Справа №718/1695/21
Провадження №2/718/409/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2023 року м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області

під головуванням судді Скорейка В.В.

за участю секретарів судових засідань Гайдей А.М., Бужак О.В.,

Харабари А.О., Безушко М.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу № 718/1695/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Неполоковецької селищної ради Чернівецького району Чернівецької області про відібрання малолітньої дитини від особи, яка не є одним із батьків,-

за участю: позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_3 ,

представника відповідача - ОСОБА_4 ,

представника третьої особи - Миронюк Н.Д.

У С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача

13.07.2021 до Кіцманського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Неполоковецької селищної ради Чернівецького району Чернівецької області про відібрання малолітньої дитини від особи, яка не є одним із батьків.

На обґрунтуванні своєї позовної заяви позивач зазначає, що влітку 2010 року познайомився з ОСОБА_5 , покохав її, і вони почали проживати однією сім`єю. Спочатку мешкали у її батьків в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а приблизно з 2013 року переїхали проживати в м. Хотин в будинок матері ОСОБА_6 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_7 , проте, дружина вирішила оформити державну допомогу на дитину для матері одиночки, яка була за своїм розміром значно вища ніж державна допомога сім`ям з дітьми, а тому у свідоцтві про народження в якості батька був записаний неіснуючий ОСОБА_8 .

Коли їхньому сину виповнилося два роки, вони переїхали проживати в м. Хотин. Син почав відвідувати садочок «Материнської школи», потім - дитячий садок № 2, в шість років пішов у Хотинський ЗОНЗ № 1, де і навчався до листопада 2020 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася донька ОСОБА_9 , яка проживала частково з ними, і частково у бабусі.

В листопаді 2020 року у дружини позивача погіршився стан здоров`я і вона разом з дітьми переїхала проживати до своєї матері у АДРЕСА_1. Позивач в цей час залишився в м. Хотин працювати, кошти для дітей та дружини надсилав на банківську картку дружини, зв`язок підтримували через телефон.

ІНФОРМАЦІЯ_3 цивільна дружина позивача ОСОБА_5 померла, про її смерть позивачу стало відомо від лікаря. Після її смерті позивач хотів домовитися із матір`ю покійної про те, щоб весною перевести дітей назад в м. Хотин, проте йому було відмовлено.

Враховуючи вище викладене, позивач просить суд відібрати від відповідачки ОСОБА_2 малолітніх дітей - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2, та повернути їх позивачу для подальшого спільного проживання та виховання.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11.08.2021, прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 08.02.2022 справу зупинено до набрання законної сили рішенням у справі № 724/940/21 за позовом ОСОБА_1 до Хотинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Неполоковецької селищної ради Чернівецького району Чернівецької області, за участю третьої особи на стороні позивача: Хотинської міської ради, за участю третьої особи на стороні відповідачів: ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту та визнання батьківства.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03.08.2022 провадження по справі відновлено та призначено справу до розгляду.

24.08.2022 представник відповідачки - адвокат Маковійчук П.В. звернувся з клопотанням про повернення справи до стадії підготовчого провадження.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20.09.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, визнано явку позивача в судове засідання обов`язковою та викликано в засідання для допиту свідків.

Заходів спрямованих на забезпечення доказів та позову не вживалося.

Позиція учасників провадження в судовому засіданні, пояснення свідків

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідачки - адвокат Маковійчук П.В. в судовому засідання пояснив, що позовні вимоги сторона відповідача не визнає, оскільки мати дітей важко хворіла, позивач жодної допомоги не надавав, тому вона змушена була переїхати до матері. У позивача з дружиною склались неприємні стосунки, були суперечки також і з дітьми. Просив суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Свідок ОСОБА_12 , - класний керівник 5 класу Реваківського загального закладу освіти, яка з позивачем не знайома, а з бабусею знайома в силу професійних обов`язків, - суду пояснила, що ОСОБА_7 навчається в школі, знайома з ним 4 місяці. Він зарекомендував себе дуже чемним, бабуся піклується про нього, він завжди охайний, приносить з собою їжу. Вказує, що один раз її покликав директор школи тому, що приходив батько поспілкуватись з ОСОБА_7 . Висловила думку про те, що дитині буде краще проживати з бабусею, оскільки бачить її турботу.

Свідок ОСОБА_13 - сусід ОСОБА_2 - суду пояснив, що цю сім`ю знає як дуже хорошу, виховують внука та внучку добре, діти все мають. Батька дітей майже не бачив.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що знайома з відповідачкою, вона є мамою її покійної куми ОСОБА_5 . Позивача ОСОБА_16 вона знає з 2014 року, вони жили по сусідству, раніше були друзями, а наразі жодних відносин не підтримують. Вказала, що з ОСОБА_5 вона була знайома з 2014 року, тоді коли вони переїхали в м. Хотин ОСОБА_7 було 3 роки. Ходила до них в гості кожного дня. Між ОСОБА_16 та ОСОБА_5 часто виникали сварки, ОСОБА_7 на зиму та літо відвозили до бабусі. Було таке, що ОСОБА_16 залишав ОСОБА_5 без води, бив ОСОБА_5 та пробував душити. Вона та діти бачили, як він бив ОСОБА_5 на кухні, вигнав її з дому і вона до 3 ночі ходила по вулиці. Гроші не давав на їжу, картки він забирав, а коли ОСОБА_5 просила купити продукти, він казав, що купить за умови, що вона поверне за них гроші після отримання зарплати. Після смерті ОСОБА_5 , вона зателефонувала до малолітнього ОСОБА_7 і він сказав, що тато приїжджав і купив ОСОБА_9 ляльку, а йому нічого. В ОСОБА_5 була хвороба - псоріаз, пологи в неї почались передчасно, зробили кесарів розтин. Відповідачка запропонувала забрати дитину до себе, оскільки у будинку в м. Хотин не було необхідних умов для проживання з новонародженою дитиною, а саме: відсутній ремонту, в підвалі повно води, на подвір`ї не має паркана та розвалений сарай. ОСОБА_7 категорично не бажає спілкуватись з батьком, адже він ображав його, один раз дав йому 200 грн, звинувачує батька у смерті матері. Дитина казала їй по телефону, що не хоче жити з батьком, бо боїться його.

Свідок ОСОБА_20 - медсестра - суду пояснила, що ОСОБА_9 майже від народження проживає в бабусі, ОСОБА_7 періодично в м. Хотині і в АДРЕСА_1. Позивачу діти не цікаві. ОСОБА_7 казав, що боїться батька, тому, що він одного разу штовхнув його зі сходів, а також чіпляв на цвяшок прибитий в стіні. Свідку відомо, як ОСОБА_16 дзвонив до ОСОБА_5 і обзивав її та питав, чи вона ще не здохла. ОСОБА_5 була дбайлива і хотіла зберегти сім`ю. Коли вони приїжджали, то ОСОБА_5 від дітей не відходила, а ОСОБА_16 навіть не підходив. ОСОБА_7 щасливий з бабусею.

Свідок ОСОБА_21 - знайома відповідачки - суду пояснила, що в 2010 році ОСОБА_5 зійшлась з ОСОБА_16 . Діти більшість часу знаходились з бабусею. Коли в ОСОБА_5 загострилася хвороба, то ОСОБА_2 забрала її до себе. До смерті ОСОБА_5 позивач не приїжджав, прибув лише на похорон. До дітей дуже рідко приїжджав - на похорон, і на «9 днів».

Свідок ОСОБА_23 суду пояснила, що проживає біля відповідачки і знає її дуже добре, ОСОБА_9 з перших днів проживає біля бабусі, а ОСОБА_7 періодично. Діти розумні, дуже чистенькі. ОСОБА_5 казала їй, що коли вони жила в Хотині, їй було там погано, ОСОБА_16 дуже погано відносився до неї. ОСОБА_7 казав, що тато з ним не спілкується.

Свідок ОСОБА_24 - сусідка позивача, суду пояснила що знайома з ОСОБА_16 багато років, по крові він є найближчим дітям. За характером спокійний, врівноважений, вони з дружиною були завжди поряд, працьовитий. Вважає, що бабуся не зможе так доглядати та піклуватися про дітей, як батько.

Свідок ОСОБА_25 - знайомий позивача - пояснив суду, що мати позивача ОСОБА_16 працювала у нього, і через неї він взяв на роботу позивача і його дружину. Вони знали на роботі про хворобу ОСОБА_5 , тому давали їй легку ділянку роботи. ОСОБА_5 працювала у нього три роки, а ОСОБА_16 трохи довше. Вони як сім`я жили разом, на роботі не було жодних непорозумінь, ходили разом, охайні і чисті. Діти жили разом з ними, на деякий час вони віддавали дітей бабусі. ОСОБА_5 важко хворіла і ОСОБА_16 піклувався про неї. Будь-яких скарг від ОСОБА_5 на ОСОБА_16 не було. Він був на похороні в ОСОБА_5 і чув, що є нібито якийсь конфлікт щодо дітей і казав, щоб вони порозумілися. Після похорону ОСОБА_16 постійно намагався зустрітися з дітьми, але йому не дозволяють.

Опитаний в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_26 , в присутності психолога ОСОБА_27 , суду розказав, що живе у АДРЕСА_1 в будинку з сестричкою ОСОБА_9 , дідусем, бабусею та дядьком. Навчається у школі, має там друзів, улюбленими предметами є фізкультура та математика. Має комп`ютер та планшет, два велосипеди, бабуся, дідусь та дядько все купляють їм, не б`ють, тільки посварити можуть. ОСОБА_9 ходить в садочок. Також, пояснив, що 2 роки проживав у м. Хотин, потім мама захворіла і вони поїхали в АДРЕСА_1. Коли проживали в Хотині з мамою і татом, в тій хаті була відсутня здорова моральна атмосфера, мама прибирала, тато нічого не робив, гуляв до 3-4 год. ночі зі своїми друзями. Одного разу мама зібрала речі і пішла до баби, потім вони з татом помирилися і вони повернулися назад. Тато забирав у мами гроші, які мама отримувала на ОСОБА_9 - 700 грн, а їй віддавав 200 грн. Додав, що хоче жити з дідусем, бабусею та дядьком, і щоб не забирали сестричку. Тато не хотів їх годувати, казав мамі: «твої діти, то і годуй». Тато працює гробарем та збирає сміття, «закодований» від алкоголю, п`є енергетики, в присутності дітей обзивав маму. Коли тато приходив до нього до школи, він з ним не говорив. Тато нічого не купує, тільки 4 ляльки купив ОСОБА_9 , був винен людям гроші і забирав в нього речі та продав мотоцикл, мамин ноутбук та ще багато іншого, з днем народження не вітає.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, опитавши малолітнього ОСОБА_26 , дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їхній сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , яке видане Берегометською сільською радою Кіцманського району Чернівецької області 06.10.2011 року, батьками ОСОБА_10 є ОСОБА_8 та ОСОБА_5 .

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , яке видане Хотинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану територіального управління юстиції у Чернівецькій області 06.05.2018 року, народилася ОСОБА_9 та її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Згідно з довідками про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діти зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , яке видане Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 06.04.2021 ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_2 . Умови проживання задовільні, у приватному будинку є газ, наявна окрема кімната для проживання дітей, кухня, кімната для проживання дорослих, коморка, останній працює в КП «Хотинблагоустрій».

Згідно з наказом № 16-к від 05 березня 2019 вирішено перервати відпуску по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, двірнику « Хотинблагоустрій » ОСОБА_5 надати у зв`язку з виходом на роботу повне тижневе навантаження.

Відповідно до характеристики від 05 квітня 2021, виданої КНП «Хотинблагоустрій» Хотинської міської ради ОСОБА_1 , з березня 2019 він працює на посаді робітника з обслуговування місць поховань. За період роботи зарекомендував себе як відповідальний, цілеспрямований і досвідчений фахівець, сумлінний працівник.

Довідкою-характеристикою, яка видана Хотинською міською радою № 1187 від 05.04.2021, підтверджується, що ОСОБА_1 за місцем постійного проживання характеризується позитивно, за характером спокійний, врівноважений. Скарг, заяв, звернень на негативну поведінку до міської ради не надходило.

Відповідно до довідки, виданої КНП «Хотинблагоустрій» Хотинської міської ради від 05 квітня 2021 № 53/03/2021, ОСОБА_1 дійсно працює в КП «Хотинблагоустрій» на посаді робітника з обслуговування місця поховань з 06.09.2019 по даний час, його посадовий оклад становить 6 000 грн.

З трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 слідує, що останній 12.07.2005 прийнятий на роботу в Хотинський ВУЖКГ на посаду робітника з благоустрою 3 розряду на сезон та 29.06.018 був звільнений з роботи.

З трудової книжки ОСОБА_5 серії НОМЕР_4 слідує, що остання 11.04.2017 прийнята на роботу КП «Хотинблагоустрій» на посаду двірника та 08.12.2020 звільнена з роботи за угодою сторін.

В судовому засіданні також встановлено, що власником житлового будинку в частці 1/1 за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_6 , даний будинок складається з житлового будинку літ. «А-1» житлова площа 29,20 кв.м. та загальна площа 46 кв.м., сарай літ. «Б», вбиральня літ. «В», огорожа «1-2», вартість нерухомого майна 45 450 грн, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 23.12.2005 та технічним паспортом на садибний житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 .

Власником земельної ділянки, яка розташована в АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:004:0088, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства є ОСОБА_6 , що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Рішенням виконкому Неполоковецької селищної ради № 52/9 від 10.08.2022 про втрату статусу дитини-сироти ОСОБА_10 вирішено вважати, що ОСОБА_8 є таким, що втратив статусу дитини-сироти.

Відповідно до копій квитанцій, ОСОБА_6 переводила кошти ОСОБА_29 та ОСОБА_5 .

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 25.03.2022 встановлено факт проживання з 2010 року ОСОБА_1 з його покійною цивільною дружиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю без шлюбу та визнано за ОСОБА_1 батьківство відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В задоволенні позову ОСОБА_1 до Хотинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місце реєстрації місце знаходження: вул. Свято-Покровська 60 м. Хотин Дністровського району Чернівецької області) - відмовлено.

Відповідно до висновку служби у справах дітей Неполоковецької селищної ради про доцільність повернення малолітнього ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 батькові - ОСОБА_1 , - малолітня дитина має право проживати з батьками або ж з одним з батьків, проте оскільки думка малолітнього ОСОБА_7 суперечить бажанню батька на спільне проживання, доцільно повторно вислухати думки обох. За словами хлопчика, йому подобається проживати з бабусею й дідусем, відвідувати Реваківський заклад загальної середньої освіти та секції, спілкуватися з друзями, отже зміна місця та умов проживання може суттєво вплинути на емоційно-психічний стан дитини. Тому служба радить налагодити стосунки між батьком та бабусею щодо участі кожного з них у житті та вихованні ОСОБА_10 , рекомендує визначити тимчасове місце проживання з бабусею до досягнення дитиною 14 років і отримання права самостійно визначати місце проживання.

Норми права, які застосував суд.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до частини 7 статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 2 статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 163 Сімейного кодексу України, батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними.

Батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду.

Суд може відмовити у відібранні малолітньої дитини і переданні її батькам або одному з них, якщо буде встановлено, що це суперечить її інтересам

За правилами статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стосовно опитування дитини ОСОБА_26 , по відношенню до якої було ініційовано процес відібрання дитини, то суд зазначає таке.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу.

З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.

Оцінюючи думку дитини, то суд зауважує, що вік і рівень розвитку дитини цілком дозволяють їй усвідомлено висловити свою думку стосовно питання про відібрання дитини та визначення місця її проживання. Разом з тим, суд критично оцінює її думку та бажання, оскільки враховуючи пояснення самої дитини, зневажливість щодо батька, а також негативні висловлювання щодо батька, враховуючи тривале проживання дитини з бабусею, а також інші обставини, що характеризують спірні правовідносини, суд не виключає можливість прямого впливу родичів зі сторони матері на думку дитини.

При цьому суд зауважує, що має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси (ч. 3 ст. 171 СК). При вирішенні даної справи суд вважає, що думка дитини, хоча і має важливе значення, однак не може бути вирішальною у даному спорі.

Суд звертає увагу, що права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Також, в судовому засіданні оглядались фото, які позивач додав до позовної заяви, на яких зображено кадри сімейного життя сім`ї позивача, фото з дітьми, спільне проведення дозвілля, що було підтверджено поясненнями свідків позивача та рішенням Хотинського районного суду від 25.03.2022, яким встановлено факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_5 з 2010, а також визнано його батьківство щодо сина ОСОБА_7 .

Свідки ОСОБА_21 і ОСОБА_23 в судовому засіданні підтвердили, що позивач неодноразово приїжджав до відповідачки, щоб побачитись із своїми дітьми, в тому числі в супроводі поліції.

Відповідно до положень статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до роз`яснень, наданих Верховним Судом України в п. 18 Постанови Пленуму № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. В той же час, у випадку досягнення дитиною 10-річного віку, суд може взяти до уваги її ставлення до місця проживання при виникненні спору з цього приводу.

Як встановлено з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 є молодою працездатною особою, має стабільний дохід, житло, де створено належні умови для проживання дітей, усвідомлює свою особисту відповідальність за виховання та піклування про своїх дітей, створення для них належних соціально-побутових умов для проживання, збереження їхнього психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку.

Окрім того, доказів, що сім`я позивача була особливо непридатною чи неблагополучною, що могло створити загрозу найкращим інтересам дітей, суду не надано.

Інтересам малолітніх дітей найкраще відповідає збереження їхніх зв`язків із рідним батьком, особливо зважаючи на те, що їхня мама ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, враховуючи, що спір про відібрання дітей пов`язаний з питанням про визначення місця проживання дитини, яка не досягла 10 років, і цей спір існує між бабусею та батьком дитини, а матеріали справи не містять даних про те, що позивача позбавлено батьківських прав щодо його малолітніх дітей, відсутнє рішення органу опіки та піклування чи суду про призначення ОСОБА_2 опікуном малолітніх дітей і рішення про визначення місця проживання дитини, також, те, що мати дітей померла, то батько має переважне право перед іншими родичами на те, щоб малолітні діти ОСОБА_7 та ОСОБА_9 проживали з ним, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статті 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст 51 Конституції України, ст.ст. 7, 150, 155, 163 СК України, ст.ст. 12, 13, 76-77, 81, 258, 259, 263, 265, ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Неполоковецької селищної ради Чернівецького району Чернівецької області про відібрання малолітньої дитини від особи, яка не є одним із батьків, - задовольнити.

Відібрати малолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у бабусі ОСОБА_2 та повернути їх батькові ОСОБА_1 , для подальшого спільного проживання та виховання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Служба у справах дітей Неполоковецької селищної ради Чернівецького району Чернівецької області (місце знаходження: вул. Головна, 7 смт. Неполоківці, Чернівецький район Чернівецька область).

Суддя Василь Скорейко