБА_3 матері ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною, які підтверджується чисельними зверненнями ОСОБА_1 у поліцію та до органів опіки і піклування:

1) повідомленням Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області від 24.06.2021 року № 4299, відповідно до якого зафіксоване звернення ОСОБА_1 про те, що 22.03.2020 року під час конфлікту з ОСОБА_3 він застосував до неї домашнє насильство, забрав дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не дозволяє бачитися та на зв`язок не виходить (т.1 а.с.36).

2) копією талона-повідомлення єдиного обліку № 23882 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.06.2021 року, яким підтверджено, що 02.06.2021 року о 12 год 26 хв. із заявою звернулась ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_3 , житель АДРЕСА_4 , вчиняє конфлікт, погрожує, не повертає спільну дитину (т.1 а.с.37).

3) висновком органу опіки та піклування про встановлення порядку участі матері ОСОБА_1 у вихованні дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженого рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради №648 від 04 серпня 2021 року, яким рекомендовано матері ОСОБА_1 брати участь у вихованні дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до графіку спілкування в такі дні: І-ІІІ субота та неділя місяця з 10.00 год. до 13.00 год. Побачення повинні відбуватися в місцях культурно розважального характеру та території м.Тернополя, в присутності батька ОСОБА_3 . Із даного висновку вбачається, що органом опіки і піклування було розглянуто заяву ОСОБА_1 від червня 2021 року та матеріали про встановлення порядку участі матері ОСОБА_1 у вихованні дитини ОСОБА_4 . Мати дитини повідомила, що у неї з батьком дитини ОСОБА_3 виник спір щодо її участі у вихованні доньки. З метою розв`язання цього спору, ОСОБА_1 бажає брати участь у вихованні дочки шляхом встановлення графіку побачень (т.1 а.с.39-40).

4) копією талона-повідомлення єдиного обліку № 35263 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 22.08.2021 року, з якого вбачається, що 21.08.2021 року о 10:04 год. надійшло повідомлення ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_6 , її цивільний чоловік ОСОБА_3 не дозволяє їй бачитись із їх спільною дитиною дівчинкою ОСОБА_6 , є рішення соціальних служб на побачення. (т.1 а.с.38).

5) копією талона-повідомлення єдиного обліку № 35354 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 22.08.2021 року, яким стверджується, що 22.08.2021 року о 10:11 год. надійшло повідомлення від ОСОБА_1 , що ОСОБА_3 в АДРЕСА_6 не пускає її на побачення з дитиною, заявниця ОСОБА_1 повідомила, що звернулася з метою фіксації факту того, що у неї 22.08.2022 року не відбулося побачення з донькою згідно графіку побачень, оскільки дверей даної квартири, де мав би проживати ОСОБА_3 разом із донькою ніхто не відчиняв. При телефонуванні на номер телефону НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_7 , оператор повідомляв, що з даним абонентом відсутній зв`язок (т.1 а.с.37).

6) відповіддю Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради № 820/05-24.3.1/24-65 від 28.09.2021 року, із якої вбачається, що 09.09.2021 року в службу у справах дітей управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей надійшла заява від ОСОБА_1 . Спеціалістами служби у справах дітей управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей відвідано неодноразово за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_5 . Дверей помешкання ніхто не відчиняв. На виклики у службу у справах дітей управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей ОСОБА_3 не з`явився, на телефонні дзвінки не відповідає. Відповідно, провести роботу з ОСОБА_3 працівниками служби у справах дітей управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей, не має можливості (т.1 а.с.126).

7) інформацією Тернопільського районного УП ГУНП в Тернопільській області № 6419 від 20.09.2021 року, якою підтверджено звернення ОСОБА_1 прийнято і зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» ( журнал єдиного обліку) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області за № 35354 від 22.08.2021 року. В ході проведення перевірки за повідомленням проводилося неодноразове відвідування адреси АДРЕСА_5 , але жодного разу дверей ніхто не відчинив. Встановити місце проживання ОСОБА_3 не представилося можливим. При встановленні місця знаходження ОСОБА_3 будуть вжиті заходи щодо недопущення вчинення ним подібних випадків в майбутньому. На даний час у вказаних матеріалах не вбачається підстав для внесення відомостей до ЄРДР та початку розслідування (т.1 а.с.127).

8) висновком органу опіки та піклування від 04.05.2022 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №414 щодо недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 стосовно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановлення графіку побачень ОСОБА_1 із дочкою ОСОБА_8 : І-ІІІ субота та неділя з 10.00 год до 13.00 год. У перші три місяці з початку таких побачень вони повинні відбуватися в присутності батька дитини, за бажанням дитини, в місцях культурно-розважального характеру призначених для повноцінного розвитку дитини;

Висновки суду першої інстанції, що позивачем за зустрічним позовом суду не подано будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів, які підтверджують її позовні вимоги про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі матері у вихованні дитини, не може бути визнаним законним і обґрунтованим.

Звернення ОСОБА_1 до поліції, органу опіки та піклування щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною не дали результату, графік побачень, встановлений відповідно до висновку органу опіки та піклування про встановлення порядку участі матері ОСОБА_1 у вихованні дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженого рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради №648 від 04 серпня 2021 року фактично не виконувався, ОСОБА_1 не було допущено до дитини.

Враховуючи вищенаведені обставини та подані на їх підтвердження докази, які містяться в матеріалах справи, наданий на запит суду висновок органу опіки та піклування від 04.05.2022 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №414, апеляційний суд уважає, що зустрічний позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення із визначенням способів участі ОСОБА_1 у вихованні дочки ОСОБА_8 шляхом встановлення графіку спілкування матері з дитиною, який узгоджується із висновком органу опіки та піклування від 04.05.2022 року, а саме: на час перебування ОСОБА_1 на території України у І-ІІІ суботу та неділю місяця з 10 до 13 год. Враховуючи, що мати не бачилася з дитиною фактично із березня 2020 року, коли дитині було вісім місяців, та дитина в силу малолітнього віку з часу роз`єднання з матір`ю останню не пам`ятає та не знає, враховуючи якнайкращі інтереси дитини з метою запобігти стресу дитини, у перші три місяці з початку таких побачень вони повинні відбуватися в присутності батька дитини ОСОБА_3 , за бажанням дитини, в місцях культурно-розважального характеру призначених для повноцінного розвитку дитини.

Разом із тим, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 відсутня в Україні у зв`язку із збройною агресією російської федерації, воєнним станом та окупацією її місця проживання, а тому на час перебування її за межами України в період воєнного стану, та фізичною неможливістю виконувати графік побачень, необхідно надати матері право на спілкування з дитиною особисто засобами телефонного та електронного зв`язку з урахуванням режиму дня дитини у І-ІІІ суботу та неділю місяця з 10 до 13 год.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів із ОСОБА_1 на утримання дитини дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка-позивачка за зустрічним позовом проживає окремо від дитини, матеріального утримання дитині не надає. При цьому суд врахував розмір аліментів, які просить стягнути позивач за первісним позовом, ненадання суду відомостей відповідачем про свій стан здоров`я, наявність інших утриманців та виходив з забезпечення інтересів дитини.

Колегія суддів погоджується із висновками суду в частині стягнення аліментів із ОСОБА_1 на утримання дитини дочки ОСОБА_6 .

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що на даний час дитина проживає з батьком, наміру встановити місце проживання малолітньої ОСОБА_6 разом із матір`ю ОСОБА_1 не виявила, відповідного позову не подала, доказів про надання матеріального забезпечення дитини не подала. У суді першої інстанції, у відзиві на первісний позов ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, ОСОБА_1 визнавала позовні вимоги в частині стягнення з неї аліментів на утримання дочки у розмірі 1/4 усіх видів її заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, та просила задовольнити позов у цій частині (т.1 а.с.31-34).

Доводи апеляційної скарги рішення суду в частині стягнення аліментів із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої ОСОБА_6 , не спростовують, а тому рішення суду у вказаній частині підлягає залишенню без змін.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 908 грн. та за подання апеляційної скарги в сумі 2724 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Назаренко Яна Володимирівна, задовольнити частково.

Рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 04 січня 2023 року скасувати в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області про позбавлення батьківських прав та зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області, Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі матері у вихованні дитини.

Постановити у цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області про позбавлення батьківських прав відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області, Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі матері у вихованні дитини задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_3 (зареєстрованого АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) усунути перешкоди ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ) у спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Визначити способи участі ОСОБА_1 у вихованні дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 шляхом встановлення графіку спілкування матері з дитиною:

1) на час перебування ОСОБА_1 на території України у І-ІІІ суботу та неділю місяця з 10.00 год до 13.00 год. У перші три місяці з початку таких побачень вони повинні відбуватися в присутності батька дитини ОСОБА_3 , за бажанням дитини, в місцях культурно-розважального характеру призначених для повноцінного розвитку дитини;

2) на час перебування ОСОБА_1 за межами України в період воєнного стану надати матері право на спілкування з дитиною особисто засобами телефонного та електронного зв`язку з урахуванням режиму дня дитини у І-ІІІ суботу та неділю місяця з 10.00 год до 13.00 год

У задоволенні інших зустрічних позовних вимог відмовити.

У решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 (мешканця АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в користь ОСОБА_1 (мешканки АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в сумі 3632 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складений 16 червня 2023 року.

Головуюча: Дикун С.І.

Судді: Костів О.З.

Хома М.В.