Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1482/22
Провадження № 2/273/159/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді- Васильчук О. В. , при секретарі судових засідань Муравській М.М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Баранівка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача Баранівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати за ним право власності на спадкове майно за законом, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Київ помер його батько ОСОБА_2 . У зв`язку із смертю батька відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на: житловий будинок АДРЕСА_1 . Право на спадщину мала також ОСОБА_3 , однак, мати відмовились від прийняття спадщини, про що подала нотаріусу відповідну заяву. Інші, крім нього спадкоємці майна відсутні. 19 липня 2022 року завідувач Баранівської державної нотаріальної контори відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок у зв`язку з відсутністю документа, що підтверджує право власності на житловий будинок та відсутністю реєстрації права власності і рекомендувала звернутися в суд з відповідним позовом.

Ухвалою судді від 19.09.2022 року відкрито загальне позовне провадження по справі, надано відповідачу строк для подання відзиву, справу призначено до підготовчого засідання, в яке викликано учасників справи, витребувано у Баранівській державній нотаріальній конторі копію спадкової справи щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ ОСОБА_2 (а.с. 18-19).

Позивач до суду не з`явився, подав письмову заяву, в якій просить розглядати справу без його присутності в залі суду, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання свого представника не направив, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника, позовні вимоги визнає, за умови їх підтвердження належними доказами (а.с. 8).

Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 200, ст. 206 ЦПК України, суд ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм об`єктивну та неупереджену оцінку, враховуючи те, що відповідач позов визнає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Київ помер батько позивача ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача ( а.с.7 ), а також свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 (а.с.8).

Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 , дружина померлого ОСОБА_2 відмовилася від прийняття спадшини після смерті її чоловіка ОСОБА_2 на користь свого сина ОСОБА_1 , про що написала відповідну заяву нотаріусу 26.11.2021 року ( а.с. 9).

Звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, позивач ОСОБА_1 отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 14) від 19.07.2022 року № 286/02-14, за змістом якої, нотаріус відмовив видати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок та реєстрації права власності за померлим.

Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва позивачем не оскаржувалася.

Отже, у ОСОБА_1 відсутні умови для оформлення прав на нерухоме майно в нотаріальній конторі.

Відповідно до довідки старости смт. Полянки, с. Будисько за померлим ОСОБА_2 рахується житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по АДРЕСА_2 , рік побудови 1967 ( а.с. 16).

Згідно з копією технічного паспорта, виготовленого Новоград Волинським МБТІ станом на 13.07.2022 року, житловий будинок АДРЕСА_1 є загальною площею 52,1 м2, в т.ч. житловою 26,3 м2 , а також до будинку відносяться господарські будівлі (а.с. 10-12).

Згідно копії довідки КП «Новоград-Волинське МБТІ» від 19.07.2022 року № 101 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано ( а.с. 13).

Згідно матеріалів копії спадкової справи № 380/2021 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка надійшла на запит суду, позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_2 , про що подав відповідну заяву 30.09.2021 року, заведена спадкова справа за номером у Спадковому реєстрі № 68395011, дружина померлого ОСОБА_2 , яка на момент смерті останнього проживала і була зареєстрована з ним за однією адресою, подала 26.11.2021 року заяву про відмову від прийняття спадщини ( а.с. 6 ).

З досліджених судом письмових доказів вбачається, що спадкове майно належало померлому на праві власності, однак за життя він не отримав правовстановлювальний документ та не зареєстрував право власності.

Згідно зі ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

За приписами ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч.1 ст.1296 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини.

Виходячи зі змісту п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За змістом ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Відповідно до положень ст.ст. 100,101 ЦК УРСР, 1963 року, громадяни могли мати у власності житловий будинок, при чому норми глави 10 "Особиста власність" цього Кодексу не пов`язували наявність такого права з його обов`язковою державною реєстрацією.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст.1296 1298 ЦК України, п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", ст.ст. ст.ст. 4,5,13, 89, 200, 206, 207, 247, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача Баранівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно , - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на спадкове майно за законом, а саме на : житловий будинок АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Київ.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення) .

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : О. В. Васильчук