Справа № 587/2528/23
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2023 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., за участю секретаря судового засідання Бузової Т.І.,представника заявника ОСОБА_1 , представника заінтересованої особи Комарницької С.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , служба у справах дітей Сумської районної державної адміністрації, відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Північно - Східного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції ( м.Суми) про встановлення факту батьківства .
Представник заявника звернулась до суду з даною заявою мотивуючи її тим, що ОСОБА_2 з 219 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дитина ОСОБА_5 , проте батько дитини записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. За життя ОСОБА_4 визнав себе батьком дитини ОСОБА_5 , піклувався про неї, матеріально забезпечував, всебічно сприяв його фізичному та моральному розвитку. З початком вторгення російської федерації на територію України, ОСОБА_4 пішов служити до лав ЗСУ та 21 лютого 2023 року від отриманих на війні чисельних травм помер в лікарні в м.Дніпрі. Встановлення факту батьківства ОСОБА_4 відношенні до ддитини ОСОБА_5 необхідно для оформлення допомоги як члену сім`ї військовослужбовця, пільг та пенсії по втраті годувальника. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що іншим порядком вирішити питання визнання батьківства неможливо, представник заявника просить задовольнити заяву.
В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала повністю.
Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про час розгляду справи у суді.
Представник служби у справах дітей Сумської РДА в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви.
Представник відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Мінстерства ( м.Суми) в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просив справу слухати без їх участі, проти заяви не заперечувала.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає повному задоволенню виходячи з наступного.
В суді встановлено, що з 2019 року заявник ОСОБА_2 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_2 народилась дитина ОСОБА_5 , проте батько дитини записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.
За життя ОСОБА_4 визнав себе батьком дитини ОСОБА_5 , піклувався про неї, матеріально забезпечував, всебічно сприяв його фізичному та моральному розвитку. З початком вторгення російської федерації на територію України, ОСОБА_4 пішов служити до лав ЗСУ та 21 лютого 2023 року від отриманих на війні чисельних травм помер в лікарні в м.Дніпрі.
Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями125, 130 Сімейного кодексу України.
Передумовою звернення до суду із позовною заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.
Відповідно до актового запису про смерть № 56 від 28 лютого 2023 року ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Дніпро , причина смерті Y 36.2 Ушкодження внаслідок віськових дій від вибухів та уламків ( а.с.44)
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію із зазначенням відомостей про батька, вбачається, що в графі «батько» вказано « ОСОБА_6 », відомості записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.
Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Відповідно до змісту ч.1 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями122 та 125 цього Кодексу.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.
Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.
Згідно з п. 7т постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зіст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, №3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.
При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
Пунктом 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.
В третьому абзаці п.13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Як встановлено судом, відомості, щодо батька дитини, які зазначені у свідоцтві про народження ОСОБА_2 щодо батька дитини, зокрема її по-батькові « ОСОБА_7 » , відповідає імені ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Також факт батьківства підтверджується матеріалами справи, зокрема спільними фотографіями ОСОБА_2 , ОСОБА_4 разом з дитиною ОСОБА_5 , відеозаписами з дня народження, хрестин дитини ОСОБА_8 , особистими відео ОСОБА_4 ..
Відповідно до ч. 1ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
Відповідно до ч.1ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Встановлення факту батьківства має для позивача юридичне значення, оскільки необхідне їй для отримання допомоги як члена сім`ї військовослужбовця та оформлення пенсії по втраті годувальника.
Суд вважає, що дослідженими у судовому засіданні доказами, якими є письмові матеріали справи, підтверджується наявність сімейних зв`язків між заявницею та померлим, який вважав себе батьком народженої нею дитини.
Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини справи, вважає наявність підстав, якими заявниця обґрунтовує свої вимоги, встановленими в судовому засіданні, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.
На основі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 141 ЦПК України, суд,
Заяву ОСОБА_2 задовольнити повністю.
Встановити факт батьківства громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 стосовно дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_5 № 1609 від 15 серпня 2020 року, що вчинений Сумським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Суми) а саме: в графі «батько» записати « ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України», прізвище дитини залишити « ОСОБА_9 ».
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А.Степаненко