справа № 361/3777/22
провадження № 2/361/1284/23
РІШЕННЯ

Іменем України

07 квітня 2023 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретарів: Панек А.С., Лебідя В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та дружину, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років,

в с т а н о в и в :

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подачі позову і до досягнення дочкою повноліття, та стягувати з відповідача на її користь аліменти на неї, дружину, з якою проживає дитина, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, з дня подачі позову і до досягнення дочкою трьох років.

В обґрунтування позову зазначала, що з 05 грудня 2020 року вона та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася дочка ОСОБА_3 . Спільне життя з відповідачем не склалося, через сварки і конфлікти сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, тому вона подала до суду позов про розірвання шлюбу. З часу припинення ними шлюбних відносин ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, матеріальної допомоги на утримання дочки їй не надає, чим ставить її в скрутне матеріальне становище. Вона не має достатньо коштів для забезпечення нормальних умов життя дитини, перебуває на даний час у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дочкою трьох років. Враховуючи вік дитини, працювати вона можливості не має. Добровільно надавати їй матеріальну допомогу на утримання дочки відповідач не бажає. Оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дочкою трьох років, на підставі ст. 84 СК України вона як дружина має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дочкою трьох років. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу дитині та дружині.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені нею позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Дяченко Е.В. у судове засіданні не з`явилися, останній подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу без участі відповідача. Позовні вимоги визнає частково. Просив суд призначити мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 1100 грн. 50 коп. Позов у частині стягнення аліментів на дружину ОСОБА_1 просив суд залишити без задоволення. У відзиві на позов відповідач зазначав, що він не має постійного доходу, офіційно не працевлаштований, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, на праві власності нерухомого чи цінного рухомого майна він не має. Заявлений позивачем розмір аліментів на дитину є завищеним та необґрунтованим. Вважає, що аліменти для дочки ОСОБА_4 в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку будуть достатніми для утримання та гармонійного розвитку дитини. Таку суму аліментів він має можливість сплачувати, вказаний розмір не буде для нього надмірним тягарем.

Щодо стягнення аліментів на дружину до досягнення дочкою трьох років зазначав, що позивач ОСОБА_1 не довела у суді наявність у нього можливості сплачувати аліменти на неї (дружину) у розмірі 1000 грн., тому позов у цій частині є необґрунтованим.

З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Судом встановлено, що 05 грудня 2020 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 уклали шлюб, від шлюбу мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу між сторонами. Малолітня дочка сторін ОСОБА_4 проживає разом із матір`ю та перебуває на повному її утриманні. Позивач на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дочкою трьох років. Відповідач добровільно матеріальної допомоги позивачу на утримання дочки не надає, чим ухиляється від виконання належним чином своїх батьківських обов`язків щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття. Домовленості щодо утримання дитини батьком, який проживає окремо, сторони не досягли, тому позивач звернулася до суду з цим позовом про стягнення аліментів на малолітню дитину та дружину до досягнення дочкою трьох років у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. та 1000 грн. відповідно.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки чи інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ч. 1 ст. 12 цього ж Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст. 141 СК України).

Відповідно ч. ч. 2, 3 ст. 150, ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У ч. 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови № 3 від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік встановлено, що у 2023 році прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років становить 2272 грн.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 на малолітню дочку, суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, відсутність на утриманні відповідача інших осіб, визначений законом мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину віком до 6 років, який на момент ухвалення судом рішення становить 1136 грн.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що обов`язок по утриманню дитини законом покладено на обох батьків у рівній мірі, зростання прожиткового мінімуму на дитину, зважаючи на вік та потреби дитини, постійне проживання дитини з матір`ю, на яку покладено всі турботи по утриманню малолітньої дочки, відсутність між сторонами домовленостей щодо утримання дитини батьком, який проживає окремо, часткове визнання позову відповідачем ОСОБА_2 , відсутність будь-яких доказів того, що останній належним чином виконує свої батьківські обов`язки щодо утримання дитини, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 у частині стягнення аліментів на малолітню дитину є обґрунтованим.

Виходячи з наведеного, відсутність будь-яких належних і допустимих доказів того, що відповідач не має фактичної можливості сплачувати аліменти на дочку в більшому розмірі, ніж встановлений законом мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, суд вважає можливим стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., такий розмір аліментів на переконання суду забезпечить мінімально необхідний рівень життя малолітньої дитини, яка проживає разом із матір`ю та перебуває на повному її утриманні.

При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на дочку сторін ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., суд враховує, що встановлений законом мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

До суду з позовом про стягнення аліментів ОСОБА_1 звернулася 16 серпня 2022 року, тому аліменти на дитину підлягають стягненню з відповідача на користь позивача від дня пред`явлення нею даного позову.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на дружину, з якою проживає дитина, в розмірі 1000 грн., щомісячно, до досягнення дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, суд зазначає наступне.

У ч. 2 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно із ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 6 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Нормами сімейного законодавства передбачено право дружини матері на утримання чоловіком батьком до досягнення дитиною трьох років незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Судом встановлено, що малолітня дочка сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої є відповідач ОСОБА_2 , постійно проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває на повному її утриманні, оскільки доказів утримання батьком своєї малолітньої дочки відповідачем суду не надано. Позивач ОСОБА_1 на даний час не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дочкою трьох років, отже вона потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка, що в свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог ст. 84 СК України.

У відзиві на позов відповідач ОСОБА_2 просив суд у цій частині у задоволенні позову відмовити, оскільки позивачем не доведено належними і допустимими доказами наявність у нього можливості надавати таку матеріальну допомогу. Також посилався на те, що він не має постійного доходу, офіційно не працевлаштований, на обліку в центрі зайнятості він не перебуває, нерухомого та цінного рухомого майна на праві власності не має, тому він не має можливості сплачувати аліменти на дружину до досягнення дочкою трьох років.

При визначенні розміру аліментів на дружину суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище сторін, наявність у платника аліментів на утриманні інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сім`ї.

Посилання ОСОБА_2 на відсутність у нього постійного доходу не є підставою для звільнення його від обов`язку щодо утримання дружини до досягнення дочкою трьох років.Доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про будь-які обмеження, які перешкоджають відповідачу працевлаштуватися, останнім суду теж не надано.

Не надано суду відповідачем ОСОБА_2 і доказів наявності у нього захворювань та потреби в лікуванні, що може бути перешкодою для його працевлаштуватися.

Відсутні у суду і докази наявності на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів його сім`ї.

У ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік встановлено, що у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць складає 2589 грн.

За змістом ч. 2 ст. 129 Конституції України, ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) судочинства є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. ч. 8, 9 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Під предметом доказування розуміється коло юридичних фактів, від встановлення яких залежить рішення справи по суті, зокрема, факти підстави позову та заперечень проти нього.

Згідно із ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2 ст. 89 ЦПК України).

Оцінивши досліджені у суді докази в їх сукупності, враховуючи підстави позову та заперечення проти нього, обставини справи, перебування на утриманні позивача малолітньої дитини віком до трьох років, відсутність доказів щодо неможливості відповідача за станом здоров`я працевлаштуватися та надавати матеріальну допомогу дружині до досягнення дочкою трьох років, тобто виконувати ОСОБА_2 визначений сімейним законодавством свій обов`язок щодо утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 у частині стягнення аліментів на дружину, з якою проживає дитина, до досягнення дочкою трьох років, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню в межах заявлених вимог.

Зазначений розмір аліментів на дружину не є значним та становить менше половини визначеного законом прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць.

Сплата ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в загальному розмірі 3000 грн. до досягнення дочкою трьох років не буде для відповідача надмірним тягарем, враховуючи, що ст. 8 Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік з 01 січня 2023 року установлено мінімальну заробітну плату в місячному розмірі 6700 грн.

За змістом ч. 1 ст. 79 СК України аліменти на дружину присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються.

Виходячи з наведеного, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України із відповідача в дохід держави за дві вимог майнового характеру підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1984 грн. 80 коп. (992 грн. 40 коп. х 2).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 49, 76, 81, 89, 141, 259, 263 265, 430 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 серпня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дружину, з якою проживає дитина, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн., щомісячно, починаючи з 16 серпня 2022 року і до досягнення трьох років дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині позову у задоволенні відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.