УХВАЛА

Іменем України

14 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 295/11891/20

провадження № 61-16968ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансорендосервіс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Управління державного архітектурно - будівельного контролю Житомирської міської ради, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном,

ВСТАНОВИВ:

У 2020 році Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансорендосервіс» (далі ТОВ «Трансорендосервіс») звернулося до суду з позовом, в якому просило зобов`язати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за власний рахунок знести прибудову до нежилих приміщень, загальною площею 53,1 кв. м та 20,2 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 10 січня 2023 року позов задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за власний рахунок знести прибудову до нежилих приміщень, загальною площею 53,1 кв. м та 20,2 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_3 звернулася до суду із апеляційною скаргою.

26 вересня 2023 року ОСОБА_1 направила клопотання про залучення до розгляду справи правонаступника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , яка є спадкоємницею за законом першої черги та прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_2 , оскільки на момент смерті спадкодавця проживала та була зареєстрована за його місцем проживання.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року залучено до участі у цивільній справі № 295/11891/20 як правонаступника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 .

Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що застосування процесуального правонаступництва необхідно відповідно до вимог статті 55 ЦПК України, які допускають залучення до участі у справі правонаступника на будь-якій стадії процесу.

21 листопада 2023 року ОСОБА_3 через засоби поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Житомирського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована неправильним застосуванням апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив (стаття 55 ЦПК України).

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу (стаття 1219 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника. Основою процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному праві, яке настало після відкриття провадження у справі. Виходячи з цього, особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав та обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 264/5957/17, провадження № 14-37цс20, вказано, що «суд будь-якої інстанції зобов`язаний залучити до участі у справі правонаступника сторони або третьої особи, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво прав та обов`язків відповідної особи, а правонаступник існує. Питання процесуальної правосуб`єктності сторони, третьої особи, їхніх правонаступників належать до тих, які суд має вирішити під час розгляду справи незалежно від стадії судового процесу. Не є перешкодами для з`ясування підстав процесуального правонаступництва межі розгляду справи у суді відповідної інстанції, а також предмет доказування за відповідними позовними вимогами».

За змістом положень статті 55 ЦПК України суд має вирішити питання процесуального правонаступництва під час розгляду справи незалежно від стадії судового процесу. Визначальним при вирішенні питання про залучення правонаступників до участі в справі є встановлення, чи допускають спірні правовідносини правонаступництво, та чи відомі особи, які прийняли спадщину.

Заміна будь-якого учасника справи судом не носить виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу, зокрема для своєчасного розгляду і вирішення справи з метою ефективного захисту оспорюваних прав сторони.

Подібні правові висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Спадкова справа до майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заводилася (відповідь Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області, до якої долучено інформаційну довідку зі спадкового реєстру).

Місце проживання ОСОБА_4 з 22 березня 2019 року зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

У поданому 26 вересня 2023 року до суду клопотанні про залучення до розгляду справи правонаступника ОСОБА_1 зазначила, що ОСОБА_4 є спадкоємницею за законом першої черги та прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_2 , оскільки на момент смерті спадкодавця проживала та була зареєстрована за його місцем проживання.

При таких обставинах, апеляційний суд, встановивши, що ОСОБА_4 вважається такою, що прийняла спадщину після ОСОБА_2 в силу приписів частини третьої статті 1268 ЦК України, а спірні правовідносини допускають правонаступництво прав та обов`язків, дійшов правильних висновків про залучення до участі у цивільній справі №295/11891/20 як правонаступника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 .

Необґрунтованими є доводи касаційної скарги, що суд апеляційної інстанції не зазначив у якому порядку ОСОБА_4 має здійснювати свої права та виконувати обов`язки у даній справі, оскільки оскаржуване судове рішення містить роз`яснення, що у відповідності до частини другої статті 55 ЦПК України усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. Крім того, ОСОБА_4 направлено копію позовної заяви, копію рішення суду першої інстанції та копію апеляційної скарги. Отже вона не позбавлена можливості користуватися усіма правами, передбаченими законодавством, зокрема правом на оскарження судових рішень.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

У частині четвертій статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Касаційна скарга не містить обґрунтованих посилань на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а зводиться до незгоди заявниці з ухваленим судовим рішенням, законність та обґрунтованість якого доводами касаційної скарги не спростована.

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженого судового рішення свідчить, що правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм процесуального права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року про заміну сторони у цивільній справі №295/11891/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов