Справа № 128/838/23
РІШЕННЯ

Іменем України

18.12.2023 м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Васильєвої Т.Ю.,

секретар Кострюкова Л.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідачів ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в подальшому збільшивши позовні вимоги. Позов обґрунтовує тим, щоза договором купівлі-продажу земельної ділянки від 15 листопада 2007 року ФОП ОСОБА_3 придбав у Вінницької районної державної адміністрації земельну ділянку, кадастровий номер :01:007:0001, загальною площею 0, 7430 га, для адміністративно-виробничих потреб під вирощування декоративних рослин (туї), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 на території Бохоницької сільської ради, за межами населеного пункту. 23 листопада 2007 року йому було видано Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку серії ЯД № 399609.

У зв`язку із накладенням земельних ділянок, які перебували у власності ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , в провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебувала цивільна справа № 128/1438/18 за позовом ФОП ОСОБА_3 до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , Головного Управління Держгеокадастру у Вінницькій області, кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у Вінницькому районі Вінницької області, державного реєстратора Відділу з питань державної реєстрації Вінницької районної державної адміністрації у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ «Юридично-земельний союз «Альянс» про визнання незаконним та скасування наказу Головного Управління Держгеокадастру у Вінницькій області, витребування земельної ділянки від добросовісного набувача та скасування права власності на земельну ділянку в Реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Так, згідно висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи «Експертно-юридичної фірми Соломон» № 053/18 від 27.09.2018, було встановлено площу накладення земельної ділянки ОСОБА_6 , кадастровий номер :01:007:0339, на земельну ділянку ФОП ОСОБА_3 , площа накладення становить 0, 3974 га з зовнішніми розмірами по периметру.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 31 липня 2020 року в задоволенні позову ФОП ОСОБА_3 було відмовлено, однак постановою Вінницького апеляційного суду від 22 жовтня 2020 року його апеляційну скаргу задоволено частково, рішення Вінницького районного суду від 31 липня 2020 року скасовано, позовні вимоги ФОП ОСОБА_3 задоволено частково, визнано незаконним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 19 серпня 2018 року № 2-10358/15-17-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Бохоницької сільської ряди Вінницького району Вінницької області, площею 1, 85 га, кадастровий номер :01:007:0339 та передачі її у власність ОСОБА_6 для ведення особистого селянського господарства, в частині площі земельної ділянки, що накладається на земельну ділянку, надану раніше у власність ФОП ОСОБА_3 в межах і конфігурації згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 399609 від 23.11.2007. Визнано незаконним та скасовано запис в Реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності на земельну ділянку площею 1,85 га, що розташована на території Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер :01:007:0339, із цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства», що належить ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 01.12.2017, в частині земельної ділянки, площею 0, 3974 га, надану раніше у власність ФОП ОСОБА_3 в межах і конфігурації згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 399609 від 23.11.2007. Витребувано від ОСОБА_5 на користь ФОП ОСОБА_3 із земельної ділянки, площею 1, 85 га, розташованої на території Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер :01:007:0339, наданої для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_5 , земельну ділянку площею 0, 3974 га, надану раніше у власність ФОП ОСОБА_3 в межах і конфігурації згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 399609 від 23.11.2007. Постановою Верховного Суду від 06 грудня 2021 року постанову Вінницького апеляційного суду від 22 жовтня 2020 року залишено без змін.

На виконання Постанови Вінницького апеляційного суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 128/1438/18 ФОП ОСОБА_3 замовлено у ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості ФОП ОСОБА_3 , на підставі якої до автоматизованої бази даних Державного земельного кадастру було внесено зміни координат поворотних точок меж земельної ділянки, відповідно до її місця розташування та в частині уточнення площі, яка зменшилась внаслідок виключення накладення із земельною ділянкою за кадастровим номером :01:007:0300. З Пояснювальної записки до вищезазначеної технічної документації із землеустрою вбачається, що зменшення площі відбулось внаслідок виключення частини земельної ділянки, яка перебуває у приватній власності та внесена до відомостей Державного земельного кадастру за кадастровим номером :01:007:0300, загальною площею - 0, 1012 га.

22 вересня 2022 року зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна земельну ділянку, кадастровий номер: :01:007:0001, площею 0, 7115 га, власником якої є ФОП ОСОБА_3 .

В грудні 2022 року позивач дізнався, що право власності на земельну ділянку із кадастровим номером :01:007:0339 23 лютого 2022 року набула відповідач ОСОБА_4 на підставі договору дарування, укладеного між відповідачем ОСОБА_5 та нею. Однак відповідачами не було враховано те, що попередній власник земельної ділянки, кадастровий номер :01:007:0339, площею 1, 85 га, ОСОБА_5 , будучи ознайомлений із постановою Вінницького апеляційного суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 128/1438/18, здійснив відчуження права власності на вказану земельну ділянку на уникнення виконання судового рішення у цивільній справі № 128/1438/18. Окрім того, вказаний правочин вчинено між фізичними особами, що пов`язанні родинними стосунками (батько подарував земельну ділянку дочці), отже сторони такого правочину обізнані про наявність постанови Вінницького апеляційного суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 128/1438/18, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином, тобто такий правочин укладався умисно, з іншою метою, оскільки відповідачем ОСОБА_4 було замовлено у ФОП ОСОБА_8 виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.

Рішенням № РВ-022 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 20.09.2022 Державним кадастровим реєстратором Відділу №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області відмовлено у внесенні змін до Державного земельного кадастру, однак відповідач повторно намагалась здійснити поділ земельної ділянки з метою уникнення виконання рішення суду по справі № 128/1438/18. Та рішенням державного кадастрового реєстратора № РВ- 022 повторно відмовлено у внесенні змін до Державного земельного кадастру.

За вказаних обставин, з урахуванням змінених позовних вимог, позивач просить суд визнати недійсним договір дарування земельної ділянки, укладений 23 лютого 2022 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 63638049 від 23.02.2022, щодо реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:007:0339, площею 1, 85 га, а також витребувати від ОСОБА_4 на користь ФОП ОСОБА_3 земельну ділянку, площею 0, 3974 га, що складає частину від земельної ділянки площею 1, 85 га, з кадастровим номером :01:007:0339, яка належить ОСОБА_4 на підставі оскаржуваного договору дарування (а.с. 1 12 т. 1, 124 - 127 т. 2).

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 09.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, вирішено клопотання про витребування доказів (а.с. 222 223 т. 1).

Представник відповідачів, адвокат Тиховський М.О., на підставі ст. 178 ЦПК України, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що вважає позовну заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Так, 23.02.2022 за ОСОБА_4 було зареєстроване право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:007:0339, площею 1, 85 га, яка розташована на території Бохоницької сільської ради (Агрономічної ОТГ), Вінницького району Вінницької області. Після чого відповідачем було вирішено її поділити, виготовлено технічну документацію щодо поділу земельної ділянки та подано для внесення відомостей про земельні ділянки до Державного земельного кадастру, однак рішеннями кадастрового реєстратора від 20.09.2022 та від 02.11.2022 було двічі відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру. Та лише після отримання повторної відмови кадастрового реєстратора відповідачу ОСОБА_4 стало зрозуміло, що згідно рішень судів по справі № 128/1438/18 існує накладка земельної ділянки відповідача та земельної ділянки ФОП ОСОБА_3 .

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_4 не була стороною вищезазначеної цивільної справи № 128/1438/18, не була обізнана про судові рішення у даній справі та про наявність жодних накладок чи обмежень у використанні земельних ділянок, при цьому судами взагалі не було досліджено законність набуття у приватну власність позивачем земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0001, тому відповідачем була подана позовна заява та на розгляді Вінницького районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа № 128/2924/22 за позовом ОСОБА_9 до ФОП ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Вінницька районна державна адміністрація, Агрономічна селищна рада про визнання незаконними та скасування розпорядження, договору купівлі-продажу земельної ділянки, державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування права власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації земельної ділянки, провадження по якій триває.

Представник відповідачів зазначає, що будь-які підстави стверджувати про фіктивність оспорюваного договору дарування та його мету уникнути виконання вищевказаного судового рішення відсутні. Зі змісту прийнятої постанови судом апеляційної інстанції у справі № 128/1438/18 вбачається, що будь-якого обов`язку щодо відповідача ОСОБА_5 в частині зобов`язання останнього вчинити певну дію судом прийнято не було, також не було роз`яснено, як дане рішення суду має бути виконане. Також в межах даної справи було застосовано заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:007:0339, однак ухвалою Вінницького районного суду від 19.01.2022 вищезазначені заходи були скасовані за результатами розгляду клопотання саме позивача ФОП ОСОБА_3 .

Внаслідок виготовлення на замовлення позивача технічної документації на виконання постанови Вінницького апеляційного суду від 22.10.2020 у справі № 128/1438/18 змінились і конфігурація, і площа земельної ділянки з кадастровим номером 0520680.600:01:007:0001, яка належить на праві приватної власності позивачу по справі, вони не відповідають основному правовстановлюючому документу Державному акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 399609 від 23.11.2007, виданого ФОП ОСОБА_3 , а саме площа вже стала не 0, 7430 га, а 0, 7115 га, хоча у вказаній постанові Вінницького апеляційного суду вказано про витребування від ОСОБА_5 на користь ФОП ОСОБА_10 із земельної ділянки, площею 1, 85 га, кадастровий номер :01.007:0339, земельну ділянку площею 0, 3974 га, надану раніше у власність ФОП ОСОБА_3 в межах і конфігурації згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 399609 від 23.11.2007. Тому відповідачі вважають, що саме позивачем по справі вчиняються дії з метою неможливості виконання вказаної постанови Вінницького апеляційного суду, а зміни конфігурації та площі земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0001 є такими, що не відповідають чинному законодавству.

При цьому, відповідач ОСОБА_9 є добросовісним набувачем земельної ділянки, ніяких незаконних дій щодо володіння та розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває у її приватній власності, не вчиняє, тому відповідачі просять суд відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі (а.с. 61 66 т. 2).

Під час підготовчого провадження ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 17.07.2023 прийнято до розгляду змінені позовні вимоги позивача за заявою про зміну предмету позову від 04.07.2023, відкладено підготовче засідання (а.с. 140 т. 2).

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 08.08.2023 відмовлено в задоволенні заяви представника відповідачів про зупинення провадження у справі, закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 156 т. 2).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав та просив задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві та заяві про зміну позовних вимог. Пояснив, що оспорюваний договір дарування має ознаки фіктивності, так як вчинений на уникнення виконання рішення суду про витребування у відповідача ОСОБА_5 частини належної йому земельної ділянки в межах накладення суміжних земельних ділянок. Таке накладення відбулося через технічну помилку при внесенні відомостей про земельну ділянку позивача в Державний земельний кадастр, а саме земельна ділянка була невірно розміщена в просторі. На виконання постанови Вінницького апеляційного суду позивачем було виготовлено технічну документацію на земельну ділянку позивача з урахуванням витребуваної у відповідача ОСОБА_5 земельної ділянки та зареєстровано змінені відомості в реєстрі. Та вважає, що через дії відповідачів виконати попереднє рішення суду в повному обсязі неможливо.

В судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_2 просив відмовити в задоволенні позову з підстав, вказаних у відзиві. Суду пояснив, що відповідачі вважають незаконними дії позивача щодо внесення змін про його земельну ділянку в Державний земельний кадастр та здійснення державної реєстрації фактично нової земельної ділянки, тому вони оскаржували дії землевпорядників, які виготовили таку технічну документацію, але в задоволенні скарги було відмовлено. Про такі дії позивача відповідачам нічого не було відомо та вони вважають, що фіктивного правочину вони не вчиняли. Батько дійсно подарував земельну ділянку своїй дочці, але ніяких заборон до вчинення таких дій не було і арешт із земельної ділянки відповідачів був знятий за заявою саме позивача. В подальшому відповідач ОСОБА_4 як законний власник земельної ділянки намагалася здійснити її поділ, але їй було відмовлено. Вважає, що за відносин, які склались між сторонами, виконати постанову Вінницького апеляційного суду неможливо.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи, що мають значення для вирішення спору судом.

Згідно копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15 листопада 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Марунько О.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 2129, ФОП ОСОБА_3 придбав у Вінницької районної державної адміністрації земельну ділянку, кадастровий номер :01:007:0001, загальною площею 0, 7430 га, для адміністративно-виробничих потреб вирощування декоративних рослин (туї), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на території Бохоницької сільської ради, за межами населеного пункту (а.с. 20 - 22 т. 1).

23 листопада 2007 року Управлінням земельних ресурсів у Вінницькому районі було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 399609, відповідно до якого ФОП ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.11.2007, зареєстрованого в реєстрі за № 2129, на праві власності належить земельна ділянка площею 0, 7430 га, із цільовим призначенням: іншого призначення, та розташована: АДРЕСА_1 (а.с. 24 - 25 т. 1).

Відповідно до копії висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи № 053/18 від 27.09.2018 з додатками, виготовленого для подання до суду в межах розгляду цивільної справи № 128/1438/18, в частині спірної земельної ділянки, кадастровий номер :01.007:0339, експерт, в тому числі, прийшов до висновку, що земельна ділянка кадастровий номер :01:007:0339, що належить ОСОБА_6 , накладається на земельну ділянку ФОП ОСОБА_3 , площею 0, 7430 га, відповідно до меж визначених по «Технічній документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку ФОП ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки для іншого призначення адміністративно-виробничих потреб під вирощування декоративних рослин туї на території Бохоницької сільської ради за межами населеного пункту АДРЕСА_1 ». Площа накладення становить 0, 3974 га з зовнішніми розмірами по периметру, що графічно відображено на план-схемі в Додатку 7 до висновку (а.с. 26 39 т. 1).

Відповідно до копії постанови Вінницького апеляційного суду від 22.10.2020 у справі № 128/1438/18, залишеної без змін постановою Верховного Суду від 06.12.2021, апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Вінницького районного суду від 31 липня 2020 року (а.с. 40 63 т. 1) скасовано. Позовні вимоги ФОП ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 19 серпня 2018 року № 2- 10358/15-17-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, площею 1, 85 га, кадастровий номер :01:007:0339 та передачі її у власність ОСОБА_6 для ведення особистого селянського господарства, в частині площі земельної ділянки, що накладається на земельну ділянку, надану раніше у власність фізичній-особі підприємцю ОСОБА_3 в межах і конфігурації згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №399609 від 23.11.2007 року. Визнано незаконним та скасовано запис в Реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності на земельну ділянку площею 1,85 га, що розташована на території Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер якої :01:007:0339, із цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства», що належить ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 01.12.2017 року, в частині земельної ділянки, площею 0, 3974 га, надану раніше у власність фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 в межах і конфігурації згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 399609 від 23.11.2007. Витребувано від ОСОБА_5 на користь ФОП ОСОБА_3 із земельної ділянки, площею 1,85 га, розташованої на території Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер :01:007:0339, наданої для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_5 , земельну ділянку площею 0, 3974 га, надану раніше у власність ФОП ОСОБА_3 в межах і конфігурації згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 399609 від 23.11.2007. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 64 78, 79 94 т. 1).

На замовлення ФОП ОСОБА_3 ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» 15.02.2022 виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), для іншого сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту АДРЕСА_2 на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, яка належить ФОП ОСОБА_3 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 399609. Згідно Пояснювальної записки до вищезазначеної Технічної документації із землеустрою, зменшення площі відбулось внаслідок виключення частини земельної ділянки, яка перебуває у приватній власності та внесена до відомостей Державного земельного кадастру за кадастровим номером :01:007:0300, загальною площею - 0, 1012 га, та технічна документація виготовлена з врахуванням витребуваної рішенням суду від ОСОБА_5 частини земельної ділянки (а.с. 95 175 т. 1).

Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.09.2022, за ФОП ОСОБА_3 22.09.2022 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 399609, виданого 23.11.2007, довідки серії НВ № 022, виданої 06.09.2022 Відділом № 1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, відомостей ДЗК № 57608312 від 22.09.2022 проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0, 7115 га, кадастровий номер :01:007:0001. Дата первинної державної реєстрації земельної ділянки зазначена 23.11.2007 (а.с. 176 т. 1).

За заявою ОСОБА_4 ФОП ОСОБА_8 виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0339, площею 1, 8500 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, яка перебуває у власності ОСОБА_4 , згідно якої ОСОБА_4 виявила намір поділити вищевказану земельну ділянку на дві окремі земельні ділянки, відповідно, площами: ділянка № 1 1, 3880 га та ділянка № 2 0, 4620 га, на які було виготовлено відповідні кадастрові плани земельних ділянок (а.с. 177 201 т. 1, а.с. 71 91 т. 2).

Згідно копії Рішення державного кадастрового реєстратора Скрипник О.І. про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру № РВ-022 від 20.09.2022, результат поділу земельної ділянки :01:007:0339 в ДЗК на дві площею 0, 4620 га та 1, 388 га, є незрозумілим для виконання постанови Апеляційного суду Вінницької області від 22.10.2022 у справі № 128/1438/18, залишену в силі постановою Верховного Суду від 06.12.2021 в частині визнання незаконним та скасування запису в Реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку площею 1, 85 га, з кадастровим номером :01:007:0339 в частині площі 0, 3974 га (а.с. 202 т. 1, а.с. 68 т. 2).

Відповідно до копії Рішення державного кадастрового реєстратора Відділу № 1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру № РВ-022 від 02.11.2022, враховуючи постанову Вінницького апеляційного суду від 22.10.2020 у справі № 128/1438/18, поділ земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0339 спричинить перенесення інформації про дану земельну ділянку (в тому числі і кадастрового номера) до архівного шару Державного земельного кадастру та формування двох земельних ділянок з іншими, ніж зазначено у постанові Вінницького апеляційного суду від 22.10.2020 у справі № 128/1438/18, кадастровими номерами. Така ситуація унеможливить виконання постанови Вінницького апеляційного суду від 22.10.2020 у справі № 128/1438/18, в частині витребування земельної ділянки площею 0, 3974 га, наданої раніше у власність ФОП ОСОБА_3 в межах і конфігурації згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 399609 від 23.11.2007, із земельної ділянки площею 1, 85 га, розташованої на території Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер :01:007:0339, наданої для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_6 . Враховуючи постанову Вінницького апеляційного суду від 22.10.2020 у справі № 128/1438/18, ФОП ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0, 3974 га, яка входить до земельної ділянки кадастровий номер :01:007:0339, в межах і конфігурації згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 399609 від 23.11.2007 (а.с. 203 т. 1, а.с. 69 70 т. 2).

Згідно копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 06.09.2022 з кадастровим планом земельної ділянки, копії викопіювання з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану) НВ-022 від 26.10.2022, копії викопіювання з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану), копії відповіді Відділу № 1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 06.09.2020 № НВ-022, у відомості про земельну ділянку площею 0, 7430 га, з кадастровим номером :01:007:0001, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходиться у власності ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки, реєстрованого за реєстровим № 2129 від 15.11.2007, ВKА № 936515 та ВКА № 936514, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 399609, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за номером № 87 від 23.11.2007, в зв`язку з невідповідністю відображення меж земельної ділянки на кадастровій карті її фактичному місце розташуванню в натурі (на місцевості) та наявним картографічним матеріалам, на підставі технічної документації із землеустрою, розробленої 27.01.2022 ДП "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", до автоматизованої бази даних Державного земельного кадастру було внесено зміни координати поворотних точок меж даної земельної ділянки, відповідно до її місця розташування. При цьому було уточнено площу і вона становить 0, 7115 га. Відомості про земельну ділянку були внесені до Державного земельного кадастру 06.09.2022 державним кадастровим реєстратором відділу № 1 Управління падання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, відповідно до її місця розташування (а.с. 205 211 т. 1).

Також судом було досліджено надану приватним нотаріусом Лукашенком В.Б. на виконання вимог ухвали суду копію нотаріальної справи щодо вчинення нотаріальних дій, а саме посвідчення договору дарування земельної ділянки площею 1, 85 га, кадастровий номер :01:007:0339, від 23.02.2022, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , яка містить, в тому числі, копію договору дарування земельної ділянки від 23.02.2022. Згідно оскарженого договору дарувальник стверджує, що земельна ділянка, яка відчужується, вільна від будь-яких прав і претензій третіх осіб, про які в момент нотаріального посвідчення цього договору Дарувальник чи Обдаровувана не могли знати. Відсутність заборони відчуження (арешту) вищезазначеної нерухомості підтверджується інформаційними довідками приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В.Б., з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.02.2022 (а.с. 2 49 т. 2).

Згідно копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.12.2022, земельна ділянка площею 1, 85 га, кадастровий номер :01:007:0339, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташована у Вінницькій області, Вінницькому районі, Бохоницької сільської ради, належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі договору дарування № 1001, виданого 23.02.2022 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко О.Б. (а.с. 67 т. 2).

Відповідно до копії витягу з протоколу засідання Кваліфікаційної комісії з питань видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника від 26.01.2023 № 1 від 26.01.2023 стосовно розгляду матеріалів, поданих АО «Легальне право», що діє в інтересах ОСОБА_4 , щодо встановлення Кваліфікаційною комісією факту порушення сертифікованими інженерами-землевпорядниками ОСОБА_11 та ОСОБА_12 законодавства у сфері землеустрою та Державного земельного кадастру при виготовленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), замовленої ФОП ОСОБА_3 , а саме щодо самовільної зміни конфігурації і площі земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0001, комісією було встановлено, що у 2007 р. ФОП ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 15.11.2007 р. набув право власності на цю ділянку. Земельній ділянці площею 0,7430 га, було присвоєно кадастровий номер :01:007:0001. Під час внесення відомості про цю ділянку до ДЗК було встановлено, що координати її меж переобчислені, і вона просторово розвернута на 25 градусів проти годинникової стрілки. У результаті частина ділянки поширилась на прибережну захисну смугу річки Південний Буг. Суміжну земельну ділянку площею 1,85 га, в тому числі територію, що «звільнилася» в результаті перерахунку координат, передано у приватну власність ОСОБА_6 ОСОБА_6 08.11.2017 р. продав належну йому ділянку площею 1,85 га ОСОБА_7 , який 01.12.2017 подарував її ОСОБА_5 ФОП ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом. Постановою Вінницького апеляційного суду від 22.10.2020 р. у справі № 128/1438/18 апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_3 задоволено частково. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.12.2021 р. у справі № 128/1438/18 касаційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення. Постанову Вінницького апеляційного суду від 22.10.2020 р. залишено без змін. Під час розроблення технічної документації виконано рішення вище зазначених судів. Витребувано із земельної ділянки ОСОБА_5 територію площею 0, 3974 га та відновлено межі ділянки ФОП ОСОБА_3 у цій частині відповідно до його державного акта на право власності. Однак під час встановлення (відновлення) меж земельної ділянки ФОП ОСОБА_3 встановлено, що з північно-західної сторони на межу ділянки ФОП ОСОБА_3 накладається межа суміжної земельної ділянки приватної власності (кадастровий помер :01:007:0300). Площа накладки становить 0, 0315 га. ФОП ОСОБА_3 письмово погодився на зменшення своєї ділянки на ці 0, 0315 га. Технічною документацією площа земельної ділянки ФОП ОСОБА_3 зменшилась на 4 % і становить 0, 7115 га. Сертифіковані інженери-землевпорядники врахували вимоги ч. 5 ст. 37 Закону України «Про Державний земельний кадастр» щодо виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку на підставі технічної документації. Також враховані норми ч. 4 ст. 27 цього закону: у разі відновлення меж земельної ділянки за її фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж кадастрові номери відповідних земельних ділянок не скасовуються, а відповідні зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до поземельних книг. ФОП ОСОБА_3 після встановлення меж його ділянки згідно з рішенням Вінницького апеляційного суду від 22.10.2020 р. у справі № 128/1438/18 та постанови Верховного Суду від 06.12.2021 р. погодився на зняття арешту з ділянки ОСОБА_5 23.02.2022 р. ОСОБА_5 подарував ділянку у повному обсязі (1,85 га) своїй дочці ОСОБА_4 . Ці дії ОСОБА_5 у січні 2022 р. під час розроблення технічної документації Інституту землеустрою були невідомі. Комісією було встановлено, що незаконних і протиправних дій інженери-землевпорядники не вчиняли та вирішено відмовити у зверненні в поданням до Держгеокадастру щодо анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженерів-землевпорядників (а.с. 92 99 т. 2).

Згідно копії ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 19.01.2022 у справі № 128/1438/18, наданої у вигляді витягу з Єдиного державного реєстру судових рішень, було скасовано заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали судді Вінницького районного суду Вінницької області від 12.06.2018 у вигляді накладення арешту на земельну ділянку площею 1, 85 га, кадастровий номер :01:007:0339, що розташована на території Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 100 101 т. 2).

Відповідно до копії ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 12.12.2022, на розгляді суду перебуває цивільна справа № 128/2924/22 за позовом ОСОБА_4 до ФОП ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Вінницької районної державної адміністрації, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання незаконними та скасування розпорядження, договору купівлі-продажу земельної ділянки, державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування права власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації земельної ділянки (а.с. 149 150 т. 2).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відповідно до роз`яснень п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. ч. 1 3, 5 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 05 червня 2018 року у справі N 338/180/17, провадження N 14-144цс18; від 11 вересня 2018 року у справі N 905/1926/16, провадження N 12-187гс18; від 30 січня 2019 року у справі N 569/17272/15-ц, провадження N 14-338цс18; від 11 вересня 2019 року у справі N 487/10132/14-ц, провадження N 14-364цс19; від 06 квітня 2021 року у справі N 925/642/19, провадження N 12-84гс20 та інших).

Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою.

«Ефективний засіб правового захисту» повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі №826/14016/16, від 11 лютого 2019 року у справі №2а-204/12, від 11 лютого 2020 року у справі №0940/2394/18).

Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 29 вересня 2020 року у справі N 378/596/16-ц, провадження N 14-545цс19, від 15 вересня 2022 року у справі N 910/12525/20, провадження N 12-61гс21 (пункт 148)).

Щодо правовідносин, які склались між сторонами, суд вважає встановленим, що Вінницьким апеляційним судом постановою від 22.10.2020 по справі № 128/1438/18, в тому числі, витребувано від ОСОБА_5 на користь ФОП ОСОБА_3 із земельної ділянки, площею 1, 85 га, розташованої на території Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер :01:007:0339, земельну ділянку площею 0, 3974 га, надану раніше у власність ФОП ОСОБА_3 в межах і конфігурації згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 399609 від 23.11.2007.

Згідно зі ст. 79 ЗК України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, із визначеними щодо неї правами.

Згідно з ч. ч. 1, 3, 4 ст. 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до ч. 2 ст. 79-1 ЗК України, формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території.

Частинами 8 12 ст. 79-1 ЗК України встановлено, що у разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Державна реєстрація прав суборенди, сервітуту, які поширюються на частину земельної ділянки, здійснюється після внесення відомостей про таку частину до Державного земельного кадастру. Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно ч. 4 ст. 27 Закону України «Про державний земельний кадастр», у разі відновлення меж земельної ділянки за її фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж кадастрові номери відповідних земельних ділянок не скасовуються, а відповідні зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до поземельних книг у порядку, визначеному частиною четвертою статті 26 цього Закону.

Виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду (ч. 5 ст. 37 Закону України «Про державний земельний кадастр»).

Тобто, у відповідності до вищевказаних норм ЗК України та Закону України «Про державний земельний кадастр», на підставі вищевказаної постанови Вінницького апеляційного суду позивачем було замовлено та виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), для іншого сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту АДРЕСА_2 на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, яка належить ФОП ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 399609. При виготовленні даної технічної документації було усунуто первинну помилку розміщення земельної ділянки в просторовому вимірі, через яку відбулося накладення суміжних земельних ділянок, що було встановлено вищевказаним рішенням суду, та у володіння позивача було повернуто земельну ділянку, належну йому на праві власності. На підставі цієї технічної документації 22.09.2022 за позивачем було зареєстровано право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:007:0001, загальною площею 0, 7115 га (а.с. 176 т. 1).

За таких обставин, 22.09.2022 позивач набув у володіння земельну ділянку за встановленими (відновленими) на підставі судового рішення межами, з урахуванням його добровільної відмови від частини земельної ділянки на користь іншого землевласника, що не стосується спору між даними сторонами.

Тому на даний час позивач є власником та володільцем земельної ділянки, яка включає витребувану судовим рішенням частину земельної ділянки розміром 0, 3974 га, що також підтверджується копією витягу з протоколу засідання Кваліфікаційної комісії з питань видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника від 26.01.2023 № 1 від 26.01.2023 (другий абзац а.с. 97 т. 2).

Фактично позивач заявив одночасно дві взаємовиключні вимоги, віндикаційну (про витребування у відповідача ОСОБА_4 частини земельної ділянки) та негаторну (про визнання недійсним договору дарування та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень).

У постанові від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновки про те, що визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є відсутність або наявність у позивача права володіння майном; відсутність або наявність в особи права володіння нерухомим майном визначається виходячи з принципу реєстраційного підтвердження володіння; особа, до якої перейшло право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правоможності власника, включаючи право володіння.

Віндикаційний позов - це вимога про витребування власником свого майна з чужого незаконного володіння. Тобто позов неволодіючого власника до володіючого невласника. Віндикаційний позов заявляється власником при порушенні його правомочності володіння, тобто тоді, коли майно вибуло з володіння власника: (а) фізично - фізичне вибуття майна з володіння власника має місце у випадку, коли воно в нього викрадене, загублене ним тощо; (б) «юридично» - юридичне вибуття майна з володіння має місце, коли воно хоч і залишається у власника, але право на нього зареєстровано за іншим суб`єктом.

Тому, оскільки земельна ділянка, належна позивачу, повернута в його володіння шляхом державної реєстрації земельної ділянки за позивачем за наслідком відновлення меж його земельної ділянки 22.09.2022, вимога про витребування майна не є належним способом захисту права, яке позивач вважає порушеним, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23.11.2023 в справі № 370/457/20 зазначив, що при частковому накладенні земельних ділянок власник такої ділянки може, зокрема, оспорювати відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування. Тож у цьому випадку вимога про витребування власником свого майна з чужого незаконного володіння не є належним способом захисту права, яке позивач вважає порушеним.

Щодо вимог позивача про визнання договору дарування недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації права власності на земельну ділянку, суд зазначає наступне.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 14 червня 2019 року по справі N 910/6642/18 вказав, що вирішуючи спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

З огляду на встановлені судом обставини, оскільки оспорюваний договір дарування та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на підставі даного договору були вчинені 23.02.2022, тобто до виконання постанови Вінницького апеляційного суду від 22.10.2020, постановленої на користь позивача, але ці обставини не завадили її виконанню і позивач відновив своє право володіння земельною ділянкою в повному обсязі шляхом вчинення відповідної державної реєстрації його права власності на земельну ділянку за відновленими йому межами земельної ділянки 22.09.2022, суд вважає недоведеною обставину, що оспорювані акти (договір дарування та його державна реєстрація 23.02.2022) на даний час порушують право власності позивача на належну йому земельну ділянку. Позивачем не доведено, яким чином на даний час відповідачами порушується його право володіння, користування чи розпорядження належною йому земельною ділянкою, після формування йому 22.09.2022 меж земельної ділянки як об`єкта цивільних прав з врахуванням витребуваної на його користь частини суміжної земельної ділянки відповідачки, оскільки саме існування вже вчинених актів, після яких порушене право позивача було відновлено, на думку суду, не може свідчити про наявність порушеного права чи інтересу позивача, та які саме порушені права позивача будуть відновлені шляхом задоволення таких позовних вимог позивачем не обгрунтовано, а тому в задоволенні позовних вимог в частині визнання договору дарування недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень також слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, установивши, що позивачем не доведено порушення його прав оскаржуваними договором та рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на даний час, та яким чином їх скасування вплине на права та інтереси позивача щодо його земельної ділянки, оскільки ним не доведено наявності порушень правомочностей власника земельної ділянки, та в частині вимог про витребування майна позивачем обрано неналежний спосіб захисту прав на землю, оскільки він є володіючим власником земельної ділянки у відновлених йому межах, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. З огляду на викладене, в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати позивача зі сплати судового збору слід залишити за позивачем.

З урахуванням позиції представників сторін про стягнення витрат на правову допомогу, розмір яких буде додатково надано суду відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України суд не вирішує даним рішенням розподіл судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, між сторонами.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч. ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15, 16, 215, 317, 319, 321, 328, 330, 387, 388, 391 ЦК України, ст.ст. 79, 79-1 ЗК України, ст.ст. 27, 37 Закону України «Про державний земельний кадастр», ст. ст. 12, 13, 81, 211, 223, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 18.12.2023.

Суддя: