Р І Ш Е Н Н Я№ 127/26501/21

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2023 р. м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Медяної Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Кравчук Ю.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ткаченко Т.В.,

представника відповідача ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» - адвоката Молявчика О.В.

провівши відкрите судове засідання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору державного реєстратора Сімоника Ярослава Івановича про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, скасування реєстрації та припинення права власності,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору державного реєстратора Сімоника Ярослава Івановича про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, скасування реєстрації та припинення права власності, в якому просила визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області Сімоника Ярослава Івановича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 49304414 від 23.10.2019 на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про право власності номер 33801135 про реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Довіра та Гарантія» та скасувати державну реєстрацію та припинити право власності (номер запису 333801135) Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра та гарантія» на квартиру АДРЕСА_2 .

Позов мотивовано тим, що 30.09.2005 ОСОБА_1 набула у власність квартиру АДРЕСА_3 .

Для придбання вказаної квартири позивач уклала з ВАТ «Кредитпромбанк» кредитний договір №31/213/05-N, за яким позивачу було надано кредит у розмірі 42570 доларів США.

Для забезпечення зобов`язання за вказаним кредитним договором між ОСОБА_1 та ВАТ «Кредитпромбанк» 30.09.2005 було укладено іпотечний договір №31/216-1216/05-N. Відповідно до вказаного договору, предметом іпотеки є квартир АДРЕСА_4 .

З дня купівлі вказаної квартири позивач використовувала її для свого проживання та проживання членів своєї сім`ї.

Проте, 29.09.2021 до квартири позивача прийшли чоловіки, які назвались представниками нового власника, та поставили ОСОБА_1 вимогу негайно звільнити квартиру.

Після цього позивач з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно дізналася, що право власності на належну їй квартиру 17.10.2019 державним реєстратором Сімоніком Я.І. було зареєстровано за ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Позивач вважає рішення державного реєстратора про реєстрацію її квартири за ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» незаконним з наступних підстав, оскідбки правочин про відступлення права вимоги за договором іпотеки не було посвідчено нотаріально, що є порушенням вимоги Закону України «Про іпотеку». Позивач не отримувала вимогу про усунення порушення, отримання якої є обов`язковою для прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки. Також державному реєстратору не було подано звіт про оцінку предмета іпотеки, станом на дату набуття права власності іпотекодержателем на предмет іпотеки. Серед іншого звернення стягнення на предмет іпотеки відбулось під час дії мораторію на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті.

Таким чином, рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на належну позивачу квартиру за відповідачем підлягає скасуванню.

З підстав зазначених вище, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.11.2021 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. (т.1 а.с. 37)

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.08.2022 справу прийнято до провадження суддею Бойком В.М. (т.1 а.с. 113)

11.03.2023 до суду надійшли письмові пояснення відповідача ТОВ «ФК «Довіра та гарантія». У вказаних поясненнях представник відповідача ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» заперечує проти позову. Зазначає, що відповідач набув право вимогу за іпотечним договором в установленому законом порядку. Вимога про усунення порушень була направлена позивачу та отримана нею, тому у реєстратора були підстави для здійснення державної реєстрації прав на нерухоме майно. Посилання позивача на порушення мораторію на стягнення майна громадян України наданого, як забезпечення кредитів в іноземній валюті не відповідає дійсності, оскільки позивач має у власності інші об`єкти нерухомості, що виключає застосування вказанго мораторію. Крім цього, подання звіту про оцінку вартості предмету іпотеки не передбачене Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1127. З огляду на викладене просить відмовити в задоволенні позовних вимог. (т.1 а.с.160-217)

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.05.2023 задоволено заяву представника позивача ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Бойко В.М. у цивільній справі №127/26501/21. Справу передано до відділу прийому та реєстрації (канцелярія) суду для повторного автоматизованого розподілу справи між суддями, відповідно до вимог статті 33 ЦПК України. (т.1 а.с.227)

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.06.2023 справу прийнято до провадження суддею Медяною Ю.В. (т.1 а.с. 230)

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.10.2023 задоволено клопотання представника відповідача ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» адвоката Молявчика О.В. про витребовування з архіву Калинівської міської територіальної громади та архіву Хмільницької районної державної адміністрації належним чином завірені копії реєстраційної справи, заведеної державним реєстратором Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області Сімоніком Я.І. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №493044 від 23.10.2019), на підставі якої до Державного реєстру речових прав внесено запис про право власності №33801135 про реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 101. (т.2 а.с.24)

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ткаченко Т.В. в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» - адвоката Молявчик О.В. в судовому засіданні в задоволенні позову просив відмовити, з підстав, зазначених в письмових поясненнях.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору державний реєстратор Сімоник Я.І. в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду повідомлявся завчасно та належним чином.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких, суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129).

Частиною 1 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що 30.09.2005 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Козловою І.А. та зареєстрований в реєстрі за №2752. Відповідно до умов договору, ОСОБА_4 передала у власність (продала), а ОСОБА_1 набула у власність (купила) квартиру и за адресою: АДРЕСА_1 .(п.1.1) (а.с.10)

30.09.2005 між позивачем ОСОБА_1 та ВАТ «Кредитпромбанк» укладено кредитний договір №31/216/05-N, згідно з яким ВАТ «Кредитпромбанк» позивачу надано кредит в сумі 42570 дол. США за офіційним курсом НБУ на дату надання кредиту. Позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше 29.09.2020. (п.1.1.) Забезпеченням виконання зобов`язань за цим договором є іпотека квартири за адресою: АДРЕСА_1 згідно з іпотечним договором №31/216-1216/05-N від 30.09.2005. (п.2.6) (т.2 а.с. 56-63)

У той же день між позивачем ОСОБА_1 та ВАТ «Кредитпромбанк» укладено іпотечний договір №31/216-1216/05-N, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Козловою І.А. та зареєстрований в реєстрі за №2757, згідно з яким зобов`язання, що випливають з укладеного між ними 30.09.2005 кредитним договором №31/213/05-N забезпечуються квартирою за адресою: АДРЕСА_1 . Пункт 4.3 даного договору містить застереження, відповідно до якого звернення стягнення на майно здійснюється іпотекодержателем шляхом позасудового врегулювання, згідно з яким іпотекодержатель набуває право від свого імені продати майно або прийняти його у власність в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором цу порядку, визначеному Законом України «Про іпотеку). (т.2 а.с. 52-55)

Відповідно до договору купівлі-продажу майнових прав №289/к від 26.02.2018, укладеного між ПАТ «Дельта банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», відповідно до умов якого ПАТ «Дельта банк» передає у власність, а ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» приймає у власність належні майнові права, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому і які включають права вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, які виникли за укладеними договорами та/або на інших підставах, наведених у ддодвтку №1 до цього договору. (п.1.1.). (т.2 а.с.42-44)

Відповідно додатку №1 до договору купівлі-продажу майнових прав №289/к від 26.02.2018, до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» перейшло право вимоги за кредитним договором №31/216/05-N від 30.09.2005, позичальником за яким є ОСОБА_1 та іпотечним договором №31/216-1216/05-N від 30.09.2005. (т.2 а.с.45)

Відповідно до договору відступлення права вимоги за іпотечним договором від 26.02.2018, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. та зареєстрованого в реєстрі за №329, на умовах цього договору, договору договору купівлі-продажу майнових прав №289/к від 26.02.2018 та на підставі протоколу електронного аукціону №UA-ЕА-2017-11-30-000071-а від 29.01.2018 ПАТ «Дельта банк» передало ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» право вимоги за договором іпотеки №31/216-1216/05-N від 30.09.2005. (т.2 а.с.40)

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №31/213/05-N від 30.09.2005, заборгованість ОСОБА_1 станом на 26.02.2018 становить 727652,41 грн. (т.2 а.с.46-50)

02.03.2018 ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» направило ОСОБА_1 за вихідним №31/216/05-N/B вимогу про усунення порушень, в якій просило ОСОБА_1 протягом 30 днів з дня отримання вказаної вимоги погасити заборгованість за кредитним договором №31/216/05-N від 30.09.2005 у сумі 727652,41 грн. У вимозі зазначено, що з урахуванням наявної заборгованості ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», керуючись умовами договору та чинним законодавством, має намір набути право власності на предмет іпотеки, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 або продати дане нерухоме майно від імені іпотекодавця. (т.2 а.с.65-66)

Відправлення вказаної вимоги підтверджується описом вкладення у цінний лист та квитанцією «Укрпошти». (т.2 а.с 67-68)

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу №195, ОСОБА_1 отримала вказану вимогу 05.04.2018, про що свідчить її підпис. (а.с.69)

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №185861888 від 23.10.2019, 17.10.2019 держаним реєстратором Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області Сімоніком Я.І. право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 було зареєстровано за ТОВ «ФК «Довіра та гарантія». Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень прийнято 23.10.2019. Підстава виникнення права власності: вимога про усунення порушень, серія та номер: 31/216/05-N/B виданий 02.03.2018 видавник: ТОВ «ФК «Довіра та гарантія»; кредитний договір серія та номер №31/216/05-N від 30.09.2005 видавник: підписано сторонами; іпотечний договір №31/216-1216/05-N від 30.09.2005, видавник: підписано сторонами; договір купівлі-продажу майнових прав №289/к від 26.02.2018 видавник: підписано сторонами; договір відступлення права вимоги за іпотечним договором від 26.02.2018 серія та номер 329 видавник: підписано сторонами. (т.2 а.с. 39).

Статтею 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено зміст договору, який становить умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (стаття 3 Закону України «Про іпотеку»).

За приписами частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Положеннями статті 37 Закону «Про іпотеку» (у редакції, чинній на час укладення договору іпотеки) визначено, що Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржене іпотекодавцем в суді, якщо він доведе, що основне зобов`язання і умови іпотечного договору не були порушені. У разі переходу до іпотекодержателя права власності на передане в іпотеку нерухоме майно права і вимоги інших осіб на це нерухоме майно, зареєстровані у встановленому законом порядку, залишаються дійсними. Іпотекодержатель несе відповідальність за задоволення прав чи вимог інших осіб на предмет іпотеки, які мають вищий пріоритет. Задоволення прав чи вимог осіб з нижчим пріоритетом здійснюється у межах перевищення вартості нерухомого майна, визначеної шляхом його оцінки, після задоволення прав чи вимог, які мають вищий пріоритет, над розміром забезпеченої іпотекою вимоги іпотекодержателя.

Із внесенням змін до цієї норми згідно із Законом України від 25 грудня 2008 року «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» норми «Про іпотеку» передбачають, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Приписами статті 36 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, яка діяла на час укладення договору іпотеки) передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Після внесення Законом № 800-VI «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» змін до статті 36 Закону «Про іпотеку» її нормами передбачено, зокрема, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Разом з тим відповідно до пункту 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі - Порядок), який набрав чинності на момент прийняття оскаржуваного рішення, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Із наведеного слідує, що обов`язковою умовою при вирішенні питання перереєстрації права власності на іпотечне майно є наявність доказів отримання іпотекодавцем письмової вимоги та дотримання строку, зазначеного в ньому.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 802/1340/18-а, 19 травня 2020 року у справі № 644/3116/18 та 26 липня 2023 року у справі № 759/5454/19.

Судом встановлено, що ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» на адресу іпотекодавця направлено вимогу про усунення порушень від 02.03.2018 про обов`язок достроково сплатити заборгованість за кредитним договором та попереджено про наслідки невиконання.

Твердження представника позивача про те, що ОСОБА_1 не отримала вказану вимогу, спростовується матеріалами справи, зокрема рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу №195.

Таким чином, ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» виконало вимогу про надсилання боржнику (іпотекодавцю) вимоги про усунення порушень та завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем даної вимоги.

Щодо твердження представника позивача про те, що ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» не набуло права вимоги за іпотечним договором, оскільки правочин про відступлення права вимоги за договором іпотеки не було посвідчено нотаріально, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про іпотеку», правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

В матеріалах справи наявний договір відступлення права вимоги за іпотечним договором від 26.02.2018, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л та зареєстрованого в реєстрі за №329, на умовах цього договору, договору договору купівлі-продажу майнових прав №289/к від 26.02.2018 та на підставі протоколу електронного аукціону №UA-ЕА-2017-11-30-000071-а від 29.01.2018 ПАТ «Дельта банк» передає ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» право вимоги за договором іпотеки №31/216-1216/05-N від 30.09.2005.

Таким чином, ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» набуло право вимоги за договором іпотеки у встановленому законом порядку.

Згідно з пунктом 23 статті 1 Закону України 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів», споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

Пунктом 4 Закону «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» передбачено, що протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

7 червня 2014 року набрав чинності Закон «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», підпунктом 1 пункту 1 якого передбачено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону № 898-IV, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

- загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

Судом було встановлено, що загальна площа квартири за адресою: АДРЕСА_1 становить 69,2 кв. м.

Крім цього, судом встановлено, що вказана квартира є місцем постійного проживання відповідача ОСОБА_1 . Доказів на спростування вказаного твердження відповідачем надано не було. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №352184786 від 25.10.2023 щодо суб`єкта ОСОБА_1 (т.2 а.с.27-30 на звороті) не вбачається, що у власності ОСОБА_1 знаходиться інше нерухоме житлове майно.

Таким чином, дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» поширюється на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Частиною третьою статті 37 Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Частиною першою статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини третьої статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Як вбачається з скан-копії реєстраційної справи, заведеної державним реєстратором Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області Сімоніком Я.І. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №493044 від 23.10.2019), на підставі якої до Державного реєстру речових прав внесено запис про право власності №33801135 про реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 101, вона не містить звіту про оцінку предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_3 . Дана обставина не заперечувалась і представником відповідача, оскільки він в судовому засіданні пояснив, що така оцінка не подавалася державному реєстратору.

Водночас, питання про те, чи може відсутність оцінки предмета іпотеки виступати єдиною підставою для визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем, неодноразово було предметом розгляду Великою Палатою Верховного Суду.

В постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 306/1224/16-ц та від 20.03.2019 у справі № 306/2053/16-ц сформульовано висновки щодо необхідності подання державному реєстратору документа про оцінку предмета іпотеки для проведення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем. Акцентовано увагу на тому, що ціна набуття права власності на предмет іпотеки є істотною обставиною.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду, повертаючи справу № 761/11601/19 на розгляд Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, в ухвалі від 16.06.2021 зазначила, що у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 306/1224/16-ц та від 20.03.2019 у справі №306/2053/16-ц однозначно висловлено правові висновки щодо необхідності подання державному реєстратору документа про експертну оцінку предмета іпотеки для проведення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем. Відсутність оцінки предмету іпотеки на момент переходу права власності свідчить про порушення проведеної державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем.

Подібні за змістом висновки, в тому числі із посиланням на вказані висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 11.06.2020 у справі № 914/953/19, від 12.08.2020 у справі № 921/353/19, а також постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11.07.2023 у справі № 725/2030/21, від 16.08.2023 у справі № 369/16588/18 та від 16.08.2023 у справі № 369/16588/18 та від 29.08.2023 у справі №910/3867/19.

Наведене свідчить про те, що відсутність оцінки предмета іпотеки на момент переходу права власності свідчить про порушення проведення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення державного реєстратора Глинської сільської рад Калинівського району Вінницької області Сімоника Ярослава Івановича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 49304414 від 23.10.2019 на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про право власності номер 33801135 про реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Довіра та Гарантія» є незаконним та підлягає скасуванню, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2724 слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, Закону України «Про іпотеку», Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору державного реєстратора Сімоник Ярослав Іванович про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, скасування реєстрації та припинення права власності - задовільнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Глинської сільської рад Калинівського району Вінницької області Сімоника Ярослава Івановича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 49304414 від 23.10.2019 на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про право власності номер 33801135 про реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Довіра та Гарантія».

Скасувати державну реєстрацію та припинити право власності (номер запису 333801135) Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра та гарантія» на квартиру АДРЕСА_2 .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2724 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, вул. І.Сікорського, 8, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 38750239;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору державний реєстратор Сімоник Ярослав Іванович, місцезнаходження: Вінницька обл., Калинівський р-н., с. Глинськ, вул. Миру, 6.

Суддя