ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/10628/23

Провадження № 22-ц/4820/2060/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю позивача, представника апелянта,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Чевилюк З.А. від 19 вересня 2023 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

У травні 2023 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідачки, вказував, що частка квартири АДРЕСА_1 належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.06.2021 року. Інша частка квартири знаходиться на праві спільної часткової власності у ОСОБА_2 .

Відповідно до правовстановлюючих документів квартира АДРЕСА_1 має загальну площу 76,1 кв.м, складається з трьох житлових кімнат площею 44,8 кв.м, кухні площею 7,2 кв.м, ванної кімнати площею 3,3 кв.м, туалету площею 1,4 кв.м, коридору площею 11,5 кв.м, кладовки площею 3,1 кв.м, балконів площею 2,4 кв.м та 2,4 кв.м

Відповідачка у вказаній квартирі не проживає, він проживає самостійно, йому важко матеріально сплачувати комунальні послуги, оскільки квартира трикімнатна. Він неодноразово звертався до відповідачки із пропозицією продати квартиру, або сплачувати половину вартості квартири, але згоди не дійшли.

Згідно висновку експерта №1040ед/023 є технічно можливим встановлення порядку користування трикімнатною квартирою АДРЕСА_2 , з наданням у відокремлене користування ОСОБА_1 двох житлових кімнат площею 17,9 кв.м та 9,7 кв.м, балкону площею 2,4 кв.м, відповідачці ОСОБА_2 - житлову кімнату АДРЕСА_3 площею 17,2 кв.м та балкон площею 2,4 кв.м, житловою площею 17,2 кв.м та загальною площею 19,6 кв.м; та залишенням у спільному користуванні приміщень коридору, кухні, ванної кімнати, туалету та кладової.

З цих підстав позивач просив визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_2 : ОСОБА_1 житлову кімнату №7 площею 17,9 кв.м., житлову кімнату №8 площею 9,7 кв.м та балкон площею 2,4 кв.м, житловою площею 27,6 кв.м та загальною площею 30 кв.м; ОСОБА_2 житлову кімнату №6 площею 17,2 кв.м та балкон площею 2,4 кв.м, житловою площею 17,2 кв.м та загальною площею 19,6 кв.м; у спільному користуванні співвласників залишити приміщення загальною площею 26,5 кв.м, а саме коридор №1 площею 11,5 кв.м, туалет №2 площею 1,4 кв.м, ванну кімнату №3 площею 3,3 кв.м, кладовку №4 площею 3,2 кв.м та кухню №5 площею 7,2 кв.м.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 вересня 2023 року позов задоволено.

Визначено порядок користування трикімнатною квартирою АДРЕСА_2 , виділивши у користування: ОСОБА_1 житлову кімнату №7 площею 17,9 кв.м, житлову кімнату №8 площею 9,7 кв.м та балкон площею 2,4 кв.м, житловою площею 27,6 кв.м та загальною площею 30 кв.м; ОСОБА_3 житлову кімнату №6 площею 17,2 кв.м та балкон площею 2,4 кв.м, житловою площею 17,2 кв.м та загальною площею 19,6 кв.м; у спільному користуванні співвласників залишити приміщення загальною площею 26,5 кв.м, а саме коридор №1 площею 11,5 кв.м, туалет №2 площею 1,4 кв.м, ванну кімнату №3 площею 3,3 кв.м, кладовку №4 площею 3,2 кв.м та кухню №5 площею 7,2 кв.м.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду як незаконне та відмовити у позові. На її думку, суд не взяв до уваги, що запропоноване позивачем відхилення від ідеальних часток співвласників становить понад 20%. Встановлений порядок фактично змінює розмір часток сторін у праві спільної часткової власності і таке відступлення є істотним з урахуванням загальної житлової площі квартири. Право користування позивачем квартирою вона не порушувала і не порушує, що є самостійною підставою відмови йому у задоволенні позову. Квартирою вона не користується, нею користується лише позивач, тому вона не може порушувати чи обмежувати його право на користування нею, а відтак нема підстав для захисту такого його права. Також виконуючи рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14.04.2022 року, вона відшкодовує частину понесених співвласником витрат на утримання квартири, жодних інших вимог про оплати за інші періоди вона від відповідача не отримувала, тому вважає надуманим його твердження про її небажання сплачувати витрати на утримання квартири. Позивач обрав неефективний спосіб захисту - його право на укладення окремих договорів із обслуговуючими організаціями не може бути забезпечено встановленням порядку користування ним частиною площ квартири без поділу в натурі квартири і припинення спільної часткової власності на неї.

У відзиві ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. Вказує, що відкриття окремих особових рахунків на кожного із співвласників можливе лише після виділення часток кожного із співвласників або встановлення порядку користування особових рахунків можливо лише після виділення часток кожного із співвласників або встановлення порядку користування спірною квартирою. Для відкриття окремих особових рахунків має бути зазначено, яка площа приміщення виділяється особі в користування і яка площа залишається в спільному користуванні. Відповідачка не пропонувала будь-яких інших варіантів визначення порядку користування квартирою, а лише заперечувала проти визначення порядку користування. Вважає, що прийняте рішення не порушує право власності відповідачки та не позбавляє її в майбутньому права змінити такий порядок користування житлом.

В засіданні апеляційного суду представник апелянтки підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Позивач заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, які мають значення для справи, допустив порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, у зв`язку з цим оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Так, судом встановлено, що сторони є співвласниками квартири АДРЕСА_2 , в рівних частках по частині у кожного. Квартира АДРЕСА_1 має загальну площу 76,1 кв.м, складається з трьох житлових кімната площею 44,8 кв.м, кухні площею 7,2 кв.м, ванної кімнат площею 3,3 кв.м, туалету площею 1,4 кв.м, коридору площею 11,5 кв.м, кладовки площею 3,1 кв.м, балконів площею 2,4 кв.м та 2,4 кв.м.

У вказаній квартирі фактично проживає лише позивач, відповідачка мешкає в іншому житлі і не користується спільною квартирою.

Сторони не домовилися щодо реалізації квартири, між ними існує спір щодо утримання квартири.

Згідно висновку експерта №1040ед/023 є технічно можливим встановити порядок користування трикімнатною квартирою АДРЕСА_2 , що передбачає значне відхилення (більше 10%) від ідеальних часток співвласників по площі квартири: ОСОБА_1 житлову кімнату №7 площею 17,9 кв.м, житлову кімнату №8 площею 9,7 кв.м та балкон площею 2,4 кв.м, житловою площею 27,6 кв.м та загальною площею 30 кв.м; ОСОБА_2 - житлову кімнату №6 площею 17,2 кв.м та балкон площею 2,4 кв.м, житловою площею 17,2 кв.м та загальною площею 19,6 кв.м. У спільному користуванні співвласників залишити приміщення загальною площею 26,5 кв.м - коридор №1 площею 11,5 кв.м, туалет №2 площею 1,4 кв.м, ванну кімнату №3 площею 3,3 кв.м, кладовку №4 площею 3,2 кв.м та кухню №5 площею 7,2 кв.м.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами існує спір щодо порядку користування квартирою та утримання спільного майна. Для відкриття окремих особових рахунків має бути зазначено, яке приміщення виділяється особі в користування і яка площа залишається в спільному користуванні, тому позов слід задовольнити. Визначення порядку користування квартирою згідно запропонованого висновком експертизи варіанту є допустимим і забезпечить відкриття окремих особових рахунків сторонам, а отже, окреме нарахування їм плати за надані житлово-комунальні послуги.

Проте з цим висновком не можна погодитися, зважаючи на таке.

Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Аналогічні норми містять частини 1-2 статті 321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Принцип непорушності права власності закріплено і статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та практикою Європейського суду з прав людини, які за змістом ч.4 ст. 10 ЦПК України є джерелом права в Україні і підлягають застосуванню судами.

Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини перша та друга статті 319 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статті 150 ЖК України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і має право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Суд першої інстанції правильно констатував, що сторони є співвласниками квартири АДРЕСА_2 , на праві спільної часткової власності в рівних частках. Фактично квартирою користується лише позивач, відповідачка в квартирі не проживає і не користується нею.

Матеріали справи не містять даних проте, що відповідачка чинить позивачу перешкоди у користуванні спільною квартирою чи в інший спосіб порушує право позивача на користування нею.

Між сторонами фактично існує спір щодо утримання квартири і відшкодування витрат на сплату комунальних послуг, що підтверджується і рішенням Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/3817/22 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частини понесених витрат на житлово-комунальні послуги. Вказане рішення виконується відповідачкою, що підтверджено позивачем.

Відтак вимога про встановлення порядку користування квартирою (за відсутності спору щодо цього) для відкриття окремого особового рахунку з метою розподілу житлово-комунальних послуг не є належним та ефективним способом за захисту права позивача. Це в свою чергу призведе до порушення прав відповідачки, яка не користується житлом, проте матиме обов`язок сплачувати за послуги з електро-, водопостачання та водовідведення, якими не користується.

Крім того, апеляційний суд констатує, що за встановленим судом першої інстанції порядком користування квартирою АДРЕСА_2 відповідно до висновку експерта №1040ед/023, позивачу у користування виділено 27,6 м кв. житлової площі (30 кв.м загальної), а відповідачці 17,2 кв.м житлової площі (19,2 кв.м загальної), що відрізняється від їх ідеальних часток на понад 20 відсотків.

Відтак визначений порядок користування житловими приміщеннями у квартирі не забезпечує баланс інтересів сторін у праві на спільний об`єкт права власності, не відповідає вимогам закону та порушує право власності відповідачки.

Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 01.04.2020 року у справі № 759/3860/17, від 11.12.2019 року у справі № 199/1535/16-ц, від 07.06.2021 року у справі № 641/8253/18.

В свою чергу позивач не просив визначити порядок користування квартирою шляхом виділення йому в користування меншої житлової площі тієї жилої кімнати, яку визначено у користування відповідачці.

За наведеного рішення суду слід скасувати як таке, що суперечить закону та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.ч.1, 13 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1610,40 грн. понесених судових витрат за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницького області від 19 вересня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 1610,40 грн. понесених судових витрат за подачу апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 грудня 2023 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк