Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4464/23
Провадження № 2/711/1660/23
30 листопада 2023 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:
головуючого: судді Кондрацької Н.М.,
за участю секретаря судового засідання: Мелещенко О.В.,
представника позивача адвоката Пацьори Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Пацьора Дарія Сергіївна, до Приватного акціонерного товариства «Черкаський шовковий комбінат» про визнання права власності, -
Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Пацьора Дарія Сергіївна, звернулися до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Черкаський шовковий комбінат», про визнання права власності.
Свої позовні вимоги мотивує тим, рішенням виконкому Придніпровської районної ради м. Черкаси № 524 від 29.12.1975 було затверджено акт державної комісії про прийняття в експлуатацію та передачу на баланс комбінату шовкових тканин 120-ти квартирного будинку готельного типу по АДРЕСА_1 . Цим рішенням виконком зобов`язав комбінат шовкових тканин провести заселення квартир у відповідності із «Положенням про порядок надання житлової площі в Українській PCP», але адміністрація комбінату не виконала цю вимогу і заселила позивачів в квартири ніби як сімейний гуртожиток. Після прийняття ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 позивачі звернулися до адміністрації комбінату про дачу згоди на приватизацію житла, але їм відмовили. Дані обставини були встановлені рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси у цивільній справі № 2-168/01 від 22.02.2001, яким зобов`язано АТЗТ «Черкаський шовковий комбінат» передати безкоштовно у приватну власність квартири в будинку АДРЕСА_1 , а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , квартиру АДРЕСА_2 , яка складається з однієї житлової кімнати, кухні, ванни, туалету, коридору, а відділу приватизації виконкому Придніпровської районної ради м. Черкаси в місячний термін з дня отримання копії рішення суду видати необхідні документи та свідоцтва про право власності на зазначені квартири. Однак, вказане вище рішення суду так і не було реалізовано. Позивачі не звернулись у місячний термін до відділу приватизації виконкому Придніпровської районної ради м. Черкаси, адже хибно вважали, що отримавши дане судове рішення - процес приватизації буде завершеним. Таким чином, судове рішення відповідачем лишається не виконаним чим порушуються майнові права позивачів на безоплатне отримання житла у власність. У досудовому порядку позивачі особисто звертались до органу приватизації Черкаської міської ради, однак отримали відмову, адже у даного органу немає на це законних підстав. Також, позивачі звертались до відповідача ПАТ «Черкаський шовковий комбінат», однак так і не отримували позитивних відповідей стосовно реалізації свого законного права здійснення приватизації квартири АДРЕСА_3 . Відповідно до реєстру територіальної громади м. Черкаси, лист №9615-01-10 від 22.06.2023), станом на 22.06.2023, за адресою: АДРЕСА_4 зареєстровані наступні особи: ОСОБА_1 , дата реєстрації місця проживання: 17.02.1993; ОСОБА_2 , дата реєстрації місця проживання: 27.02.2002. Позивачі відкрито, безперервно володіють квартирою і утримують її в належному стані, сплачують комунальні платежі, проводять поточні ремонти. Як і інші мешканці будинку, позивачі виявили бажання реалізувати своє право на безоплатне отримання у власність займаної ними квартири. З метою з`ясування всіх істотних обставин справи, представником позивачів адвокатом Сучило А.О. у порядку досудового врегулювання, здійснено ряд запитів. Згідно листа виконавчого комітету Черкаської міської ради від 17.05.2023 № 7190-01- 21 повідомлено, що об`єкт нерухомого майна, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 - не перебуває у власності територіальної громади міста Черкаси. Балансоутримувач ПАТ «Черкаський шовковий комбінат» не надав згоди та не передав гуртожиток у власність Черкаської міської ради. Таким чином, даний будинок є відомчим житловим фондом. Оформити право власності на житло, яке займають Позивачі, шляхом його приватизації за допомогою органу приватизації державного житлового фонду Черкаської міської ради, неможливо. Позивачі мали намір приватизувати вищевказану квартиру, в зв`язку з чим неодноразово зверталися до відповідача, однак такі звернення виявилися безрезультатними. у Позивачів відсутня можливість реалізувати своє право на мирне володіння майном, у зв`язку з невиконанням судового рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.01.2001 у цивільній справі № 2-168/01, що набрало законної сили. Відповідно до Висновку суб`єкта оціночної діяльності про ринкову вартість об`єкта нерухомості від 08.06.2023 ринкова вартість однокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 становить 398 613,00 грн. Тому, з метою захисту своїх порушених прав та законних інтересів в площині не реалізації позивачами свого законного права власності - останні змушені звернутись до суду з даним позовом.
На підставі викладеного, просять суд, визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .
Ухвалою суду від 31.07.2023 відкрито, прийнято до провадження справу та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 12.10.2023, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.
У судовому засіданні представник позивачів адвокат Пацьора Д.С. позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі, посилаючись на доводи позову, проти винесення заочного рішення не заперечує, оскільки позиція відповідача прослідковується з доданих до позову доказів. Крім того, зазначила, що факт проживання та користування позивачем квартирою ніхто не оспорює. Додала, що наразі, відповідач ПАТ «ЧШК» є балансоутримувачем будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається із відповідей на адвокатські запити, здійснені в ході досудового врегулювання. Крім того, вказала, що позивачі не наполягають на стягненні з відповідача судових витрат, в тому числі і сплаченого ними при зверненні до суду судового збору.
У судове засіданні представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Черкаський шовковий комбінат» не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили. Відзив на позов подано не було.
Суд, на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав.
У судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 17.02.1993 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується відміткою у її паспорті серії НОМЕР_1 , що міститься у матеріалах справи (а. с. 11-13).
Відповідно до рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.01.2001 у справі № 2-168/01 зобов`язано АТЗТ «Черкаський шовковий комбінат» передати безкоштовно у приватну власність квартири в будинку АДРЕСА_1 , зокрема, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , квартиру АДРЕСА_2 , яка складається з однієї житлової кімнати, кухні, ванни, туалету, коридору, а відділу приватизації виконкому Придніпровської районної ради м. Черкаси в місячний термін з дня отримання копії рішення суду видати необхідні документи та свідоцтва про право власності на зазначені квартири. Однак, вказане вище рішення суду так і не було реалізовано.
Крім того, у вказаному рішенні суду від 22.01.2001 зазначено, що рішенням виконкому Придніпровської районної ради м. Черкаси № 524 від 29.12.1975 було затверджено акт державної комісії про прийняття в експлуатацію та передачу на баланс комбінату шовкових тканин 120-ти квартирного будинку готельного типу по АДРЕСА_1 . Цим рішенням виконком зобов`язав комбінат шовкових тканин провести заселення квартир у відповідності із «Положенням про порядок надання житлової площі в Українській PCP», але адміністрація комбінату не виконала цю вимогу і заселила позивачів в квартири ніби як сімейний гуртожиток. Після прийняття ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 позивачі звернулися до адміністрації комбінату про дачу згоди на приватизацію житла, але їм відмовили.
Частина 2 ст. З Закону України «Про приватизацію державного майна» в редакції, яка діяла на момент масової приватизації гуртожитків, чітко було визначено, що дія цього Закону не поширюється на приватизацію об`єктів державного земельного та житлового фондів. Виходячи з положень ст. 4 Житлового кодексу Української PCP, до складу житлового фонду входять житлові будинки, а також житлові приміщення в інших будівлях. Житлові будинки і житлові приміщення в інших будівлях, що належать державі, становлять державний житловий фонд.
В ході досудового врегулювання, 21.02.2023 представник ОСОБА_1 адвокат Сучило А.О. письмово звернувся до ПАТ «Черкаський шовковий комбінат» із адвокатським запитом від 21.02.2023 з питанням надання інформації щодо виконання судового рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.01.2001 по справі № 2-168/01 відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також з питанням надати інформацію чи здійснювалась безкоштовна передача квартири у приватну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .
Згідно листа ПАТ «Черкаський шовковий комбінат» від 28.02.2023 № 95 вбачається, що комбінату невідомо про відкриття виконавчого провадження з виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.01.2001 по справі № 2-168/01.
Окрім цього, відповідно до листа Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради від 27.02.2023на адвокатський запит повідомлено, що станом на 27.02.2023 будинок АДРЕСА_1 перебуває у власності ПрАТ «Черкаський шовковий комбінат», а тому здійснити приватизацію кв. АДРЕСА_3 та видати свідоцтво про право власності органом приватизації Черкаської міської ради немає законних підстав.
Як вбачається з листа № 145 від 24.03.2023 ПрАТ «Черкаський шовковий комбінат» не заперечує проти оформлення/визнання права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ., однак, відповідач не вчинив відповідних дій для передачі позивачам у власність квартири.
В подальшому, 09.05.2023 адвокат Сучило А.О. звернувся із адвокатським запитом до Виконавчого комітету Черкаської міської ради з питанням надання інформації чи перебуває у власності територіальної громади міста Черкаси об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно листа виконавчого комітету Черкаської міської ради від 17.05.2023 № 7190-01- 21, повідомлено, що об`єкт нерухомого майна (гуртожиток), який розташований за адресою: АДРЕСА_1 - не перебуває у власності територіальної громади міста Черкаси. Балансоутримувач ПАТ «Черкаський шовковий комбінат» не надав згоди та не передав гуртожиток у власність Черкаської міської територіальної громади.
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , станом на 22.06.2023 зареєстровані у квартирі АДРЕСА_3 , що підтверджується відомостями Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради від 22.06.2023 № 9615-01-10.
Згідно Висновку суб`єкта оціночної діяльності про ринкову вартість об`єкта нерухомості від 08.06.2023, ринкова вартість однокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 становить 398 613,00 (триста дев`яносто вісім тисяч шістсот тринадцять) гривень 00 коп.
Згідно із ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).
Як визначено статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.
Як зазначалося вище, рішенням суду від 22.01.2001 було зобов`язано відповідача безкоштовно передати у приватну власність позивачам однокімнатну квартиру АДРЕСА_5 . Проте, відповідачем вказане рішення суду виконане не було.
Фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності (ч.1 ст. 345 ЦК).
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
За нормами ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій (ст. 9 ЖК України).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизації державного житлового фонду (приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.
Як вбачається зі ст. 2 цього закону, до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Приватизація квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, включених до плану реконструкції поточного року, здійснюється після її проведення власником (володільцем) будинку (гуртожитку). Наймачі, які проживали у квартирах (будинках), житлових приміщеннях у гуртожитках до початку реконструкції, після проведення реконструкції мають пріоритетне право на приватизацію цих квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках.
Загальні засади набуття права власності визначені ст. 328 ЦК України, якою закріплено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необгрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Положеннями статті 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи, що відповідач не надав своїх заперечень по суті спору та не скористався правом на надання відзиву, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-84, 259, 268, 280-284 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Пацьора Дарія Сергіївна, до Приватного акціонерного товариства «Черкаський шовковий комбінат» про визнання права власності задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_3 .
Повний текст рішення виготовлений 11.12.2023.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Головуючий: Н. М. Кондрацька