Справа № 195/518/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

15.06.2023 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Кондус Л.А., при секретарі Дєєвої Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел.Томаківка в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Томаківський відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса), про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, -

В С Т А Н О В И В :

Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, та про скасування постанови державного виконавця Томаківського відділу ДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Вільховської С.Ю. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 28.10.2022, який уточнено в порядку ст.ст. 43,49 ЦПК України.

Представник позивача обгрунтовує вимоги тим, що з серпня 2009 року по лютий 2012 року позивач ОСОБА_1 перебував із відповідачкою ОСОБА_3 у шлюбі. На підставі рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 06.02.2012 року шлюб між ними розірвано.

Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі заяви відповідача ОСОБА_2 від 19.12.2017 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітню дитину Томаківським районним судом Дніпропетровської області виданий судовий наказ по справі № 195/1924/17 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини заробітку, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати з 19.12.2017 і до досягнення дитиною повноліття, на користь ОСОБА_2 .

Після видачі судом вищевказаного наказу між позивачем та відповідачкою була досягнута усна домовленість щодо матеріального утримання позивачем сина ОСОБА_5 в рахунок сплати аліментів шляхом компенсування ним вартості куплених на речовому ринку смт.Томаківка необхідних дитині одягу та інших речей, а також надання посильної матеріальної допомоги у грошовому виразі.

У листопаді 2022 року у зв`язку із вирахуванням у ОСОБА_1 із заробітної плати значної суми коштів, він дізнався про те, що 27.10.2022 Томаківським відділом ДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області за заявою відповідача було відкрито виконавче провадження № 70180397 відповідно до судового наказу № 195/1924/17, виданого 25.10.2022 про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 .

Станом на 30.11.2022, заборгованість зі сплати аліментів, яка була розрахована Томаківським відділом ДВС у Нікопольському районі, склала 144 980,19 грн.

Як стало відомо позивачу, 28.10.2022 державним виконавцем Томаківського відділу ДВС відносно нього винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка була направлена до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із вимогою проводити щомісячно утримання із усіх видів доходу, що належить до сплати боржнику, після відрахування податків, в розмірі 50% до погашення боргу, а після погашення заборгованості утримувати у розмірі частини з усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

На його неодноразові звернення до виконавчої служби із наданням належних документів, йому частково був перерахований розрахунок заборгованості.

На даний час, станом на 31.03.2023, заборгованість зі сплати аліментів складає 28 472,33 грн., що підтверджується листом Томаківського відділу ДВС у Нікопольському районі від 14.04.2023 вих. № 5305 та відповідним розрахунком № 5303.

Позивач вважає, що звернення відповідача ОСОБА_2 до виконавчої служби із заявою про нарахування позивачу заборгованості зі сплати аліментів, за період з січня 2018 р. по жовтень 2022 р. є необгрунтованим, так як позивачем протягом зазначеного періоду постійно, по мірі можливості, здійснювалось матеріальне забезпечення його неповнолітнього сина усім необхідним, чого він потребував.

Натомість, позивачу нарахована заборгованість по сплаті аліментів, яка утворилася з незалежних від нього причин, по об`єктивним обставинам, у зв`язку з хворобою, яка виникла після отриманої травми під час перебування в АТО.

Так, у 2014 році позивач приймав участь у антитерористичній операції на території Луганської га Донецької областей, що підтверджується довідкою командира ВЧ НОМЕР_1 від 07.11.2014 № 5314 (копія додається) та після отриманої травми, пов`язаної з виконанням військової служби, він постійно потребує періодичного стаціонарного та амбулаторного лікування, про що свідчать відповідні епікризи та виписки із історії його хвороби, на потреби чого йдуть значні матеріальні затрати.

Крім цього, позивач має 3 групу інвалідності, яку отримав внаслідок війни у зв`язку із пораненням, має обмеження та протипоказання щодо умов праці (копії відповідних посвідчень додаються), що стало одним із наслідків створення певного розміру заборгованості як результат отримання ним неналежного матеріального доходу.

Разом з цим, з початку війни позивач перебуває на військовій службі (довідка першого відділу Нікопольського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 19.01.2023 №79 додається).

З 07 березня 2023 року ОСОБА_1 вибув для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 окрема механізована бригада), що підтверджується довідкою першого відділу Нікопольського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 05.03.2023 № 666.

07 квітня 2023 року позивач під час захисту Батьківщини отримав множинні вогнепальні поранення в зоні бойових дій, що підтверджується формою № 100 (ПМК), був госпіталізований до лікарняних закладів міста Дніпро, де перебував на лікуванні з 08.04. по 25.04.2023 (копії виписок з медичної карти стаціонарного хворого №№ 6496,7975 додаються), потім з 25.05. по 16.05.2023, з 26.05. по 06.06.2023 проходив лікування по місцю проживання у КП «Томаківська ЦРЛ» (копії виписки з історії хвороби хворого №№ 1407, 1795 додаються).

Згідно довідки військово-лікарської комісії від 24.04.2023. № 465/79, травма, отримана ОСОБА_1 , що пов`язана з проходженням військової служби, відноситься до травми тяжкого ступеню.

На даний час ОСОБА_1 проходить стаціонарне лікування, що підтверджується направленням №1297 від 08.06.2023 вих. № 3392, у військовому госпіталі міста Дніпро (копія додається), де буде проходити оперативне лікування та подальшу реабілітацію.

Представник позивача вважає, що позивач, який не зважаючи на свій незадовільний стан здоров`я та матеріальний стан, постійно піклувався про належне матеріальне утримання свого неповнолітнього сина (підтверджується відповідними довідками, виписками із історії хвороби, анамнезами та дослідженнями, банківськими чеками та товарними чеками (рахунки на товар) на суму 39 629 грн.); крім цього, під час захисну держави від збройної агресії, у квітні поточного року, позивач отримав тяжкі поранення, і на даний час потребує довготривалого лікування та реабілітації, він має обгрунтовані підстави для звільнення його у встановленому порядку від сплати заборгованості за аліментами.

Короткий зміст відзиву на позов.

Відповідачка проти позову заперечує, та просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, подавши відзив на позов (а.с.54-56).

Із наданих стороною позивача документальних доказів щодо хвороби позивача і які можна взяти до уваги, тобто в період після видачі судового наказу, а саме із виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 2358 від 20.07.2018 року вбачається, що позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в період із 11.07.2018 року по 20.07.2018 року. Інших доказів щодо захворювання позивача та взагалі понесення ним будь-яких матеріальних затрат на лікування, що потягло за собою виникнення заборгованості зі сплати аліментів, в період виникнення заборгованості по аліментам, стороною позивача до суду не надано і відповідно неможливо зробити висновок, що заборгованість виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Проте стороною позивача надано суду видану МО України 05 березня 2023 року за вих. № 666 довідку, зі змісту якої вбачається, що позивач із 27.02.2022 року призваний на військову службу, починаючи із 07.03.2023 року проходить службу у в/ч НОМЕР_4 , що унеможливлює зробити висновок про наявність у нього тяжкої хвороби.

Аргументи учасників справи.

Представник позивача ОСОБА_6 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачка проти позову заперечує в повному обсязі, в його задоволенні просить відмовити, надала суду заяву про слухання справи за її відсутності.

Третя особа подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника Томаківської виконавчої служби.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом.

З серпня 2009 року по лютий 2012 року позивач ОСОБА_1 перебував із відповідачем ОСОБА_3 у шлюбі. На підставі рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 06.02.2012 року шлюб між ними розірвано, що не спростовується сторонами.

Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданого повторно Томаківським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 09.02.2017 (а.с.12).

На підставі заяви відповідача ОСОБА_2 від 19.12.2017 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітню дитину Томаківським районним судом Дніпропетровської області виданий судовий наказ по справі № 195/1924/17 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини заробітку, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати з 19.12.2017 і до досягнення дитиною повноліття, на користь ОСОБА_2 .

27.10.2022 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 7018397 та сформовано розрахунок заборгованості, де станом на 30.11.2022 року заборгованість зі сплати аліментів складала у сумі 144 980,19 грн. (а.с.13)

Станом на 30.11.2022, заборгованість зі сплати аліментів, яка була розрахована Томаківським відділом ДВС у Нікопольському районі, склала 144 980,19 грн.(а.с.13-14).

Надалі, державним виконавцем було здійснено перерахування суми заборгованості з врахуванням банківських чеків, довідки про фінансування оплати праці, звітів Пенсійного фонду України та звіту про здійснення відрахування та виплати Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки. Станом на 31.03.2023 року загальна сума заборгованості складає 28472 грн. 33 коп. (а.с.70, розрахунок а.с.73-76).

28.10.2022 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату , пенсію, стипендію та інші доходи боржника. (а.с.13-14)

Позивач перебуває на військовій службі (довідка першого відділу Нікопольського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 19.01.2023 №79 а.с.18).

Відповідно до довідки командира ВЧ НОМЕР_1 від 07.11.2014 № 5314 позивач приймав участь у антитерористичній операції на території Луганської га Донецької областей, з 2014 року (а.с.20), та отримав травму, пов`язану з виконанням військової служби, (а.с.21).

Позивач має 3 групу інвалідності, яку отримав внаслідок війни у зв`язку із пораненням, має обмеження та протипоказання щодо умов праці (а.с.23).

Відповідно до копій виписок із медичної картки позивача, на протязі 2016-2019 рр. він постійно звертався за медичною допомогою з приводу своєї хвороби, проходив обстеження та перебував на стаціонарному лікуванні (а.с.24-32).

07 квітня 2023 року позивач під час захисту Батьківщини отримав множинні вогнепальні поранення в зоні бойових дій, що підтверджується формою № 100 (ПМК), був госпіталізований до лікарняних закладів міста Дніпро, де перебував на лікуванні з 08.04. по 25.04.2023 (копії виписок з медичної карти стаціонарного хворого №№ 6496,7975 ), потім з 25.05. по 16.05.2023, з 26.05. по 06.06.2023 проходив лікування по місцю проживання у КП «Томаківська ЦРЛ» (а.с.77-84).

Згідно довідки військово-лікарської комісії від 24.04.2023. № 465/79, травма, отримана ОСОБА_1 , що пов`язана з проходженням військової служби, відноситься до травми тяжкого ступеню.

На даний час ОСОБА_1 проходить стаціонарне лікування, що підтверджується направленням №1297 від 08.06.2023 вих. № 3392, у військовому госпіталі міста Дніпро де буде проходити оперативне лікування та подальшу реабілітацію.(а.с.82).

2. Мотивувальна частина

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов належить задоволенню з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 статті 51 Конституції України та статтею 180 СК України визначено загальний обов`язком батьків утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно зі ст. 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до п. 22 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 рокусуд, у випадках передбачених ст. 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментах. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.

Такі висновки суду повністю узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 343/860/17, у постанові від 01 серпня 2018 року у справі № 344/12158/16-ц та у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 592/2683/17.

15 січня 2018 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області було видано судовий наказ про стягнення аліментів на неповнолітню дитину по справі № 195/1924/17 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини заробітку, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати з 19.12.2017 і до досягнення дитиною повноліття, на користь ОСОБА_2 .

Тільки 27.10.2022 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 7018397 та сформовано розрахунок заборгованості.

За весь період, що передував зверненню відповідачки з виконавчим документом на примусове виконання, позивач добровільно надавав допомогу на утримання дитини.

З 2014 року позивач має 3 групу інвалідності, яку отримав внаслідок війни у зв`язку із пораненням, має обмеження та протипоказання щодо умов праці потребує постійного лікування.

Крім того, 07 квітня 2023 року позивач під час захисту Батьківщини отримав множинні вогнепальні поранення в зоні бойових дій, продовжує лікування до теперішнього часу.

Відтак, позивач просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментах у сумі 28472 грн. 33 коп.

Враховуючи вказані обставини, суд вважає за доцільне звільнити позивача від сплати заборгованості по аліментах у сумі 28472 грн. 33 коп. тим самим задовольнивши позовні вимоги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 9, 83, 229, 235, 258-259, 265, 268, 274 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (зареєстрованого: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрованої: АДРЕСА_2 ), третя особа Томаківський відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса), про звільнення від сплати заборгованості за аліментами задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , від сплати заборгованості за аліментами, яка нарахована відповідно до постанови державного виконавця Томаківського відділу ДВС у Нікопольському районі про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 28.10.2022, відповідно до судового наказу № 195/1924/17, виданого Томаківським районним судом Дніпропетровської області 25.10.2022 у виконавчому провадженні № 70180397.

Скасувати постанову державного виконавця Томаківського відділу ДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Вільховської С.Ю. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 28.10.2022, винесеної відносно ОСОБА_1 , у виконавчому провадженні № 70180397, відповідно до судового наказу № 195/1924/17, в частині стягнення боргу щодо щомісячного утримання із усіх видів доходу, що належить до сплати боржнику, після відрахування податків, в розмірі 50% до погашення боргу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 19.06.2023.

Суддя: Л. А. Кондус