Справа № 453/495/23
№ провадження 2/453/264/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року Сколівський районний суд Львівської області у складі

головуючого - судді Ясінського Ю.Є.

секретаря судового засідання Гринюк Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сколе Львівської області в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

28.03.2023 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовною заявою, в якій просить стягувати з відповідача ОСОБА_2 , аліменти у її користь на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягувати з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання до суду заяви і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трьох років.

Ухвалою судді від 18.04.2023 року, після отримання судом інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, який не є підприємцем, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням та викликом учасників справи.

Позов обґрунтовано тим, що 28.12.2019 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося, їхня сім`я фактично розпалася. З липня 2022 року позивач припинила з чоловіком шлюбні стосунки і перестали вести з ним спільне господарство. Вони роз`їхались та почали проживати окремо. Додатково зазначила, що відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання їхньої дитини, участі у її вихованні та розвитку не бере. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, а тому вона змушена звертатися до суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.

До початку судового засідання позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву (вх. №3175 від 15.06.2023 року), в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Позов задоволити частково, а саме стягувати з відповідача ОСОБА_2 , аліменти у її користь на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно.

Відповідач ОСОБА_2 до початку судового засідання подав заяву (вх.№3176 від 15.06.2023 року) в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності. Позовні вимоги визнає частково, а саме не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно. Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання позивачки в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання до суду заяви і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трьох років заперечує, оскільки ОСОБА_1 працює неофіційно та отримує дохід.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання усіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі на здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У ході судового розгляду встановлено, що 28.12.2019 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб зареєстрований 28.12.2019 року у Сколівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №77.

Від шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 18.11.2022 року, виданого Сколівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області, вбачається, що сторони є батьками ОСОБА_3 .

Таким чином, оскільки відповідач є рідним батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , то на нього покладений обов`язок утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

Судом також встановлено, що дитина проживає з позивачем за її місцем проживання, що стверджується довідкою про склад сім`ї за (вих. №454 від 22.03.2023 року), виданою Славською Селищною радою Стрийського району Львівської області .

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.17 Постанови від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст.181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Отже, з урахуванням вимог діючого законодавства, а також те, що обов`язок утримувати батьками своїх неповнолітніх дітей є безумовним, відповідач є працездатним, тому суд вважає, що він має можливість надавати матеріальну допомогу своїй малолітній дитині. Відповідач визнав свій обов`язок брати участь в утриманні дитини, однак заперечує щодо стягнення з нього 1/4 на утримання позивачки до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трьох років, оскільки ОСОБА_1 працює неофіційно та отримує дохід.

Враховуючи встановлені судом обставини, виходячи із засад розумності, добросовісності і справедливості, та беручи до уваги ту обставину, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд визначає розмір аліментів на дитину у відповідності до встановлених обставин, що мають значення для вирішення цього питання, та вимог закону, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач, будучи, батьком дитини зобов`язаний її матеріально утримувати.

Тому з врахування вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми аліментів за один місяць.

Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, такий у розмірі 1073 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави

Керуючись ст. ст.141, 247, 258-259, 264-265, 268, 274-275, 279 ЦПК України, ст.ст. 180-184, 191 СК України, суд -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви, а саме з 28.03.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті в задоволенні позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: невідомий).

Суддя Ю.Є. Ясінський