РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2023 року

м. Рівне

Справа № 569/23979/21

Провадження № 22-ц/4815/1230/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: суддя Ковальчук Н. М.,

судді: Гордійчук С. О., Шимківа С. С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації за частку у майні подружжя, ухвалене у складі судді Галінської В. В. 04 вересня 2023 року в м. Рівне, повний текст складено 08.09.2023 року,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення на її користь грошової компенсації половини вартості легкового автомобіля марки Citroen Berlingo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску в розмірі 57147 грн.50 коп. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з вересня 2005 року з відповідачем проживали у шлюбі і у них народилось двоє дітей. Перебуваючи у шлюбу 02.12.2015 року за кошти спільного сімейного бюджету придбали автомобіль Citroen Berlingo та зареєстрували на ім`я відповідача. У липні 2020 року позивачка дізналась, що відповідач на власний розсуд без її відома розпорядився автомобілем, зняв його з обліку та відчужив, чим порушив її право власності. На отримані кошти відповідач придбав автомобіль Skoda Roomster, який зареєстрував на ім`я своєї матері ОСОБА_3 . Враховуючи, що відчуження автомобіля відбулось без її згоди, а кошти витрачані ОСОБА_2 на придбання автомобіля, який не є спільною сумісною власністю подружжя, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості частини легкового автомобіля Citroen Berlingo, який належав їм на праві спільної сумісної власності в розмірі 57147 грн. 50 коп.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 04 вересня 2023 рокуу задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації за частку у майні подружжявідмовлено.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій вказує про незаконність рішення місцевого суду. Вона проживала з ОСОБА_2 з вересня 2005 року, а у вересні 2021 року останній подав позов про розлучення. На думку апелянта суд не взяв до уваги наявні у матеріалах справи докази про те, що у липні 2020 року їй стало відомо, що відповідач за кошти, виручені від продажі автомобіля Citroen Berlingo придбав автомобіль Skoda Roomster і зареєстрував його на свою матір. На вчинення таких дій вона не давала згоди відповідачу. Суд, відмовляючи у задоволенні позову, послався на те, що відповідно до даних Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській області реалізація транспортного засобу Citroen Berlingo, 2005 року випуску, для ОСОБА_4 відбулася 07 липня 2020 року, а реєстрація автомобіля Skoda Roomster, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2013 року виготовлення, за ОСОБА_3 була проведена на підставі договору купівлі-продажу 6726/20/046084 від 13.05.2020 року. Однак, суд не взяв до уваги докази про те, що відповідач відчужив автомобіль Citroen Berlingo за два місяці до придбання автомобіля Skoda Roomster, передаваши його новому власнику за довіреністю і отримавши за це кошти для придбання нового автомобіля. Офіційно договір купівлі-продажу автомобіля Citroen Berlingo зі зняттям з реєстрації відповідач вчинив уже після придбання автомобіля Skoda Roomster. Суд у своєму рішенні невірно вказав, що позивачем не доведено того факту, що кошти від продажу авто використані не в інтересах сім`ї, адже, подружжя спільно вирішило продати автомобіль. Однак, суд не врахував, що тільки у 2021 році вона дізналась, що автомобіль Skoda Roomster, який куплений за кошти від реалізації автомобіля Citroen Berlingo, вже не їх спільна сумісна власність. Також невірний висновок суду про те, кошти від продажу автомобіля витрачені в інтересах сім`ї, оскільки відповідно до договору про надання туристичних послуг №2408452 від 10.06.2021 року ФОП ОСОБА_5 надано комплекс туристичних послуг ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 вартість яких становила 42 000 гривень. Однак, місцевий суд не з`ясував, з якого часу вони не підтримували шлюбні відносини і не ведуть спільного господарства, адже відповідач, продаючи заяву до суду про розірвання шлюбу, вказував, що з квітня 2021 року не проживають сім`єю. Не враховано судом і того, що відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податку вона отримує достатню кількість доходів для оплати туристичних послуг, а мати відповідача, на яку зареєстрований автомобіль, не має доходу для придбання такого автомобіля. З наведених підстав просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 покликалася на законність і обгрунтованість оскаржуваного судового рішення, в зв`язку з чим не погоджувався доводами та вимогами апеляційної скарги позивачки.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Судом встановлено: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбу з 18.09.2005 року і заочним рішенням суду від 15.06.2022 року шлюб розірвано.

У шлюбі подружжям придбано автомобіль Citroen Berlingo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску, 02.12.2015 року, автомобіль зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 .

Відповідно до Акту огляду реалізованого транспортного засобу №6329/20/036169, що виданий ТОВ «Бімер», транспортний засіб Citroen Berlingo, 2005 року випуску, 07 липня 2020 року ОСОБА_2 продав ОСОБА_4 за 39000 грн.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , свідок ОСОБА_1 показали, що спочатку ОСОБА_2 продав автомобіль Citroen Berlingo і передав його новому власнику за довіреністю, а за виручені кошти купив автомобіль Skoda Roomster. У сім`ї не було одночасно два автомобілі, автомобілем Skoda Roomster користувався відповідач і ніхто не знав, що автомобіль зареєстровано за ОСОБА_3 .

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того позивачем не доведено того факту, що кошти від продажу авто використані не в інтересах сім`ї, адже, подружжя спільно вирішило продати автомобіль, позивач була про це обізнана і продаж відбувся у 2020 році, задовго до розірвання шлюбу між сторонами.

З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд погодитися не може, виходячи із слідуючого.

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно зі статтею 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Статтею 69 СК України передбачено право подружжя на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Пояснення свідків про те, що автомобіль Citroen Berlingo ОСОБА_2 передав новому власнику на підставі довіреності і за це отримав кошти, на які придбав автомобіль Skoda Roomster, не спростовані відповідачем ніякими доказами.

Не погоджуючись із висновком суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції виходить з того, що доказів про те, що позивачка, як співвласник набутих коштів від продажу автомобіль Citroen Berlingo, погодила розпорядження відповідачем цими коштами шляхом придбання автомобіля для його матері, відповідач суду не надав.

У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один з них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03 лютого 2020 року у справі № 235/5146/16-ц, провадження № 61-37616св18.

Оцінивши надані сторонами докази, апеляційний суд дійшов висновку, що відповідач не спростував використання ним грошових коштів від реалізації автомобіля Citroen Berlingo в інтересах сім`ї, а відповідно до доводів позивачки вказані кошти у розмірі 114 295 грн, відповідач витратив не в інтересах сім`ї, а для купівлі автомобіля своїй матері.

За таких обставин, висновок місцевого суду про те, що половина вартості проданого автомобіля Citroen Berlingoне підлягає стягненню на користь позивачки, є необґрунтованим

Відповідно до довідки, виданої ПП «Експерт-Сервіс-Альфа» від 16.11.2021 року ринкова вартість транспортного засобу Citroen Berlingo, 2005 року випуску, складає 114 295 грн.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких відносяться і витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування понесених витрат по сплаті судового збору підлягає 2270 гривень.

З огляду на наведене, рішення суду першої інстанції підлягає до скасування, з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 367, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04 вересня 2023 року задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04 вересня 2023 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації за частку у майні подружжязадовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості частини легкового автомобіля марки Citroen Berlingo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску в розмірі 57147(п`ятдеся сім тисяч сто сорок сім) гривень 50 копійок.

Стягнути з Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування понесених витрат по сплаті судового збору у сумі 2270(дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 15 грудня 2023 року.

Головуючий Ковальчук Н.М.

Судді: Гордійчук С. О.,

Шимків С. С.