Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 183/9004/21
Провадження № 2/506/44/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

16.06.2023 року с.м.т. Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Чеботаренко О.Л.

за участю секретаря судового засідання Яцькова К.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Окни цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

27.12.2022 року до Красноокнянського районного суду Одеської області з Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області для розгляду за підсудністю надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою від 10.01.2023 року позовна заява була прийнята судом до розгляду та відкрито провадження по справі.

У судові засідання, призначені на 08.02.2023 року, на 16.06.2023 року позивач не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою, вказаною у позовній заяві, однак до суду повернулися конверти з відміткою «Укрпошти»: «адресат відсутній за вказаною адресою» /а.с.27,44/.

Крім того, у судові засідання, призначені на 10.03.2023 року, на 05.04.2023 року, 27.04.2023 року позивач не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою, вказаною у позовній заяві, /а.с.31, 35,37/.

За інформацією Генерального директора АТ. «Укрпошта», судова повістки на зазначені дати вручені члену сім`ї (матері) позивача ( а.с.45-46)

Крім цього, на електронну адресу позивача, вказану у позовній заяві, надсилався лист про розгляд справи та повідомлення про необхідність явки до суду /а.с.29/.

Таким чином, судом здійснено усі можливі заходи про повідомлення позивача про розгляд справи, однак останній в судове засідання не з`явився. Причини неявки не повідомив, будь-яких клопотань не подав.

Відповідач в судові засідання також не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання, як передбачено п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, однак до суду повернулися конверти з відміткою «Укрпошти»: «адресат відсутній за вказаною адресою» /а.с.26, 30, 33, 36, 41/.

Відповідно до ст.131 ЦПК України ,учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до ч.ч.3-5 ст.130 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

У зв`язку з неявкою сторін, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Нормами процесуального закону визначено право кожної особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у порядку, встановленому ЦПК України. Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Разом з цим будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є мірою свободи, мірою можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Згідно зі статтею 43,44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Положеннями п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Як зазначав Верховний Суд у своїх постановах, системний аналіз зазначених норм процесуального права дає підстави для висновку, що законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому, повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті. Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами щоб не допустити затягування розгляду справи.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18, від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц.

З матеріалів справ вбачається, що позивачу ОСОБА_1 неодноразово направлялися судові повістки рекомендованим листом з повідомленням про виклик у судові засідання на 08.02.2023 року, 10.03.2023 року, на 05.04.2023 року, на 27.04.2023 року, на 26.05.2023 року та на 16.06.2023 року за адресою, зазначеною ним у позові, однак останній у судові засідання не з`явився.

Будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи та проведення розгляду справи у його відсутність позивач суду не надавав, причини неявки суду не повідомляв.

На листи, надіслані на електронну адресу, вказану у позові, позивач не відповідає.

Недотримання строків розгляду цивільних справ порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Відтак, суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц.

Нез`явлення позивача перешкоджає розгляду справи, оскільки об`єктивно розглянути справу за наявними матеріалами неможливо без з`ясування позиції позивача щодо позову.

За викладених обставин суд вважає за необхідне залишити позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду.

Одночасно суд роз`яснює, що згідно з ч.2 ст.257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ч.ч.1, 3 ст.13, п.5 ч.1 ст.257, ст.260 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу його право на повторне звернення до суду.

Відповідно до п.п.15.5) п.1 Перехідних положень ЦПК України, на ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Красноокнянський районний суд або безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя О. Л. Чеботаренко