Справа №:755/1339/22
Провадження № 2/755/243/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" червня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді - Катющенко В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ФОП ОСОБА_1 , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 36 175,42 грн; витрати по сплаченому судовому зборі в розмірі 992,40 грн; витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 11 771,20 грн.

Позов обґрунтовує тим, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (далі - ПрАТ «СК ВУСО») та ОСОБА_3 було укладено договір страхування наземного транспорту №-10-01 від 15.09.2020, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Lexus» д.н.з. « НОМЕР_1 ». У відповідності до умов даного договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. Згідно європротоколу від 22.06.2021 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 22.06.2021 о 11:55 год., керуючи автомобілем марки «Lexus» д.н.з. « НОМЕР_2 »», в місті Києві, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Lexus», д.н.з. « НОМЕР_3 », під керуванням водія ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України, від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, потерпілому заподіяна матеріальна шкода. Відповідно до європротоколу водій ОСОБА_2 вчинив правопорушень передбачене п.п. 13.1 ПДР України, що передбачає адміністративну відповідальність згідно ст. 124 КУпАП. Згідно рахунків № СМУ00020773 від 28.06.2021, та № СМУ00029151 від 07.09.2021 вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Lexus», д.н.з. « НОМЕР_3 » склала: 64 493,69 грн. За заявою потерпілої особи ОСОБА_3 та виконуючи взяті на себе зобов`язання по договору добровільного страхування на підставі страхових актів № 2145862-1 в 07.07.2021 та №2145862-2 від 28.09.2021 ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило суму страхового відшкодування у розмірі 64 423,56 грн, що підтверджується платіжними дорученнями. Факт ДТП 22.06.2021 був визнаний ПрАТ СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується страховими актами. На підставі страхових актів, на виконання вимог ст. Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільно кодексу України ПрАТ СК «ВУСО» здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в сумі 64 423,56 грн. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «ВУСО» склав: 64 423,56 грн. Право регресної вимоги виникло у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 07.07.2021, що підтверджується платіжними дорученнями. Отже, відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 64 423,56 грн, заподіяну відповідачем, внаслідок ДТП 22.06.2021, ПрАТ СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, а саме 64 423,56 грн. У свою чергу відповідальність винуватця ДТП, як водія транспортного засобу «Lexus» д.н.з. « НОМЕР_2 » була забезпечена договором (ГО) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР/201805642 на момент ДТП в Пр «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп», у зв`язку з цим ПрАТ «СК «Вусо» звернулося з вимогою до ПрАТ «УСК «Княжа вієь іншуранс груп». ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» здійснила виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» в межах ліміту передбаченого Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та з врахуванням франшизи, а саме в розмірі - 28 318,27 грн. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала 36 175,42 грн, а у відповідача виникло зобов`язання перед ПрАТ «СК «ВУСО» відшкодувати завдані збитки в межах різниці між сплаченого страхового відшкодування та страховою виплатою ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп».

16.12.2021 між ПрАТ «СК «ВУСО» (первісний кредитор) та Фізичною особою підприємцем « ОСОБА_1 » (далі - ФОП ОСОБА_1 , Новий кредитор) укладено Договір № 16/12/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування № -10-01 від 15.09.2020.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16.02.2022 відкрито провадження у цій цивільній справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

Відповідач копію ухвали суду та копію позовної заяви з додатками отримав 18.06.2022, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомлення про вручення поштового відправлення.

05.07.2022 до суду від представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 надійшов відзив, у якому остання просить відмовити позивачу у позові. Заперечуючи проти позовних вимог посилається на те, що відповідач вважає, що вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого є значно завищеною та не підтвердженою доказами у встановленому законом порядку. Зокрема, позивач зазначає, що вартість відновлювального ремонту підтверджується рахунками № СМУ00020773 від 28.06.2021 та № СМУ00029151 від 07.09.2021, однак, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували наявність відповідних пошкоджень автомобіля «Lexus» д.н.з НОМЕР_4 , які б необхідно було б усувати шляхом виконання відновлювальних робіт, які перераховані у вказаних рахунках. При цьому, зауважили, що подія ДТП відбулася 22.06.2021, а рахунок № НОМЕР_5 виданий 28.06.2021 та рахунок № НОМЕР_6 виданий 07.09.2021, тобто зазначені рахунки щодо вартості відновлювальних робіт були видані значно пізніше після настання події ДТП, тобто є вірогідність того, що автомобіль «Lexus» д.н.з НОМЕР_1 до дня видачі зазначених рахунків міг отримати додаткові пошкодження, які не пов`язані з подією ДТП, що мала місце 22.06.2021, як вважає відповідач. Таке припущення відповідач обґрунтовує тим, що у день настання події ДТП, а саме 22.06.2021 у європротоколі обидва учасника ДТП вказали, що автомобіль «Lexus» д.н.з НОМЕР_1 отримав пошкодження заднього бамперу, інших пошкоджень зафіксовано не було. При цьому фотознімками з місця ДТП, які були виконані відповідачем та додаються до відповіді на відзив, зафіксовано, що автомобіль «Lexus» д.н.з НОМЕР_1 отримав ледь помітні незначні пошкодження, які є абсолютно не співмірними з відновлювальними роботами, які зазначені у вказаних рахунках. Окрім того, позивачем додаються до матеріалів справи фотознімки автомобіля «Lexus» д.н.з НОМЕР_1 , які виконані 22.06.2021 о 16 год. 42 хв., однак у європротоколі потерпілий та винуватець ДТП зазначили, що ДТП відбулося цього ж дня, але о 11 год. 55 хв., що не оспорюється позивачем. Таким чином, жодного фотознімку з події ДТП де було б видно якісь пошкодження автомобіля «Lexus» д.н.з НОМЕР_1 , що отримані саме внаслідок ДТП одразу після настання такої ДТП, позивачем до позовної заяви не долучено, а ті фотознімки, які містяться у матеріалах справи виконані значно пізніше після події ДТП не можуть бути належними та достовірними доказами, оскільки жодним чином не стосуються самої події ДТП, яка мала місце 22.06.2021 о 11 год. 55 хв. При цьому позивач не долучив до позовної заяви докази, які б підтверджували причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача, щодо вчинення зіткнення о 11 год. 55 хв. 22.06.2021 з автомобілем потерпілого та наслідками, у тому числі тими наслідками, які б потребували такого відновленого ремонту автомобіля, вартість якого вказана в рахунку № СМУ00020773 від 28.06.2021 та рахунку № НОМЕР_6 від 07.09.2021. Зазначила, що позивачем не долучено до позовної заяви жодного документу, окрім європротоколу, який би чітко описував перелік пошкоджень автомобіля «Lexus» д.н.з НОМЕР_1 , які б мали відношення до події ДТП, що відбулася 22.06.2021 о 11 год. 55 хв., а тому документально не доведено необхідність проведення відновлювального ремонту вартість якого визначена в рахунку № СМУ00020773 від 28.06.2021 та рахунку № СМУ00029151 від 07.09.2021. Вказала, що акт (протокол) огляду ТЗ - заява на виплату від 22.06.2021, який долучено позивачем до матеріалів справи є неповним, недеталізованим, сумнівного змісту та жодним чином не підтверджує наявність у автомобіля «Lexus» д.н.з НОМЕР_1 пошкоджень отриманих внаслідок цієї ДТП, оскільки час огляду автомобіля зазначено - 16 год. 30 хв., тобто знову ж таки автомобіль оглядався значно пізніше після події ДТП, тому неможна встановити відношення виявлених під час огляду пошкоджень до ДТП, яка мала місце цього ж дня о 11 год. 55 хв. При цьому, даний акт є неповним та не деталізованим, оскільки у таблиці «Під час огляду ТЗ виявлено:» у колонці «назва деталі, опис пошкодження та тип ремонтної операції» зазначено текст «З Бампер, 3 Накладка бампера (центральна), 3 Накладка бампера (права)», тобто вказано лише назви деталей, однак не описані пошкодження та тип ремонтної операції, а колонки з назвами «Код», «Заміна», «Ремонт», «Фарб.», «Можливі приховані дефекти» - пусті та незаповнені, що свідчить про відсутність пошкоджень, відсутність необхідності в ремонтних операціях, у тому числі фарбуванні та заміні якихось деталей, відсутність прихованих дефектів. Таким чином, вказаний акт (протокол) огляду ТЗ - заява на виплату від 22.06.2021 додатково підтверджує позицію відповідача та черговий раз вказує на те, що зазначені в рахунку № СМУ00020773 від 28.06.2021 та рахунку № СМУ00029151 від 07.09.2021 види робіт жодним чином не стосуються тих можливих пошкоджень, які нібито були отримані автомобілем «Lexus» д.н.з НОМЕР_1 у результаті ДТП, що відбулася о 11 год. 55 хв. 22.06.2021, як вважає представник відповідача. Вказала, що у самій позовній заяві нічого не описується про пошкодження автомобіля «Lexus» д.н.з НОМЕР_1 , які нібито потребували такого дороговартісного відновлення, а також відсутні докази проведення такого відновленого ремонту. Відповідач підтверджує, що унаслідок ДТП автомобіль «Lexus» д.н.з НОМЕР_1 отримав маловидиме мінімальне незначне пошкодження, що підтверджується фотознімками відповідача та європротоколом, адже якби дійсно за наслідками ДТП автомобіль «Lexus» д.и.з НОМЕР_1 отримав значні пошкодження та потребував дороговартісного відновлення, то учасники ДТП не складали б європротокол, а викликали б на місце події працівників поліції для оформлення ДТП та представників страхових компаній для фіксації пошкоджень. Звернула увагу суду, що позивач не надав до суду висновку експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Lexus» д.н.з НОМЕР_1 . Вважає, що під час розгляду цієї справи, суд з метою визначення вартості матеріального збитку (реального збитку) повинен приймати до уваги оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, а не вищевказані рахунки, адже визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна та відповідним висновком експерта (автотоварознавча експертиза) які повинні відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами). З огляду на вищевикладене, зазначила, що цілком очевидним є те, що вимоги позивача абсолютно необґрунтовані, не підтвердженні жодними доказами, зокрема, не підтверджено наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та наслідками у вигляді пошкоджень автомобіля потерпілого, які нібито потребували відновлювального ремонту відповідно до вищезгаданих рахунків на загальну суму 64 493,69 грн, а також у матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б підтверджували отримані пошкодження автомобілем «Lexus» д.н.з НОМЕР_1 внаслідок ДТП о 11 год. 55 хв. 22.06.2021, належно не підтверджена сума матеріального збитку та взагалі дійсність проведення відновлювальних робіт згідно таких рахунків. Окрім того, вважає, що ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуране груп» передчасно здійснило надмірну виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» у сумі 28 318,27 грн, оскільки належно не розібралися у ситуації яка склалася, не прийняли до уваги відсутність документально підтвердженої матеріальної шкоди, яка завдана потерпілому внаслідок вказаної ДТП, а також не оцінили співмірність відновлювального ремонту автомобіля до дійсних отриманих пошкоджень внаслідок ДТП. Відповідач вважає, що потерпілий штучно, з метою отримання для себе матеріальної вигоди, створив ситуацію нібито отримання його автомобілем значних пошкоджень, які б потребували відновлювального ремонту згідно вказаних рахунків. З огляду на вищевикладені факти, вважають, що позивачем у своїй позовній заяві викладено недостовірні та не підтверджені належними доказами факти, у зв`язку із чим відсутні будь-які правові підстави щодо задоволення заявлених позовних вимог.

Також вважає, що вимоги позивача про стягнення витрат на правову (правничу) допомогу у розмірі 11 771 грн. є неспівмірними, оскільки не відповідають критерію обґрунтованості витрат на правову (правничу) допомогу у розмірі 11 771 грн. та пропорційності до предмета спору.

22.07.2022 до суду від представника позивача ФОП ОСОБА_1 - ОСОБА_5 надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача вказав, що з доводами представника відповідача сторона позивача категорично не погоджуються та вважає їх безпідставними з наступних підстав: по-перше, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобілі потерпілого визначалась згідно умов ЗУ «Про страхування» та умов договору добровільного страхування наземного транспорту №-10-01 від 15.09.2020. Зокрема, у відповідності до підпункту 16.3.1 договору, кошторис збитків складається на момент настання страхового випадку на підставі рахунку СТО офіційного дилера, що виконує гарантійне обслуговування ТЗ та обране страховиком. З метою належного підтвердження розміру завданих збитків (вартості відновлювального ремонту) автомобіля потерпілого «Lexus» д.н.з. НОМЕР_1 стороною позивача була надано страхові акти №2145862-1 від 07.07.2021 та №2145862-2 від 28.09.2021, що ґрунтуються на рахунках СТО офіційного дилера автомобілів Lexus, ТОВ «Саміт Мотор Україна» №СМУ00020773 від 28.06.2021 та №СМУ 00029151 від 07.09.2021. Загальний розмір завданих збитків (вартість відновлювального ремонту) склав 64 423,56 грн. Як підтверджено матеріалами справи, цивільно-правова відповідальність відповідача як водія транспортного засобу «Lexus» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », була застрахована за полісом №ЕР/201805642 в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Труп». Отже, страховик ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена у порядку, встановленому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Як підтверджено матеріалами справи, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» по страховому випадку було сплачено на користь первісного кредитора - ПрАТ «СК «Вусо» суму страхового відшкодування в розмірі 28 318,27 грн. Під час визначення розміру страхового відшкодування ПАТ «ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було враховано вимоги спеціальної норми ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якої страховик відповідальності винної у ДТП особи здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі статті 1194 ЦК відшкодовує особа, яка завдала збитків. З метою належного підтвердження зазначеної обставини стороною позивача додатково надаються розрахунки суми страхового відшкодування котрі були виконані страховою компанією відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» №70 від 20.07.2021 та №70 (доплата) від 15.07.2021, зазначені документи були отримані стороною після звернення з позовом до суду, а тому не були додані до позовної заяви. Зазначені документи чітко підтверджують, шо страховою компанією відповідача у відповідності до вимог закону було встановлено загальний розмір завданих збитків, визначено коефіцієнт фізичного зносу та проведено виплату страхового відшкодування до вимог ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Зазначив, що всі доводи представника відповідача наведені у відзиві на позовну заяву ґрунтуються лише на думках та припущеннях, які не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

По-друге, стосовно долучених фотознімків пошкодженого автомобіля «Lexus» д.н.з. НОМЕР_1 , наголошує, що вони були зроблені 22.06.2021 об 16 год 42 хв., під час здійснення огляду пошкодженого автомобіля уповноваженим працівником ПрАТ «СК «Вусо» та надані позивачем як доказ отриманих пошкоджень та їх характер. Вказав, що з матеріалів справи встановлено, що з моменту ДТП до моменту огляду пошкодженого автомобіля «Lexus» д.н.з. НОМЕР_1 минуло лише 4 год. 47хв., що говорить про оперативність та швидкість фіксації отриманих ушкоджень під час даної ДТП. З огляду на це, твердження представника відповідача, що пошкоджений автомобіль міг отримати інші ушкодження за інших обставин є лише припущенням, яке не підтверджується жодними належними та допустимими доказами а отже не заслуговує на увагу як таке.

По-третє, право на правову допомогу - це гарантована Конституцією України можливість фізичної (юридичної) особи одержати юридичні (правові) послуги. Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Положення частини першої статті 59 Конституції України «кожен має право на правову допомогу» треба розуміти як гарантовану державою можливість будь-якій особі незалежно від характеру її правовідносин з державними органами, органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, юридичними та фізичними особами вільно, без неправомірних обмежень отримувати допомогу з юридичних питань в обсязі і формах, як вона того потребує. З огляду на наведене вбачається, що законодавство не покладає обов`язок на фізичну особу підприємця, котра являється також адвокатом, самостійно представляти свої інтереси в суді, натомість законодавець навпаки гарантує право такій особі на професійну правову (правничу) допомогу. Зазначив, що твердження представника відповідача про те, що витрати на правову (правничу) є не співмірними із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову являються не обґрунтованими, оскільки обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання, а з боку сторони відповідача клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами не надходило як і не заявлялось в поданому відзиві на позовну заяву. Зауважив, що сторона відповідача заявляє про попередній розмір судових витрат, зокрема на оплату правової (правничої) допомоги, які поніс відповідач складає - 8000 грн., і з огляду на це вбачається, що сторона відповідача вважає підготовку і подачу відзиву на позовну заяву без вчинення будь яких інших процесуальних дій щодо збирання доказів по вартості є більш обґрунтованою, ніж підготовка і подача позовної заяви, вчинення адвокатський запитів з метою отримання додаткових доказів і подача відповіді на відзив. З метою належного підтвердження понесених витрат на правову (правничу) допомогу стороною позивача було надано всі належні докази згідно вимог законодавства, натомість стороною відповідача такі докази у встановленому порядку не подавалися, як і не подавалися докази щодо не співмірності понесених витрат на правову (правничу) допомогу з боку позивача.

26.07.2022 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача ФОП ОСОБА_1 - ОСОБА_5 надійшло клопотання/заява, яке є аналогічним по змісту до поданої до суду 22.07.2022 відповіді на відзив на позовну заяву.

26.07.2022 до суду від представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, з відповідними доказами.

01.08.2022 до суду від представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 надійшли заперечення, у яких остання вказала, що позивачем не надано до суду доказів реальної вартості пошкодженого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, що до позовних вимог заявлена реальна вартість завданої відповідачем матеріальної шкоди та тільки та, що заподіяна потерпілому у дорожньо-транспортній пригоді 22.06.2021 о 11 год. 55 хв. та ні яка інша. Зокрема, позивачем не надано до суду документу, який би встановлював чіткий перелік пошкоджень автомобіля потерпілого, які були отримані внаслідок ДТП, та точний перелік відновлювальних робіт, які необхідно виконати. Самі по собі рахунки № СМУ00020773 від 28.06.2021 та № СМУ00029151 від 07.09.2021 із зазначенням вартості деталей та робіт не є належними та допустимими доказами вартості завданої відповідачем матеріальної шкоди, як вважає представник відповідача. Таким чином, як зауважила представник відповідача, позивач на власний розсуд, без належного підтвердження розміру завданих збитків помилково ототожнює їх з розміром відновлювальних робіт, у той час, як причинно-наслідковий зв`язок ушкоджень транспортного засобу у певних обставинах дорожньо-транспортної пригоди, так і реальна вартість завданої відповідачем матеріальної шкоди має підтвердити виключно експертне авто-товарознавче дослідження. Посилалася на те, що у справі, що розглядається, оцінка страховою компанією не проводилася, як і не проводилася експертиза, а відтак відсутні будь-які належні та допустимі докази розміру завданого збитку. Зауважила, що відповідача до огляду транспортного засобу потерпілого та складання звіту про оцінку запрошено не було, а також у матеріалах справи такі документи відсутні. Позивач не надав до суду жодного документу, який би підтверджував причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача, щодо вчинення зіткнення о 11 год. 55 хв. 22.06.2021 з автомобілем потерпілого та наслідками, у тому числі тими наслідками, які б потребували такого відновленого ремонту автомобіля, вартість якого вказана в рахунку № СМУ00020773 від 28.06.2021 та рахунку № НОМЕР_6 від 07.09.2021, а також позивач не надав до суду документів, які б підтверджували, що відновлювальний ремонт автомобіля потерпілого був проведений, тобто акти виконаних робіт відсутні.

Вказала, що листом ТОВ «САМІТ МОТОРЗ УКРАЇНА» за вих. № 132-22 від 08.07.2022 повідомлено, що зазначені рахунки-фактури були оплачені у повному обсязі, однак, станом на 08.07.2022 роботи, перелік яких наведено у рахунках, товариством не виконувався, відтак акти виконаних робіт не складалися. Зазначила, що з цього листа вбачається, що дійсно вказані рахунки були оплачені, однак не відомо яким чином вони стосуються саме автомобіля потерпілого, адже відсутні будь-які документи щодо огляду автомобіля саме працівниками ТОВ «САМІТ МОТОРЗ УКРАЇНА», а також документи у яких би чітко були зафіксовані пошкодження автомобіля одразу після ДТП та відсутній кошторис відновлювальних робіт. При цьому, звертала увагу, що зазначені рахунки (описані товари та послуги по ремонту авто) 07.09.2021 та 28.06.2021 оплачені в повному обсязі, однак роботи, які вказані у цих рахунках ТОВ «САМІТ МОТОРЗ УКРАЇНА» по теперішній день не виконувалися, що черговий раз підтверджує відсутність необхідності їх виконання саме по відношенню до автомобіля потерпілого. Фактично самі по собі вказані рахунки не можуть бути підтвердженням дійсної матеріальної шкоди, яка була спричинена потерпілому, адже купувати товари та оплачувати будь-які послуги потерпілому не заборонено, однак, відсутні будь-які докази, які б вказували на пряме відношення відомостей, вказаних у цих рахунках, до наслідків ДТП, як вважає представник відповідача. Посилалася на те, що з огляду на вищевикладене, відсутні будь-які докази, які б свідчили про наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача, щодо вчинення зіткнення о 11 год. 55 хв. 22.06.2021 з автомобілем потерпілого та наслідками, у тому числі тими наслідками, які б потребували такого відновленого ремонту автомобіля, вартість якого вказана в рахунку № СМУ00020773 від 28.06.2021 та рахунку № НОМЕР_6 від 07.09.2021, відтак відсутні будь-які правові підстави для задоволення позовної заяви.

Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 15.09.2020 між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_3 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № -10-01, забезпечений транспортний засіб марки «Lexus LX», д.н.з. НОМЕР_3 (далі - Договір).

Як убачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами 22.06.2021 о 11:55 год. у м. Києві за участю автомобілів «Lexus 570», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , та «Lexus 570», д.н.з. НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_2 , сталася дорожньо-транспортна пригода.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 22.06.2021 о 11:55 год. у м. Києві за участю автомобілів «Lexus 570», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 (транспортний засіб А), та «Lexus 570», д.н.з. НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_2 (транспортний засіб В). У пунктах 11 Видимі пошкодження транспортного засобу вказано: транспортного засобу А - задній бампер; транспортного засобу В - передній бампер. У пункті 12. Обставини зазначено: зіткнення із задньою частиною іншого транспортного засобу під час руху в одному і тому напрямку та по одній і тій же смузі. В пункті 13 наведено схему ДТП. В пункті 14 Мої зауваження: водієм транспортного засобу В зазначено: не дотримався дистанції при русі на вулиці В. Васильківська, 112. Пункт 15 містить підписи водіїв транспортних засобів, які скали спільне повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» з актом (протоколом) огляду ТЗ - заявою на виплату від 22.06.2021, складеного оцінювачем (спеціалістом ПРАТ «СК «ВУСО») Василенко Б.О., у якому було зафіксовано пошкодження, які автомобіль «Lexus LX», д.н.з. НОМЕР_3 , отримав під час ДТП, що сталася 22.06.2021, а саме: З. Бампер, З. Накладка бампера (центральна), З. Накладка бампера (права).

Згідно рахунків № СМУ00020773 від 28.06.2021 та № СМУ00029151 від 07.09.2021 ТОВ «Саміт Моторз Україна» вартість автозапчастин та послуг по ремонту транспортного засобу «Lexus LX 570», д.н.з. НОМЕР_3 , загалом складає 64 493,69 грн.

ПрАТ «СК «ВУСО» було складено страхові акти № 2145862-1 від 07.07.2021 та № 2145862-2 від 28.09.2021 за Договором страхування наземного транспорту № -10-01 від 15.09.2020, якими погоджено виплату страхового відшкодування у загальному розмірі 64 423,56 грн на користь ОСОБА_3 , сплата якого підтверджується платіжними дорученням № 25851 від 07.07.2021, № 47254 від 28.09.2021.

Станом на 22.06.2021, дату настання ДТП, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Lexus LX 570», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» за полісом №201805642, за умовами якого ліміт за шкоду майну становить 130 000,00 грн.

ПрАТ «СК «ВУСО» направило до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» заяву на виплату страхового відшкодування № 3911 від 13.07.2021 та заяву про збільшення розміру регресної вимоги на додаток до регресної вимоги № 3911 від 13.07.2021 на загальну суму 64 423,56 грн.

Відповідно до розрахунків суми страхового відшкодування до справи № 70 від 20.07.2021 та від 15.11.2021 сума страхового відшкодування, належного до сплати ПрАТ «СК «ВУСО» у загальному розмірі, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (0,70) на складові, що підлягають заміні, складає 28 248,65 грн.

Відповідно до листів ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» належне ПрАТ «СК «ВУСО» страхове відшкодування у загальному розмірі 28 248,14 грн. було перераховане на реквізити, вказані у регресних вимогах (платіжне доручення № ЗР068729 від 22.07.2021, № ЗР109782 від 18.11.2021).

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування(подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

У відповідності до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Яка саме подія визнається страховим випадком має бути детально зазначено у договорі страхування (ст. 8 Закону України «Про страхування»).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

У ст. 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

За приписами ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У зазначеній нормі права, яка встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках деліктних (позадоговірних) зобов`язань, під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається в зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Шкода це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки завдана шкода (реальна шкода) відшкодовується у повному обсязі.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесу розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Вина відповідача при розгляді заявлених позовних вимог останнім не спростована, шкода заподіяна відповідачем матеріалами справи підтверджується. Будь-яких належних, достатніх, достовірних доказів на спростування позовних вимог відповідач до суду не надав, а доводи викладені у відзиві, ґрунтуються на припущеннях сторони відповідача, за відсутності доказів на противагу доводів позивача. Разом з цим, заперечуючи проти розміру сум, що підлягають до відшкодування та пошкоджень транспортного засобу позивача, доказів на спростування доводів позивача у цій частині останнім не надано, як і не було заявлено клопотання про призначення експертизи судом, з огляду на що, суд приходить до висновку про правомірність вимог позивача. Суд приймає як належні та допустимі докази розміру заподіяної матеріальної шкоди власнику автомобіля «Lexus LX 570», д.н.з. НОМЕР_3 рахунки № СМУ00020773 від 28.06.2021 та № СМУ00029151 від 07.09.2021 ТОВ «Саміт Моторз Україна», оскільки останні містять роботи та матеріали які виключно пов`язані із пошкодженням заднього бамперу вказаного автомобіля, що узгоджується з відомостями викладеними ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 22.06.2021 о 11:55 год.

В силу ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

У відповідності до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно із ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

За нормою ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на викладене, суд доходить висновку про правомірність стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням у розмірі 36 175,42 грн. (64 423,56 грн - 28 248,14 грн).

16.12.2021 між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП ОСОБА_1 укладено Договір № 16/12/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого, та Додатку № 1 до вказаного Договору, первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, зокрема за договором страхування № -10-01 від 15.09.2020.

У відповідності до п.п. 4.1 Договору його ціна складає 104 068,04 грн, які були сплачені ФОП ОСОБА_1 відповідно до платіжного доручення № 68 від 18.12.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ч. 1 ст. 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Оскільки передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір цесії) є правонаступництвом, то такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду, зокрема із позовною заявою про відшкодування збитків у порядку регресу.

Таким чином, ФОП ОСОБА_1 є належним позивачем у справі та в силу викладених вище положень ЦК України та Закону України «Про страхування» у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах різниці сплаченого ПрАТ «СК «ВУСО» страхового відшкодування та компенсацією ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», що становить 36 175,42 грн.

29.12.2021 ОСОБА_2 було направлено акт (вимогу) № 2145862-1/2 про відшкодування збитків в порядку регресу, з повідомлення про відступлення права вимоги, яке залишились без належного з боку відповідача.

На час розгляду справи у суді вказана сума відповідачем на користь позивача не сплачена.

Вирішуючи вимоги про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на оплату правничої допомоги, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У своїй постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.),документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунки таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

25.05.2021 між Адвокатським об`єднанням «АДВОКАТУС» в особі голови адвоката Самойленко Петра Миколайовича (адвокат) та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (клієнт) було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги, за яким клієнт доручає, а адвокат здійснює правову допомогу клієнту, в обсязі та на умовах, які передбачені цим договором, а саме: представництво та захист інтересів клієнта в усіх установах незалежно від форми власності та в судах всіх інстанцій України щодо захисту його інтересів, за що клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар (винагороду) у розмірі та на умовах, визначених Договором (розділ 4 цього договору).

Згідно додаткової угоди № 2 Акту приймання-передачі правової (правничої) допомоги до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 1818 від 25.05.2021, адвокатом виконано, а клієнтом прийнято правову допомогу на загальну суму 11 771, 20 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 63 від 14.01.2022 ФОП ОСОБА_1 було сплачено на розрахунковий рахунок АО «АДВОКАТУС» 11 771, 20 грн.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Великою Палатою Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 по справі № 755/92/15/15-ц визначено, що пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В той же час, доводи відповідача, викладені у відзиві, стосовно неспівмірності витрат на правову допомогу позивача, у достатній мірі не обґрунтовані та не підтверджені доказами на противагу зворотнього.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 11 771,20 грн, які документально підтверджені наданими позивачем доказами.

Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд доходить висновку про задоволення позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір, що був сплачений позивачем при зверненні до суду у розмірі 992,40 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 2, 10, 13, 48, 49, 51, 76, 77-81, 89, 137, 141, 209, 210, 247, 263, 265, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_7 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_8 , АДРЕСА_2 ) про відшкодування збитків в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 завдані збитки в порядку регресу в розмірі 36 175,42 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 11 771,20 грн, а всього стягнути 48 939 (сорок вісім тисяч дев`ятсот тридцять дев`ять) грн. 02 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: