Провадження № 2/337/248/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Сидорової М.В.,

за участю секретаря Коваленко В.С.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Запорізької міської ради (місцезнаходження: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.206), третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Тетяна Юріївна (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем,

ВСТАНОВИВ:

06.01.2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 - чоловік її тітки ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_3 , яка належала йому на праві власності. Заповіту останній не залишив, спадкоємців першої черги немає. Після смерті своєї дружини ОСОБА_4 залишився один, але боявся самотності, тому просив позивачку пожити у нього. Протягом п`яти років, а саме з вересня 2016 року до 14.09.2021р. вона зі спадкодавцем проживала однією сім`єю, вони вели спільне господарство, мали спільні витрати та бюджет, спільно харчувались, їздили разом відпочивати, разом сплачували комунальні послуги. До лютого 2017 року вони мешкали за місцем проживання ОСОБА_4 , а потім, у зв`язку з тим, що їй було незручно добиратися до роботи на АТ «Мотор Січ» та з роботи, вони переїхали до її квартири за адресою: АДРЕСА_1 . 14.09.2021р. у зв`язку з хворою її сестри ОСОБА_6 , вона поїхала доглядати сестру у м. Вінницю, а ОСОБА_4 повідомив, що поїде до знайомої у Генічеський район Херсонської області. Потім їй зателефонували та повідомили про смерть ОСОБА_4 . Всі витрати на поховання ОСОБА_4 були понесені нею.

23.06.2022р. вона, як спадкоємець четвертої черги за законом, звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 . Листом від 28.06.2022р. за вих. № 245/02/14 приватний нотаріус повідомила позивачці про те, що для доведення факту її проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менш п`яти років до часу відкриття спадщини їй слід звернутись до суду з відповідною заявою.

Просить встановити факт її постійного проживання однією сім`єю більш п`яти років з ОСОБА_4 , а саме з 01 вересня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 09.01.2023 року у справі за вказаним позовом відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання.

01.02.2023 року від представника відповідача Запорізької міської ради - Дитяткової А.Г. до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що позивачем не доведено факт її проживання однією сім`єю з померлим ОСОБА_4 не менше п`яти років до дня смерті останнього, у зв`язку з чим немає підстав для віднесення її до спадкоємців за законом четвертої черги. ОСОБА_1 просить встановити факт постійного проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 з 01.09.2016р. по 14.09.2021р., проте відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитись на момент відкриття спадщини. Проте, ОСОБА_1 просить встановити факт постійного проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 до 14.09.2021р., а не до часу відкриття спадщини. Крім того, позивачка просить встановити факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 знаходячись у шлюбі з іншою особою. Крім того, надані позивачкою копії товарного чеку магазину COMFY, видаткових накладних про придбання товарів в ТОВ «Епіцентр К» не містять відомостей про придбання майна для спільного користування та за спільні кошти позивачки і ОСОБА_4 . З цих доказів не вбачається, які особи здійснили покупку цих товарів. У копії замовлення, виданого магазином м`якої меблі «Тріумф» на виготовлення дивану покупцем зазначено іншу особу - ОСОБА_7 . Копія замовлення та договір на виготовлення меблів за індивідуальним замовленням дивану моделі «Сити», де замовником зазначена ОСОБА_1 , не містять відомостей про здійснення спільних витрат позивачки та ОСОБА_4 . Додана до позовної заяви копія довідки правління ОСББ «Троянда» лише підтверджує факт проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 з лютого 2017 року по вересень 2021 року, але не підтверджує проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Не може розглядатись в якості достатнього та належного доказу проживання п`ять років та ведення спільного господарства рахунки, довідки та договір-замовлення на ритуальні послуги, свідоцтво про поховання ОСОБА_4 , довідка про його кремацію, договір-замовлення на організацію і проведення похорон. Копія довідки, видана головою садового товариства «Іскра» про те, що позивачка має дачну ділянку в цьому товаристві та ОСОБА_4 періодично приїздив до неї на відпочинок та риболовлю, не свідчить, що між ними склалися та мали місце відносини притаманні сім`ї. Додана до позовної заяви копія довідки начальника бюро соціального побутового розвитку АТ «Мотор Січ» про купівлю ОСОБА_1 путівки на дві особи, друга особа - ОСОБА_4 , та копія розрахункового листа не підтверджують, що ця путівка купувалась за спільні кошти. При цьому ОСОБА_4 заповіт на ім`я позивачки не залишив, тобто не виявив бажання передати наявне у нього майно у спадок. Фактично між позивачкою та ОСОБА_4 виникли не сімейні відносини, а дружні стосунки, засновані на взаємній допомозі. Просить відмовити у задоволені позову.

28.02.2023р. в підготовчому судовому засіданні вирішені клопотання сторони позивача про долучення письмових доказів, витребування у приватного виконавця Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. копії спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_4 та інші клопотання.

09.03.2023р. до суду від приватного нотаріуса надійшла витребувана судом копія спадкової справи.

Ухвалою суду від 21.03.2023р. підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до судового розгляду.

В судовому засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Литвиненко Т.М. позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та позивачка ОСОБА_1 додатково пояснила, що у період з 1985 року по 1988 рік вона проживала разом зі своєю тіткою ОСОБА_8 , в 1988 році вийшла заміж та стала проживати зі своїм чоловіком. Її тітка ОСОБА_8 у 1989 році зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , у зв`язку з чим змінила прізвище на ОСОБА_9 . Тітка з чоловіком проживали у квартирі АДРЕСА_3 . У період з 1991 року по 1994 рік з ними проживала мати ОСОБА_4 , яка померла у 1994 році. Дітей к них не було. У 2016 році тітка померла. Після її смерті, ОСОБА_4 отримав в порядку спадкування за заповітом право власності на вищевказану квартиру АДРЕСА_3 . Після смерті її тітки, ОСОБА_4 залишився один, вона їздила до нього, готувала, прибирала, він був в депресії, тому запропонував жити разом з ним. Вона з вересня 2016 року стала проживати разом з ним за адресою: АДРЕСА_4 . Потім вона порадилась зі своїм чоловіком і у лютому 2017 року ОСОБА_4 переїхав до їх квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Вони разом харчувались, один одному допомагали, їздили разом на дачу, де ОСОБА_4 відпочивав та допомагав їй по господарству. ОСОБА_4 отримував пенсію та частину віддавав їй на придбання продуктів, допомагав з ремонтом у квартирі та на дачі. Вони разом купували меблі, зокрема, купили для ОСОБА_4 диван у окрему кімнату, де він спав. ОСОБА_4 мешкав разом з нею та її чоловіком як родич, сприймав її як племінницю, вона відносилась до нього як до дядька, ОСОБА_4 був членом її родини. В її обов`язки входило готування їжі, прибирання, прання, а ОСОБА_4 ходив за продуктами, міг щось незначне приготувати. ОСОБА_4 періодично їздив до своєї квартири, іноді там ночував, тому вони купили у його квартиру холодильник та телевізор. Проживали вони однією сім`єю до вересня 2021 року. Потім у неї захворіла сестра - ОСОБА_6 , тому вона поїхала до неї у м. Вінницю, щоб доглядати за нею. ОСОБА_4 в цей час поїхав у с. Щасливцеве Генічеського району Херсонської області до знайомих. Останній раз вона його бачила 14.09.2021р., але вони продовжували телефонувати один одному. Потім у період з 20 по 26 жовтня 2021 року ОСОБА_4 повернувся до м. Запоріжжя у свою квартиру, де проживав. В перших числах листопада 2021 року їй зателефонували працівники поліції та повідомили, що за місцем мешкання ОСОБА_4 сусіди викликали поліцію через трупний запах, як був чутний з квартири. Коли вона приїхала до квартири, в якій мешкав ОСОБА_4 , то квартира вже була опломбована і в поліції їй повідомили, що в квартирі було виявлено труп ОСОБА_4 . Похованням ОСОБА_4 займалась вона, понесла витрати на його поховання. Коли їй повідомили про смерть ОСОБА_4 вона мешкала у своїй квартирі, а ОСОБА_4 мешкав окремо у своїй квартирі. Встановлення факту її постійного проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 з 01.09.2016р. по 14.09.2021р. їй необхідно для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4 як спадкоємцю четвертої черги за законом. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача Запорізької міської ради Дитяткова А.Г. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Просила у задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

23.09.1988 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрували шлюб, про що відділом ЗАГС Шевченківського райвиконкому м. Запоріжжя було вчинено актовий запис №858. Після укладання шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_11 (арк.33).

Згідно з копією свідоцтва про народження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , її батьками є ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , шлюб між якими було зареєстровано 19.02.1967р. Дошлюбне прізвище ОСОБА_13 - ОСОБА_14 (арк. 32, 13).

Також встановлено, що 25.08.1989р. між ОСОБА_8 (дата народження з ІНФОРМАЦІЯ_6 ) та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб, про що Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) вчинено актовий запис №956. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_9 (арк.11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , померла у м.Запоріжжі (арк.10).

Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке видано 13.06.2017р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Чернявським В.В., реєстровий номер №1180, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є власником квартири АДРЕСА_3 , яку він успадкував після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (арк.15).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , помер у м. Запоріжжі (арк.9, 105).

23.06.2022р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим нотаріусом зведено спадкову справу №80/2022, номер у Спадковому реєстрі 69406611 (арк.42-43, 104).

Згідно з паспортними даними ОСОБА_1 , остання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 11.10.1994р. по теперішній час (арк.47-48, 106-107).

Згідно з повідомленням Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради приватному нотаріусу ЗМНО Кукурудз Т.Ю., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 з 18.09.1989р. Інформація про його смерть відсутня. Станом на 01.11.2021р. інші зареєстровані особи за вказаною адресою відсутні (арк.111 зворот).

28.06.2022р. листом за №245/02-14 приватним нотаріусом ЗМНО Кукурудз Т.Ю. роз`яснено ОСОБА_1 , що оскільки вона претендує на спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_4 , як спадкоємець за законом згідно зі ст.1264 ЦК України, тобто як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, для доведення цього факту їй слід звернутись до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (арк.46, 112).

Крім того у роз`ясненні приватним нотаріусом зазначено, що у поданій ОСОБА_1 заяві про прийняття спадщини за законом зазначено, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але зі слів фактично проживала та проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно з копією довідки №54 від 15.09.2022р., яка видана головою правління ОСББ «Троянда-12» Л.Гой та підписана мешканцями квартири АДРЕСА_5 - ОСОБА_15 , №19 - ОСОБА_16 , №20 - ОСОБА_17 , ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 та у даній квартирі проживала разом з ОСОБА_4 у період з лютого 2017 року по вересень 2021 року (арк.28).

Згідно з копією акту про фактичне проживання №68 від 08.02.2023р., яка видана головою правління ОСББ «Троянда-12» Л.Гой та підписана мешканцями квартири АДРЕСА_6 - ОСОБА_18 , №3 - ОСОБА_19 , №9 - ОСОБА_20 , ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з членом родини: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також в акті зазначено, що ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_9 за даною адресою не проживає з вересня 2014р., ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_10 за даною адресою не проживає з лютого 2016р. (арк.83).

Згідно з копією довідки №22 від 25.09.2022р., виданою головою Садівничого товариства «Іскра» Вербовецькиним І.М. та підписаною володільцями ділянок № НОМЕР_1 - ОСОБА_23 , №46 - ОСОБА_24 , №97 - ОСОБА_25 , ОСОБА_1 має дачну ділянку в садовому товаристві «Іскра» та ОСОБА_4 періодично приїздив до неї на відпочинок та риболовлю (арк. 21).

Згідно з копією довідки №37/б від 19.09.2022р., виданою начальником бюро соціально-побутового розвитку АТ «Мотор Січ», ОСОБА_1 купувала путівки на дві особи, друга особа - ОСОБА_4 , до баз відпочинку АТ «Мотор Січ»: травень 2018р. ОК «Прибой», травень 2019р. ОК «Прибой», липень 2021р. ОК «Мотор» (арк.19).

Згідно з копією довідки №44/б від 28.11.2022р., виданою начальником бюро соціально-побутового розвитку АТ «Мотор Січ», ОСОБА_1 були куплені путівки: у 2018р. в оздоровчий комплекс «Прибій» повною вартістю 5000,00 грн. (сплачено за пільгову путівку 1000,00 грн.) терміном на 6 днів 2 особи, де ОСОБА_1 відпочивала разом з ОСОБА_4 з 12.05. по 17.05.2018р., у 2019р. в оздоровчий комплекс «Прибій» повною вартістю 5496,00 грн. (сплачено за пільгову путівку 1000,00 грн.) терміном на 6 днів 2 особи, де ОСОБА_1 відпочивала разом з ОСОБА_4 з 21.05. по 26.05.2019р., у 2021р. в ТОВ «Оздоровчий комплекс Мотор» повною вартістю 11880,00 грн. (сплачено за пільгову путівку 8300,00 грн.) терміном на 6 днів 2 особи, де ОСОБА_1 відпочивала разом з ОСОБА_4 з 20.07. по 25.07.2021р. (арк.82).

Згідно з даними, які містяться у розрахункових листках, у ОСОБА_26 з заробітної плати були утримано за путівки: у липні 2021 року суму 3580,00 грн., у квітні 2019р. -1000,00 грн., у травні 2018р. - 1000,00 грн. (арк.20).

Згідно з наданими позивачкою ОСОБА_1 копіями чеків та видаткових накладних: 23.10.2017р. на АЗС з магазином ТОВ «Євро» придбано газ автомобільний на суму 1029,53 грн.; 12.08.2021р. у магазині ТОВ «Комфі» придбано м`ясорубку вартістю 3399,00 грн., 20.02.2019р. ОСОБА_7 у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_11 » ФОП ОСОБА_27 придбано диван «Неаполі» вартістю 7200,00 грн., 20.11.2016р. у магазині ТОВ «Епіцентр К» придбано килимове покриття та оверлок на суму 1924,30 грн., 15.08.2021р. у магазині ТОВ «Епіцентр К» придбано телевізор вартістю 13998,96 грн., 01.04.2021р. в салоні Меблевий «БУМ» зроблено замовлення та придбано диван «Сити» вартістю 8680,00 грн. (арк.22-27).

Згідно з копією роздруківки про платежі, 11.09.2021р. ОСОБА_4 сплачено квартплату за вересень 2021р. в сумі 240,00 грн. (арк.84).

Відповідно до копії договору №33625 від 16.08.2016р., ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про поховання № НОМЕР_2 від 16.08.2016р. є власником місця поховання НОМЕР_3 в ряду №07 на ділянці №46 кладовища Святого Миколая, розміщеного біля с.Висогріне, де поховані ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (арк.37-39).

Згідно з копіями акту №8700 від 27.11.2021р., акту №8699 від 27.11.2021р. та чеку про сплату на суму 2370,00грн., договору-замовлення б/н від 10.11.2021р., довідки про кремацію від 20.11.2021р., ОСОБА_1 була замовником та понесла витрати на поховання ОСОБА_4 та за догляд за місцем поховання (арк.34-36, 41).

Також судом встановлено, що 22.02.1992р. було зареєстровано шлюб між ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , та ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , після чого дружина набула прізвище ОСОБА_30 (арк.29). Вказаний шлюб розірвано 25.04.2000р. (арк.30).

08.09.2021р. зареєстровано шлюб ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , після чого дружина набула прізвище ОСОБА_32 (арк.31).

Згідно з виписками з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , перебувала на стаціонарному лікуванні з 14.09.2021р. по 20.09.2021р. у КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги», з 27.09.2021р. по 08.10.2021р. у КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І.Пирогова», з 20.10.2021р. по 26.10.2021р. у КНП «ВОСКДРЗНВОР» (арк.85-88).

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні пояснила, що знає позивачку ОСОБА_1 понад 20 років, вони є сусідами по дачі у СТ «Іскра», часто спілкуються у літній період. Також їй відомо, що у позивачки була тітка, чоловіком якої був ОСОБА_4 . Тітка позивачки померла приблизно у 2017 році, тому ОСОБА_4 переїхав до ОСОБА_1 у її квартиру, вони разом приїжджали на дачу влітку, де вона спілкувалась з ОСОБА_4 . З його слів їй відомо, що йому купили диван, він з ОСОБА_1 спільно покупали телевізор, він їздив разом з позивачкою та її чоловіком відпочивати. Сама вона у квартирі ОСОБА_1 ніколи не була, все знала зі слів ОСОБА_4 , який помер у вересні 2021 року.

Свідок ОСОБА_33 в судому засіданні пояснила, що вона знає позивачку ОСОБА_1 з 1989 року, вони куми. ОСОБА_34 вона знала з 1994 року, вони мешкали у Хортицькому районі м. Запоріжжя. Вони усі часто спілкувалися, разом святкували дні народження. У 2016 році померла тітка ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , у зв`язку з чим у лютому 2017 року ОСОБА_1 разом зі своїм чоловіком забрали до себе ОСОБА_4 та вони почали проживати разом у квартирі в Шевченківському районі м. Запоріжжя. До цього він мешкав у своїй квартирі. Коли вони стали мешкати разом, то купили для ОСОБА_4 диван, разом харчувалися, разом ремонтували дачу, вели спільне господарство. У вересні 2021 року ОСОБА_1 поїхала до своєї сестри, а ОСОБА_4 повідомив, що поїде до себе, а потім поїхав на море. Зі слів ОСОБА_1 їй відомо, що ОСОБА_4 повернувся з моря у свою квартиру у жовтні 2021 року. Деякий час ОСОБА_1 його шукала, а потім дізналась про його смерть. ОСОБА_4 поховала ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні пояснив, що знає позивачку ОСОБА_1 з 2006 року, вони перебувають у дружніх відносинах, були сусідами по дачі у СТ «Іскра». Ділянка у СТ «Іскра» у нього була у період з 2008 по 2012 роки. Потім він став володільцем ділянки у СТ «Світанок-2», яке розташовано поруч з СТ «Іскра». Він бував на дачі ОСОБА_1 в гостях та бачив там родину ОСОБА_35 - тітку позивачки та її чоловіка. Після смерті тітки позивачки у листопаді 2016 року, подружжя ОСОБА_11 вирішила забрати ОСОБА_4 до себе у квартиру, яка знаходиться у Шевченківському районі м. Запоріжжя і вони стали мешкати спільно втрьох. У квартирі позивачки він сам ніколи не був. ОСОБА_4 приїжджав на дачу ОСОБА_1 , де він з ним спілкувався.

Свідок ОСОБА_36 в судовому засіданні пояснила, що вона з 2020 року є головою ОСББ «Машинобудівельник-25», яке розташоване в будинку АДРЕСА_7 , мешкає у цьому будинку з 1984 року та знає позивачку ОСОБА_1 приблизно з 1988р. Позивачка проживала у квартирі АДРЕСА_3 разом зі своєю тіткою ОСОБА_5 , яка отримала цю квартиру у 1984 році, та її чоловіком ОСОБА_4 , приблизно на протязі 5 років, потім вийшла заміж та виїхала, але продовжувала підтримувати зв`язки з родиною ОСОБА_35 . Потім ОСОБА_5 захворіла, ОСОБА_1 допомагала доглядати за нею. У 2016 році ОСОБА_5 померла, але ОСОБА_1 продовжила спілкуватися з чоловіком тітки - ОСОБА_4 , приїжджала до нього, залишалась ночувати у нього 3-4 рази на тиждень. Потім у 2017 році ОСОБА_4 переїхав жити до ОСОБА_1 , але приїжджав до своєї квартири, інколи ночував, а інколи відразу повертався до квартири ОСОБА_1 . Вона спілкувалась із ОСОБА_4 та він їй повідомляв, що ОСОБА_1 допомагає йому, він живе у неї в окремій кімнаті, у них спільний бюджет, вони спільно ремонтували дачу, спільно харчуються та витрачають кошти. Сама вона у квартирі ОСОБА_1 не була. У вересні 2021 році ОСОБА_4 приїхав до своєї квартири, вона дізналась, що у нього в квартирі з`явився телевізор, які купили ОСОБА_11 , та повідомив їй, що поїде на море. З моря він повернувся до себе у квартиру. У жовтні 2021 року їй потрібно було перевірити готовність будинку до опалювального сезону, у зв`язку з чим потрібно було попасти до квартири ОСОБА_4 , яка розташована на 9-му поверсі. Проте ОСОБА_4 тривалий час двері не відкривав, тому вона повідомила про це у поліцію. Поліція виявила ОСОБА_4 у своїй квартирі мертвим. Його похованням займалась ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що він є сусідом позивачки з 1992 року, мешкає у квартирі АДРЕСА_8 . Приблизно у червні 2017 року він у дворі будинку познайомився з ОСОБА_4 , який повідомив йому, що мешкає у квартирі АДРЕСА_9 у своєї племінниці - ОСОБА_1 . З цього часу він періодично його бачив та спілкувався з ним, також бачив як ОСОБА_4 скуплявся на ринку. Коли у 2019 році був у квартирі ОСОБА_1 (допомагав підключати електроплитку) бачив, що ОСОБА_4 живе в цій квартирі в окремій кімнаті. ОСОБА_4 жив у ОСОБА_1 до 2021 року. Потім він перестав його бачити та спитав про нього у чоловіка позивачки, який повідомив, що ОСОБА_4 помер.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.2, 4 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

У постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року в справі № 686/15993/21 (провадження № 61-5889св22) вказано, що згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Таким чином, обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, в т.ч. право власності на майно.

Згідно з ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Належними та допустимими доказами спільного проживання є, зокрема, докази: ведення спільного господарства, наявність у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, інших доказів, які вказують на наявність між ними сталих відносин, притаманних сім`ї.

Верховний Суд у постанові від 08 грудня 2021 року у справі № 531/295/19 (провадження № 61-3071св21) виклав правовий висновок, де зазначив, що лише показання свідків та спільні фотографії не можуть бути підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог ОСОБА_1 .

Так, метою звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю разом зі спадкодавцем було встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для підтвердження її статусу спадкоємця четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_4 .

Як вже зазначалось, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України).

Для набуття права на спадкування за законом на підставі ст.1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Пунктом 21 постановиПленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 визначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Крім того, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст.263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі № 554/14633/15-ц (провадження № 61-9952св18) вказано, що «при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Необхідною умовою для встановлення факту постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем, і визнання позивача спадкоємцем четвертої черги за законом є доведеність факту спільного проживання ОСОБА_4 і ОСОБА_8, як осіб, які складали сім`ю, що передбачає їх пов`язаність спільним побутом, веденням спільного господарства, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків у період, не менше ніж з 03 січня 2009 року по день смерті спадкодавця».

Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 31.03.2022р. у справі 461/4532/20.

Судом встановлено та фактично визнається позивачкою, що на час смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на момент відкриття спадщини, позивачка ОСОБА_1 з ОСОБА_4 разом однією сім`єю не проживали.

ОСОБА_4 останній час перед смертю мешкав у своїй квартирі АДРЕСА_3 , де він був зареєстрований, а позивачка ОСОБА_1 після повернення з м. Вінниці від сестри, до якої вона поїхала у вересні 2021 року, проживала у своїй квартирі АДРЕСА_10 , де теж зареєстрована.

Усі обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, та надані на їх підтвердження письмові докази, зокрема, наявність свідоцтв про поховання, договору замовлення на організацію та проведення поховання, понесені у зв`язку із цим витрати, придбання путівок про спільний відпочинок з ОСОБА_4 , відвідування ОСОБА_4 належної позивачці дачної ділянки, фактичне проживання ОСОБА_4 у квартирі позивачки з лютого 2017 року по вересень 2021 року, наявність квитанцій та чеків про придбання меблів, побутової техніки та іншого майна, єдина квитанція сплату комунальних послуг, теж не підтверджують факту безперервного проживання позивачки протягом п`яти років однією сім`єю з ОСОБА_4 на момент відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Покази свідків, допитаних під час розгляду справи, також не містять інформації та не стосуються спільного проживання позивачки з померлим саме на час відкриття спадщини.

Крім того період, за який позивачка просить встановити факт спільного проживання однією сім`ю із спадкодавцем, а саме з 01.09.2016р. по 14.09.2021р., не охоплюються періодом, необхідним для застосування ст. 1264 ЦК України - проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином позивачкою не обґрунтовано та не доведено, що між нею та ОСОБА_4 протягом останніх п`яти років на час відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) склалися відносини, які притаманні сім`ї, а отже, відсутні передбачені ст. 1264 ЦК України підстави для визнання позивачки спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_4 , що було метою звернення позивачки до суду з вказаним позовом.

Аргументи позивачки про те, що спадкодавць був чоловіком її тітки, між ними завжди були теплі родинні відносини, вона відносилась до нього як до дядька, а він до неї як до племінниці, вона надавала йому допомогу, не може бути достатньою обставиною для визнання спадкоємцем четвертої черги після смерті спадкодавця.

Більш того, позивачка ОСОБА_1 також не довела факту спільного проживання з ОСОБА_37 однією сім`єю та наявність у них взаємних прав та обов`язків, які притаманні членам сім`ї, у період, який зазначений у позові - з 01.09.2016р. і по 14.09.2021р., хоча він і не охоплюється періодом, необхідним для застосування ст. 1264 ЦК України, зокрема проведення спільних витрат, в т.ч. придбання ними майна в інтересах сім`ї (копії чеків та квитанції про купівлю меблів, побутової техніки, предметів вжитку, самі по собі не є підтвердженням придбання товару в інтересах сім`ї) та за спільні кошти, спільної участі у витратах на утримання житла, його ремонт, участі у догляді один за одним, в т.ч. під час хвороби, наявності ділової та особистої переписки, доказів на підтвердження джерел формування спільного бюджету.

Згідно з інформацією, яка міститься у довідці ОСББ «Троянда-12» №54 від 15.09.2022р., ОСОБА_4 проживав в квартирі позивачки з лютого 2017 року по вересень 2021р. Усі допитані в судовому засіданні свідки пояснили, що ОСОБА_4 став проживати разом із позивачкою у 2017 році.

Водночас, належних та достовірних доказів постійного проживання позивачки ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 в його квартирі з 01.09.2016р. по лютий 2017 року, ведення з ним спільного побуту та господарства, про що вона зазначає у позові, суду не надано.

Крім того свідки ОСОБА_23 та ОСОБА_24 повідомили, що є сусідами позивачки по дачі, у неї в квартирі ніколи не були, з нею та ОСОБА_4 , який приїздив на дачу, здебільше спілкувались у літній період, взимку не бачились.

Свідок ОСОБА_33 теж пояснила, що ОСОБА_1 зі своїм чоловіком забрали до себе ОСОБА_4 у лютому 2017р., а свідок ОСОБА_15 пояснив, що познайомився з ОСОБА_4 лише в червні 2017р.

Свідок ОСОБА_36 повідомила, що після смерті дружини ОСОБА_4 , позивачка часто відвідувала останнього за місцем його мешкання, залишалась у нього ночувати (3-4 рази на тиждень), у 2017 році забрала його до себе, а у вересні 2021 року ОСОБА_4 переїхав до своєї квартири, у нього в квартирі з`явився телевізор, який за його словами йому купили подружжя ОСОБА_11 . Помер ОСОБА_4 в своїй квартирі, виявили це працівники поліції саме за її зверненням через декілька днів.

Також суд враховує, що показання свідків не є достатніми доказами на підтвердження реальності сімейних відносин позивача та померлого ОСОБА_4 , спільності їх бюджету та ведення господарства, наявності у них сім`ї в розумінні ст. 3 СК України.

Наявність документів про понесення витрат на поховання ОСОБА_4 теж не може бути підтвердженням факту спільного проживання однією сім`єю позивачки та спадкодавця не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, пов`язаності їх спільним побутом, наявності у них взаємних прав та обов`язків, що є визначальним у вирішенні питання про спадкування на підставі ст.1264 ЦК України.

Довідки про придбання ОСОБА_1 путівок та її доводи про спільний відпочинок з ОСОБА_4 у травні 2018р., у травні 2019р. та у липні 2021р., а також довідка про відвідування ОСОБА_4 дачної ділянки позивачки теж достовірно не свідчать про їх проживання однією сім`єю.

Отже, оцінивши та проаналізувавши усі надані позивачкою докази у сукупності судом достовірно встановлено, що на момент відкриття спадщини позивачка ОСОБА_1 з ОСОБА_4 разом однією сім`єю не проживали, що вже є окремою підставою для відмови у позові. Водночас між ними дійсно мали місце певні взаємовідносини, вони проводили певний час разом та спілкувалися, але їх тривалість та фактичний характер не встановлено, суду не надано достатніх та допустимих доказів, з яких можна зробити однозначні висновки щодо наявності чітких та повних ознак сімейних відносин.

Таким чином, суд вважає необхідним у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Керуючись ст.15, 16, 1216, 1218, 1223, 1258, 1264 ЦК України, ст.3 СК України, ст.2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 258, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Тетяна Юріївна, про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15 червня 2023 року.

Суддя М.В. Сидорова