Справа № 307/2472/23
Провадження № 2/307/475/23
УХВАЛА

16 червня 2023 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Стецюк М.Д. ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_3 в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

Однак, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Із прохальної частини позовної заяви видно, що позивач просить розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 та визначити місце проживання дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із батьком ОСОБА_1 .

Однак, в порушення вимог ч. 1 ст. 188 ЦПК України, у позові не викладено обставин і не зазначено доказів, яким чином пов`язані між собою підставами виникнення або поданими доказами позовні вимоги, оскільки вимоги про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини не взаємопов`язані між собою, регулюються різними нормами права і вирішення позовної вимоги про розірвання шлюбу не залежить від вирішення позовної вимоги про визначення місця проживання дитини відповідно до вимог ст. 161 СК України.

Крім того, згідно ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Нормою ст. 141 СК України встановлено, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, і розірвання шлюбу між ними не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Згідно ч.1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Однак, із позову не видно, що між подружжям існує спір про визначення місця проживання дитини.

Тобто, заявляючи вимогу про визначення місця проживання дитини, позивачем не зазначено виклад обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги та не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини.

В постанові Верховного Суду від 15.01.2000 у справі №200/952/18 (провадження №61-14859св19) вказано, що під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (суд обов`язково враховує стан здоров`я і батьків, і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» зокрема, у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір сплачується в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1073,60 грн.

Так, позивачем до позовної заяви долучено квитанцію про сплату судового збору № від 14 червня 2023 року в розмірі 1073,60 грн.

Відтак, позивачу необхідно доплатити судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп., надавши до суду оригінал квитанції.

Виходячи з вищенаведеного, позивачу для усунення недоліків позовної заяви необхідно:

- викласти обставин і зазначити докази, яким чином пов`язані між собою позовні вимоги про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини;

- викласти обставини та зазначити докази, які підтверджують незгоду відповідачки на визначення місця проживання дитини з батьком, наявності спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини;

- надати довідки та характеристики з місця роботи і місця проживання, інші документи, що характеризують батьків і їх відношення до дитини, медичні довідки про стан здоров`я батьків та дитини, довідку про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище позивача);

- надати документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За вказаних обставин, суддя приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини - залишити без руху.

Повідомити позивачу про необхідність виправлення недоліків даної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали, та роз`яснити позивачу, що в разі не виконання вимог зазначених в ухвалі суду, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://court.gov.ua/sud0711/.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: М.Д.Стецюк