Справа № 646/9484/23
№ провадження 2/646/3019/2023
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

12.12.2023 м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Шиховцова А.О., перевіривши позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дягілєва Олександра Васильовича до Акціонерного товариства Виробничий підрозділ «Локомотивне депо Основа» Регіональної філії «Південна залізниця» про скасування наказу та зобов`язання поновити на роботі,

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив суд: 1) скасувати наказ (розпорядження) Акціонерного товариства Виробничий підрозділ «Локомотивне депо Основа» Регіональної філії «Південна залізниця» №68/ос від 21.04.2023;

2) зобов`язати Акціонерне товариство Виробничий підрозділ «Локомотивне депо Основа» Регіональної філії «Південна залізниця» поновити на роботі ОСОБА_1 на посаді помічника машиніста тепловоза дільниці експлуатації локомотивів;

3) зобов`язати Акціонерне товариство Виробничий підрозділ «Локомотивне депо Основа» Регіональної філії «Південна залізниця» виплатити ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу, а саме з 21.04.2023 до дня поновлення на роботі.

Суд, дослідивши позовну заяву з доданими до неї документами, дійшов висновку, що вона подана з порушенням вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, вказана позовна заява не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме, п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, оскільки у позові незрозуміло зазначено відповідача.

Так, за вимогами ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно з вимогами ст. 80 ЦК України, юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

У позові представник позивача зазначає відповідачем Акціонерне товариство Виробничий підрозділ «Локомотивне депо Основа» Регіональної філії «Південна залізниця», , адреса місцезнаходження: 61009, м. Харків, вул. Привокзальна, 1.

Разом з тим, за результатами пошуку в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, було встановлено, що, за вказаними представником позивача даними, відомості про таку юридичну особу, як Акціонерне товариство Виробничий підрозділ «Локомотивне депо Основа» Регіональної філії «Південна залізниця», з кодом - у вказаному реєстрі відсутні. Даний ідентифікаційний код належить Регіональній філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» за адресою: м. Харків, вул. Є. Котляра, 7.

Так, зважаючи на положення частини другої статті 48 ЦПК України, відповідачами не можуть бути виробничі підрозділи юридичних осіб.

Отже, позивач має визначити належного відповідача за даним позовом.

Крім цього, у третій вимозі представник позивача просить суд зобов`язати Акціонерне товариство Виробничий підрозділ «Локомотивне депо Основа» Регіональної філії «Південна залізниця» виплатити ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу, а саме з 21.04.2023 до дня поновлення на роботі. Водночас слід зазначити, що ОСОБА_2 не зазначений у позовній заяві як позивач або відповідач у справі.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Всупереч даному припису представником позивача не надано розрахунок та суму, яка підлягає стягненню як середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21 квітня 2023 року по день поновлення на роботі.

Також, на виконання вимоги п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач має зазначити докази, які можуть підтвердити заявлену для стягнення суму розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу (наприклад, довідка підприємства щодо визначення розміру середньоденної заробітної плати, копія трудової книжки ОСОБА_1 ).

Крім цього, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

У постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі N 6-1121цс16 зроблено висновок, що починаючи з 01 вересня 2015 року, позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях. Указаний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі N 910/4518/16(провадження N 12-301гс18).

Крім того, за змістом норм чинного законодавства середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України "Про оплату праці", тобто середній заробіток за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника, отже строк пред`явлення до суду позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу обмежується трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Вказаний правовий висновок узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі N 369/10046/18 (провадження N 61-9664сво19).

З урахуванням наведеного, позивач не звільняється від сплати судового збору у справі за заявленою ним позовною вимогою щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Доказів того, що позивач має інші пільги щодо сплати судового збору не надано.

Як вбачається із положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (1073,60 грн) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (13 420,00 грн).

Тобто, позивач з огляду на розрахунок середнього заробітку за час затримки вимушеного прогулу має сплатити судовий збір за дану позовну вимогу майнового характеру.

Отже, позивачу необхідно: 1) уточнити відповідача та відомості про нього; 2) уточнити, на користь кого підлягає стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу; 3) надати розрахунок та суму, яка підлягає стягненню за середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21 квітня 2023 року по день ухвалення рішення суду про поновлення на роботі; 4) сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви та не сплатить суму судового збору у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дягілєва Олександра Васильовича до Акціонерного товариства Виробничий підрозділ «Локомотивне депо Основа» Регіональної філії «Південна залізниця» про скасування наказу та зобов`язання поновити на роботі залишити без руху.

Надати строк для усунення вказаних недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити представнику позивача, що у випадку невиконання ухвали у встановлений строк, заява буде йому повернута.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Шиховцова