Справа № 274/7766/22 Провадження № 2/0274/57/23 РІШЕННЯ
07.06.2023 м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б. за участю секретаря судового засідання Юсової О.А.,
представника позивача - адвоката Ковальчука А. О.,
відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
представника відповідачів - адвоката Скаблюк Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди,
І. Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, у якому просить суд:
- стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на її користь майнову шкоду в розмірі 2467,49 грн.;
- стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 на її користь моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн.;
- судові витрати пов`язані з розглядом справи стягнути солідарно з відповідачів.
Вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області у справі 274/5176/22 дід 29.09.2022 ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Також, позивача було визнаною потерпілою у кримінальному провадженні за № 00000285 від 19.08.2022. Відповідно до обставин даного кримінального провадження ОСОБА_3 12.08.2022, близько 09 год 10 хв, перебував разом з позивачем на ринку, в м`ясному павільйоні, що за адресою АДРЕСА_1 . В цей час та місці, за вказаних обставин між ними виник словесний конфлікт, в ході якого, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення позивачці тілесних ушкоджень, реалізуючи який ОСОБА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, керуючись раптово виниклим умислом на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, стиснув шию позивачки пальцями своїх обох рук та приклавши відповідну фізичку силу штовхнув останню в сторону цегляної стіни, в результаті чого позивачка вдарилась лівою частиною своєї голови об вказану стіну. Таким чином, ОСОБА_3 спричинив позивачці тілесні: ушкодження у вигляді: синців на боковій поверхні шиї праворуч, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, черепно - мозкової травми у вигляді синця в лівій скроневій ділянці та струсу головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області у справі 274/5099/22 від 27.09.2022 ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Відповідно до виписки з історії хвороби стаціонарного хворого № 4708(22) та медичної карти позивача - їй були завдані тілесні ушкодження 12.08.2022, тобто внаслідок неправомірних дій відповідачів, а саме: ЗЧМТ, струс головного мозку, підшкірний крововилив чола зліва, забійні садна слизової н/губи.

Указані вироки відповідачами не оскаржувалась та набрали законної сили, також у відповідності до вказаних вироків відповідачі повністю визнали свою вину, щодо нанесення тілесних ушкоджень позивачці та подій, які відбулись 12.08.2022.

Таким чином, вироками суду в кримінальних провадженнях, які набрали законної сили, встановлено дії, які мали місце та те, що саме відповідачами були вчиненні протиправні дії відносно позивача.

Внаслідок неправомірних дій відповідачів позивачка понесла майнову шкоду, яка полягає у придбанні ліків, що підтверджується квитанціями.

Крім того позивачу, внаслідок неправомірних дій відповідачів, було завдано моральну шкоду, яка полягає у втраті душевного спокою, перебуванні у постійному стані стресу, що має триваючий характер. Такі дії відповідачів спричинили негативні зміни у житті позивачки: негативні переживання та спогади, насторога, тривога, приниження, емоційний стрес, немало переживань та страждань, хвилювання та думки про те, що трапилось. Постійні думки про події, які бачили багато людей тримають позивачку у постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на відносини в сім`ї та на роботі. Вказані обставини, спричинили ряд негативних наслідків та моральні втрати і страждання для позивача.

На момент звернення позивача з цим позовом, відповідачі не сплатили жодної копійки в рахунок відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої їхніми неправомірними, суспільно-небезпечними діями життю та здоров`ю позивача, не надавали допомоги на місці скоєння кримінального правопорушення та вподальшому, не цікавилися станом здоров`я позивача та не приймали ніякої участі у її видужуванні та реабілітаці.

Враховуючи зазначене позивачка змушена звернутися до суду із вказаним позовом.

ІІ. Процедура та позиції сторін

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2022 головуючим суддею визначено Большакову Т.Б.

Ухвалою суду від 27.02.2023 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. На виконання ухвали суду 15.03.2023 позивач подала до суду заяву про усунення недоліків.

Ухвалою від 17.03.2023 справу прийнято до провадження, визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання.

В судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали вимоги позовної заяви з підстав, наведених у ній.

Додатково позивач на запитання представника відповідачів вказала, що від протиправних дій відповідача ОСОБА_2 отримала садна на губі, однак витрат на лікування не понесла, оскільки губа сама загоїлася.

Відповідачі у судовому засіданні не визнали позов, просили відмовити у його задоволенні. Зокрема, ОСОБА_2 наполягає на тому, що це вона несе від дій позивача страждання, а тому їй має бути компенсовано шкоду за образи, які чує від позивача.

Представник відповідачів ОСОБА_4 підтримала позицію останніх, просить відмовити у задоволенні позову. Вказала, що заявлене солідарне стягнення матеріальної та моральної шкоди є безпідставним, оскільки щодо кожного відповідача ухвалено окремі вироки, у яких не зазначено, що була між ними змова, а кримінальні провадження розмежовані.

Фіксування судового процесу здійснювалося за допомогою звукозаписувального технічного пристрою.

ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження

Судом встановлено, що вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.09.2022 справа №274/5176/22 ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.09.2022 справа №274/5099/22 визнано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Згідно з випискою з історії хвороби стаціонарного хворого №4708 (22), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , поступила в травматологічне відділення КНП "Бердичівська міська лікарня" БМР 12.08.2022, діагноз: ЗЧМТ. Струс головного мозку. Підшкірний крововилив чола зліва. Забійні садна слизової н/губи.

Судом досліджені докази щодо понесених витрат позивача на лікування, а саме квитанції на придбання ліків згідно призначення на суму: 266,00 грн, 93,00 грн, 108,00 грн, 125,33 грн, 133,00 грн, 107,36 грн, 431,40 грн, 53,80 грн, на загальну суму 1583,89 грн, які визнані представником відповідачів у судовому засіданні під час їх огляду.

ІV. Національне законодавство, що підлягає застосуванню, оцінка та мотиви суду

Між сторонами виник спір щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.15 та п.8 і 9 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

В силу ч.1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

У свою чергу, загальні підстави відшкодування майнової шкоди визначені ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.09.2022 (справа №274/5176/22) визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України ОСОБА_2 .

Вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.09.2022 (справа №274/5099/22) визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.125 КК України ОСОБА_3 .

Водночас, суд враховує, що відповідачі були обвинуваченими в різних кримінальних провадженнях, а вказані позивачем тілесні ушкодження були заподіяні без єдиного спільного умислу, про що свідчать наявність двох вироків щодо кожного відповідача окремо, тому вимоги позивача про солідарне стягнення завданої шкоди є безпідставним.

При цьому, згідно з випискою з історії хвороби стаціонарного хворого №4708 (22), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , поступила в травматологічне відділення КНП "Бердичівська міська лікарня" БМР 12.08.2022, діагноз: ЗЧМТ. Струс головного мозку. Підшкірний крововилив чола зліва. Забійні садна слизової н/губи.

Позивачем приєднано до матеріалів цивільного позову медичну документацію, а також платіжні документи, які свідчать про самостійне понесення нею витрат на оплату лікування.

Разом з тим, витрат по лікуванню забійних саден слизової н/губи, внаслідок вчиненого ОСОБА_2 кримінального правопорушення позивач не понесла, що підтверджено нею у судовому засіданні.

Таким чином, суд, вирішуючи питання про відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_1 , враховуючи документи, що підтверджують витрати потерпілої на лікування та аналізуючи їх відповідність лікарським призначенням, приходить до висновку про часткове задоволення позовної вимоги, а саме щодо стягнення матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, з ОСОБА_3 та визначає її розмір у сумі 1583,89 грн, що становить витрати на лікарські препарати, які придбані позивачем за призначенням лікарів.

Інші письмові докази щодо понесення витрат на суму 883,60 грн - окремі чеки на яких взагалі не видно суми оплати або дати оплати не є належними доказами спричинення позивачеві матеріальної шкоди відповідачем ОСОБА_3 та понесення позивачем витрат на дану суму в зв`язку з подією злочину.

А тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача майнової (матеріальної) шкоди в цій частині не підлягають до задоволення.

Щодо стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне

Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

За змістом ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягають такі обставини: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в заподіянні шкоди.

Частиною 6 ст. 82 ЦПК України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, факт винного протиправного діяння ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та спричинення такими діями негативних наслідків для ОСОБА_1 , тобто наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, встановлені вироками суду, які набрали законної сили, тому ці обставини не підлягають доказуванню під час розгляду даної цивільної справи.

Як роз`яснено в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо), та з урахуванням інших обставин справи. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Отже, законом установлено загальні критерії щодо меж судової дискреції у вирішенні питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди. Тобто визначення розміру такого відшкодування становить предмет оціночної діяльності суду.

При вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує обставини заподіяння позивачу шкоди здоров`ю, кожним із відповідачів, за наслідками дій яких позивач отримала відповідної тяжкості тілесні ушкодження, характер та тривалість заподіяних позивачу моральних страждань, виходячи із засад розумності, виваженості, справедливості та зазначає наступне.

Так, дії ОСОБА_2 за заподіяння ОСОБА_1 умисного легкого тілесного ушкодження (у вигляді: садна на слизовій оболонці нижньої губи) кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України.

Дії ж ОСОБА_3 за заподіяння ОСОБА_1 умисного легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я (ушкодження у вигляді: синців на боковій поверхні шиї праворуч, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, черепно - мозкової травми у вигляді синця в лівій скроневій ділянці та струсу головного мозку) кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України.

Визначаючи розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд враховує, що матеріалами справи доведено заподіяння позивачу діями відповідачів легких тілесних ушкоджень, та легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я .

Виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи доведення заподіяння позивачу діями відповідачів тілесних ушкоджень, враховуючи ступінь вини кожного з відповідачів, зазначені відомості про характер та обсяг душевних страждань позивача, поведінку відповідачів та тривалість відсутності будь-якого відшкодування завданої шкоди відповідачами, суд вважає, що розмір моральної шкоди, який слід стягнути на користь позивача, слід визначити в розмірі 10000,00 грн з ОСОБА_3 та 1000,00 грн з ОСОБА_2 , що, на думку суду, буде достатньою компенсацією завданих їй моральних страждань.

В іншій частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд відмовляє.

V. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Так, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у сумі 511,67 грн з ОСОБА_3 та 44,17 грн з ОСОБА_2 , що передбачено ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 1583,89 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 511,67 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 44,17 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлено 12.06.2023

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА