Справа № 203/2273/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Потаповій В.С.

представника відповідача - Хоменка А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 28.08.2020 року між банком та відповідачем було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №619083877. Посилаючись на те, що банк свої зобов`язання щодо надання позичальнику кредиту виконав в повному обсязі, а останній свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка утворилась станом на 22.01.2023 року, в сумі 49844 грн. 78 коп., а також понесені по справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 31.07.2023 року позов було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В наданій заяві представник позивача просив розглядати справу за його відсутності, не заперечуючи проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача у наданому відзиві та поясненнях під час розгляду справи просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України стягнення коштів за простроченим кредитом зупинено законом до закінчення воєнного стану в Україні та 30 днів після цього. Крім того, зазначив, що відповідачем неодноразово здійснювались спроби погашення заборгованості по кредиту, шляхом переведення коштів зі своїх банківських карток, відкритих у АТ КБ «Приватбанк», АТ «Ощадбанк» та АТ «Універсал Банк». Однак, відповідні транзакції позивачем були відхилені. Тобто, відповідач вчиняв дії, направлені на виконання свого зобов`язання по погашенню кредиту, однак через обставини, які не залежали від нього, перерахувати кошти йому не вдалось. Як тільки буде відновлена можливість грошових переказів на банківські картки емітовані позивачем та відкрити на ім`я відповідача, він обов`язково продовжить погашення кредиту.

Враховуючи подане представником позивача клопотання та положення ч.3 ст.211 ЦПК України, суд визнав за можливе провести подальший розгляд справи по суті за відсутності представника позивача.

Перевіривши доводи, викладені сторонами в заявах по суті справи, заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1ст.633 ЦК України передбачено, що публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до підписаних відповідачем анкети-заяви про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» від 28.08.2020 року, а також оферти на укладення угоди про обслуговування кредитних карток та оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 28.08.2020 року №619083877, між сторонами виникли кредитні правовідносини.

12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування банку на АТ «Сенс Банк».

Відповідно до умов кредитного договору №619083877 від 28.08.2020 року відповідачу було відкрито кредитний рахунок, встановлено кредитний ліміт та видано кредитну картку.

Згідно виписки по рахунку вбачається, що відповідач активно користувався кредитними коштами, здійснюючи перекази, розраховуючись карткою в магазинах та знімаючи готівкові кошти у банкоматах, вносив платежі на погашення кредиту.

Як зазначив позивач та вбачається із наданого до позову розрахунку заборгованості та виписки по рахунку, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 22.01.2023 року виникла заборгованість в сумі 49844 грн. 78 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 34719 грн. 69 коп., за простроченим тілом кредиту в сумі 13540 грн. 18 коп. (всього за тілом кредиту 48259 грн. 87 коп.), заборгованості по процентам в сумі 497 грн. 03 коп., неустойки в сумі 1087 грн. 88 коп.

З наданого відзиву та пояснень представника відповідача під час розгляду справи вбачається, що відповідачем не заперечувався факт укладання кредитного договору, а також факт виникнення простроченої заборгованості за кредитним договором та її розміру.

Заперечуючи проти позовних вимог представник відповідача посилався на те, що в силу п.18 розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України банком безпідставно було нараховано неустойку, а також, що відповідач звільнений від виконання зобов`язань щодо дострокового повернення кредиту до закінчення дії воєнного стану в України та протягом 30 днів після цього. Крім того, зазначав, що намагався погасити заборгованість шляхом здійснення переказу коштів з належних йому банківських карток, емітованих іншими банками, але відповідні транзакції були відхилені позивачем. Тобто, заборгованість виникла не з його вини.

Законом України №2120-ІХ від 15.03.2022 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ Прикінцеві та перехідні положення ЦК України було доповнено пунктом 18, відповідного до якого визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Згідно розрахунку заборгованості вбачається, що заявлена до стягнення неустойка за неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором в сумі 1087 грн. 88 коп. нарахована та обліковується за період з 28.07.2022 року по 22.01.2023 року.

З урахуванням вищенаведеного, суд погоджується із запереченнями сторони відповідача щодо безпідставності позовних вимог в частині стягнення неустойки, оскільки відповідно до положень п.18 розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України відповідача звільнено від сплати такої неустойки, нарахованої після 24.02.2022 року та остання підлягала списанню кредитодавцем.

Поряд з цим, суд відхиляє доводи сторони відповідача щодо звільнення останнього в силу п.18 розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України від обов`язку дострокового погашення заборгованості за кредитним договором, оскільки зазначеним пунктом відповідача звільнено лише від відповідальності, передбаченої ст.625 ЦК України та від сплати неустойки, а не від виконання основного зобов`язання.

В свою чергу банк набув таке право вимоги в силу ст.ст.530,1050 ЦК України, враховуючи виникнення у відповідача простроченої заборгованості за тілом кредиту.

Стосовно доводів відповідача щодо виникнення заборгованості не з його вини, оскільки він намагався погасити заборгованість шляхом здійснення переказу коштів з належних йому банківських карток, емітованих іншими банками, але відповідні транзакції були відхилені позивачем, суд враховує, що вказана обставини не є передбаченою ст.617 ЦК України підставою для звільнення відповідача від виконання основного зобов`язання, а останній не був позбавлений можливості здійснювати відповідні платежі іншим чином (через касу банку).

В зв`язку з цим, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №619083877 від 28.08.2020 року, яка виникла станом на 22.01.2023 року, в сумі 48756 грн. 90 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 48259 грн. 87 коп. та заборгованості по процентам в сумі 497 грн. 03 коп.

В частині позовних вимог про стягнення неустойки відмовити.

У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог стягнути судовий збір в сумі 2508 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.207,526,625,626,628,633,634,638,1048-1050,1054, п.18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України, ст.ст.2,4,5,10-13,76-81,141,211,223,258,259,263-268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» (03150, м.Київ, вул.Велика Васильківська, буд.100, ) заборгованість за кредитним договором №619083877 від 28 серпня 2020 року, яка виникла станом на 22 січня 2023 року, в сумі 48756 грн. 90 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 48259 грн. 87 коп. та заборгованості по процентам в сумі 497 грн. 03 коп., а також судовий збір в сумі 2508 грн.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18 грудня 2023 року.

Суддя С.Ю.Казак