Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 646/7701/20
Провадження № 2-з/553/49/2023
У Х В А Л А

Іменем України

14.12.2023м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Ткачука Ю.А.,

за участю секретаря судового засідання Павленко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АВТО-РЕНТ» про забезпечення позову, по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АВТО-РЕНТ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м.Полтави перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СК-АВТО-РЕНТ" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 4179678,38 грн шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

12.12.2023 представник позивача ОСОБА_3 подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача ОСОБА_2 розташованого на території м. Харків.

На обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повинні сплатити велику суму боргу позивачу. Позивачем 07.11.2023 була подана заява до суду про збільшення позовних вимог, і на цей час сума, яку позивач просить стягнути з відповідачів складає 4179678,38 грн та 7692536,42 грн (пеня, неустойка-штраф, 3 % річних), що сумарно складає 11 782 214,80 грн. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість не погашають. ОСОБА_2 є поручителем по кредитному договору ОСОБА_1 (договір поруки № П_004/51_08-ДП від 22.07.2008). Позовні вимоги збільшено більше ніж на 184%. Позивачем раніше була подана заява про забезпечення позову, яка частково задоволена судом, але того забезпечення не достатньо для покриття суми боргу, так як нерухомість у м. Харкові знецінилась у період війни, тому просить вжити заходів забезпечення позову та накласти арешт на додаткові нежитлові приміщення. ОСОБА_2 є поручителем і несе солідарну відповідальність на рівні з ОСОБА_1 ОСОБА_2 , поки триває розгляд справи в суді, може відступити (продати) третім особам, або переоформити на будь-яку третю особу вказане нерухоме майно. Позивач вважає, що невжиття запобіжних заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Тому представник позивача, просить з метою забезпечення позову накласти арешт на нерухоме майно, яке належить відповідачу ОСОБА_2 , а саме на:

- нежитлову будівлю літ. "А-3", реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, загальною площею 2032,4 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки 1;

- нежитлове приміщення 1-го поверху № 46, 47, 52, 53, 56, 57, 58а, 58б, 59, 60, 61, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, загальною площею 1159,7 кв. м., за адресою: АДРЕСА_2 , розмір частки 1;

- нежитлову будівлю літ. "АБ-1", реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, загальною площею 17,4 кв. м., за адресою: АДРЕСА_2 , розмір частки 1;

- нежитлову будівлю літ. "П-1", реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, загальною площею 196,6 кв. м., за адресою: АДРЕСА_2 , розмір частки 1;

- нежитлову будівлю літ. "Ч-1", реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, загальною площею 68,2 кв. м., за адресою: АДРЕСА_2 , розмір частки 1.

Судом встановлено, що в провадженні Ленінського районного суду м.Полтави перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СК-АВТО-РЕНТ" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 4179678,38 грн шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою суду від 29.09.2023 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СК-АВТО-РЕНТ" про забезпечення позову задоволено частково та накладено арешт на нерухоме майно, право власності на яке зареєстроване за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме:

- нежитлову будівлю літ. "Ж-2" загальною площею 1744,1 кв. м за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101,

- нежитлові приміщення 3-го поверху № ІІІ, 80-108 в літ. "Ж-3" загальною площею 724,7 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

У іншій частині у задоволенні заяви відмовлено, оскільки судом не встановлено підстав для накладення арешту на легкові автомобілі та інше нерухоме майно, яке належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 , зазначене в клопотанні, оскільки заявником не доведено, що накладення арешту на вказане майно буде співмірним із заявленими позовними вимогами, а невжиття таких заходів може негативно вплинути на розгляд даної справи, істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

13.11.2023 року на адресу суду від представника позивача ТОВ "СК-АВТО-РЕНТ" надійшла заява про збільшення позовних вимог, і на цей час сума, яку позивач просить стягнути з відповідачів сумарно складає 11 782 214,80 грн.

Рішення про прийняття заяви про збільшення позовних вимог до розгляду, на даний час судом не прийнято.

07.12.2023 року на підставі розпорядження керівника апарату Ленінського районного суду м.Полтави було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи та визначено головуючим суддю Ткачука Ю.А.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м.Полтави Ткачука Ю.А. від 11.12.2023 року цивільну справу прийнято до свого провадження, вирішено про її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 15.01.2024 року.

12.12.2023 року представник позивача ОСОБА_3 подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача ОСОБА_2 .

Суд дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи приходить до висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст. 149 ЦПК, суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову, передбачені ст.150 ЦПК.

Так, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом ст.151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Пленум Верховного Суду України у вказаній постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», а саме: у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В силу положень ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Верховний Суд у постанові від 12.02.2020 року у справі №381/4019/18 вказав, що під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Крім того, у постанові від 08.05.2019 року у справі №487/7097/18 Верховний Суд вказав, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих наприклад, на реалізацію майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для вирішення справи по суті, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених вимог.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Так судом встановлено, що матеріали заяви представника позивача не містять належних і допустимих доказів на підтвердження необхідності вжиття заходів забезпечення позову у спосіб, про який просить заявник, а посилання у заяві лише на потенційну можливість, припущення заявника, що майно може бути переоформлено на іншу особу, або відчужене в будь який інший спосіб, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд, вивчивши заяву представника позивача про забезпечення позову, дослідивши додані документи, вважає, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити, оскільки заява не містить належного обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у справі, того, що вартість нерухомого майна, докази про що не долучені до заяви, на яке пропонується накласти арешт є співмірною, заявленим вимогам. Крім того, представником позивача не надано жодних доказів на підтвердження знецінення складських приміщень на території м. Харкова у період війни.

Враховуючи те, що заявником не доведено, що існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість невиконання чи утруднення виконання судового рішення без підтвердження його доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст.149-150, 153, 258, 260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АВТО-РЕНТ» про забезпечення позову, по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АВТО-РЕНТ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, відмовити.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено у порядку та строки, передбачені ст. ст. 153, 353, 354 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 18.12.2023 року.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Ю. А. Ткачук