Справа № 226/1674/23
Провадження №2/226/737/2021
РІШЕННЯ

іменем України

12.12.2023 Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Салькової В.С.,

за участю секретаря судового засідання Мініної Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, в обґрунтування якого вказав, що 07.02.2014 рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 21.01.2014 та до повноліття дитини.

Наразі сімейний та матеріальний стан позивача змінився, оскільки 06.12.2019 ним укладено шлюб з ОСОБА_5 , від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_6 .

Судовим наказом Димитровського міського суду Донецької області від 16.05.2023 з нього на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 03.05.2023 та до повноліття дитини.

На цей час з його доходів утримується 50%. Він перебуває на службі в ЗСУ, що потребує постійного придбання військового знаряддя власним коштом, але в умовах війни підтвердити документально такі придбання можливості немає.

За відомостями ВЧ НОМЕР_1 з його доходу були утримані аліменти за квітень 2023 в сумі 58985,00 грн, за травень 2023 43201,70 грн, за червень 2023 81274,00 грн, але кому з дітей були сплачені які суми військова частина розмежовувати відмовилася в усній формі.

Вважає, що аліменти, стягувані нього на утримання дітей, мають бути зменшені з 1/4 до 1/6 для кожної дитини, про що і просить суд.

ІІ. Позиції, заяви (клопотання) учасників справи

В судове засідання сторони не з`явилися, будучі повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи.

Від представника позивача адвоката Логвиненка С.С. до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій представник наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 надала суду відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги не визнала, вважаючи, що розмір стягуваних на її дитину аліментів відповідає вимогам законодавства та інтересам дитини, яка наразі є внутрішньо переміщеною особою через збройну агресію РФ проти України. Наголошуючи, що позивач є здоровим і працездатним, може забезпечувати доньку, просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 гідно поданою нею заявою позовні вимоги визнала та просила розглянути справу без її участі.

Клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

02.10.2023 ухвалою суду відкрите загальне позовне провадження у даній справі, підготовче засідання призначене на 26.10.2023, відповідачам запропоновано подати судові письмовий відзив на позов.

Ухвалою суду від 27.11.2023 закрите підготовче провадження у справі та справу призначено до розгляду на 12.12.2023.

12.12.2023 сторони в судове засідання не з`явилися, з урахуванням наданих ними заяв суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній доказами.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_8 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07.02.2014 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 21.01.2014 та до повноліття дитини.

06.12.2019 ОСОБА_1 уклав шлюб з відповідачем ОСОБА_9 (а.с.13). Подружжя є батьками ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).

Судовим наказом Димитровського міського суду Донецької області від 16.05.2023 з нього на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 03.05.2023 та до повноліття дитини.

Таким чином, наразі ОСОБА_1 на утримання двох неповнолітніх дітей утримується щомісяця 50% його доходу.

Позивач проходить службу в лавах Збройних Сил України і за відомостями довідки про доходи, виданої 11.07.2023 ВЧ НОМЕР_1 , з його доходу були утримані аліменти за квітень 2023 в сумі 58985,00 грн, за травень 2023 43201,70 грн, за червень 2023 81274,00 грн.

V. Оцінка суду

Частина перша статті 3 Конвенції про права дитини визначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За положеннями частин першої та другої статті 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Норми статей 150, 180 СК України покладають на батьків обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України закріплює, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, як встановлюють положення ч.1 ст.192 СК України, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказує, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

З аналізу змісту статей 181, 192 СК України виходить, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Так, значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991, яка набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, ОСОБА_1 послався на те, що у нього змінився сімейний стан, оскільки після стягнення аліментів на утримання доньки від відповідача ОСОБА_2 з нього згодом були стягнуті аліменти й на утримання сина від відповідача ОСОБА_3 , і сукупно наразі розмір стягуваних аліментів дорівнює 50%. А оскільки він є військовослужбовцем, то постійно змушений власним коштом придбавати військове знаряддя.

Статтею 192 СК України передбачена можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, підставами для зміни розміру аліментів є зміна як матеріального, так і сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч.1,2 ст.77 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, суд вбачає, що зміна сімейного стану позивача його одруження та стягнення аліментів ще на одну дитину, а також факт походження служби в лавах ЗСУ не є безумовними підставою для зміни розміру аліментів.

ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не підтвердив суду погіршення свого майнового стану, у тому числі у зв`язку з несенням витрат на придбання військового знаряддя для проходження служби. З розміру та періодичності утримання стягуваних аліментів, відображеного у досліджених судом матеріалах справи, вбачається, що дохід позивача є стабільним і задовільним, загальна частка утримуваних з позивача коштів не перевищує встановленої діючим законодавством України межі допустимих утримань з заробітку (доходу) особи у випадку стягнення аліментів 50% (ст.128 КЗпП України та ст.70 Закону України «Про виконавче провадження»).

Суд наголошує, що розмір стягуваних аліментів (1/4 частина доходу позивача на кожну з двох дітей), враховуючи здійснення стягнення на користь двох окремих відповідачів, відповідає вимогам сімейного законодавства та спрямоване на захист інтересів дітей, а зменшення розміру стягуваних аліментів без підтвердження погіршення матеріального становища позивача, на думку суду, не буде спрямовано на належне забезпечення дітей та суперечитиме їхнім інтересам.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі статтями 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Беручи до уваги, що ОСОБА_1 не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Висновки суду у цій справі узгоджуються з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 16.09.2020 у справі №565/2071/19 (провадження №61-9460св20).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,13,81,263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В.С. Салькова