ЄУН 337/5379/23 Провадження №2-с/337/1180/2023
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2023 м. Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Мальований В.О., розглянувши заяву представника Шокот Гліба Антоновича в інтересах ОСОБА_1 про скасування судового наказу,

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаною заявою в якій просить скасувати судовий наказ, виданий 28 вересня 2021 року Хортицьким районним судом міста Запоріжжя ЄУН 337/5379/21 (№2-н/337/1180/2021) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Запоріжгаззбут» заборгованості за поставлений природний газ за адресою АДРЕСА_1 за період з 01.10.2018 по 24.02.2021 в сумі 1594 грн. 12 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 227,00 грн. В обґрунтування заяви зазначає, що копію судового наказу ОСОБА_1 отримала 31 травня 2023 року. Вважає судовий наказ таким, що підлягає скасуванню, оскільки заявник не визнає за собою обов`язку по сплаті боргу за поставлений природний газ , вважає, що в даному випадку існує спір про право. Крім того заявник просить стягнути із ТОВ «Запоріжгаззбут» на користь ОСОБА_1 3500 .00 грн. витрат на правничу допомогу.

Суддя, вивчивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Така заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам ч.2-5 ст.170 ЦПК України. Судею встановлено, що 28 вересня 2021 року Хортицьким районним судом міста Запоріжжя ЄУН 337/5379/21 (№2-н/337/1180/2021) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Запоріжгаззбут» заборгованості за поставлений природний газ за адресою АДРЕСА_1 за період з 01.10.2018 по 24.02.2021 в сумі 1594 грн. 12 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 227,00 грн. Згідно з матеріалами справи, копію вказаного судового наказу отримано боржником 31 травня 2023 року. Заява про скасування судового наказу подана з дотриманням строку, встановленого ч.1 ст.170 ЦПК України. Крім того, за формою та змістом відповідає вимогам ч.2-5 ст.170 ЦПК України. У зв`язку з цим підстав для її повернення немає.

Відповідно до ч.3 ст.171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Беручи до уваги викладені боржником в заяві про скасування судового наказу обставини, виходячи з того, що в порядку наказного провадження можуть бути задоволені лише безспірні вимоги, суддя вважає необхідним виданий судовий наказ скасувати.

Щодо вимог в частині стягнення витрат на правову допомогу, суддя приходить до наступного висновку.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

До заяви додано доказ сплати судового збору у розмірі 134,20 грн., що підтверджується квитанцією від 14.06.2023, а також докази оплати ОСОБА_1 послуг адвоката у сумі 3500,00 грн., що підтверджується Квитанцією №1 від 31.05.2023, детальним описом Актом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) від 31.05.2023, Ордером на надання правничої допомоги від 19.05.2023, Договором про надання правничої допомоги від 19.05.2023 та Свідоцтвом про право ОСОБА_2 на заняття адвокатською діяльністю.

За змістом положень ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суддя звертає увагу на той факт, що відповідно до частини першої ст.42 ЦПК України, сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як заява про скасування судового наказу розглядається в порядку наказного провадження.

У справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (ч.2 ст.42 ЦПК України).

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом II ЦПК України "Наказне провадження". Вказаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.

Суддя зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі, при цьому, в силу принципу змагальності сторін, обов`язок доведення обставин, що мають значення для справи і на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, покладається саме на сторони по справі. Отже стягувач за правилами наказного провадження буде позбавлений можливості довести неспівмірність заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат.

Із зазначених норм матеріального права та процесуальних норм встановлено, що судові витрати підлягають розподілу між позивачем та відповідачем (сторонами у позовному провадженні) у разі вирішення спору по суті, тобто при ухваленні судом остаточного рішення, оскільки саме тоді на суд покладається обов`язок вирішення питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням приписів частин 3 та 8 ст.141 ЦПК України та застосування пропорційності, що передбачено вимогами частин 1 та 2 ст.141 ЦПК України.

Разом з тим, ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема, не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на заявника, за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судових витрат. Отже, судові витрати підлягають розподілу тільки за результатами розгляду справи. У справі наказного провадження спір між стягувачем та боржником суд не вирішує, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні. Отже саме по собі звернення кредитора (стягувача) з такою заявою до суду про видачу судового наказу не свідчить про необґрунтованість дій останнього (зловживання своїми правами), що могло б бути підставою для стягнення судових витрат, оскільки зазначене є його диспозитивним правом, передбаченим процесуальним законодавством.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку, що вимога про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.170, 171 ,259-260, 263 ЦПК України,суддя

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника Шокот Гліба Антоновича в інтересах ОСОБА_1 про скасування судового наказу - задовольнити.

Судовий наказ, виданий 28 вересня 2021 року Хортицьким районним судом міста Запоріжжя ЄУН 337/5379/21 (№2-н/337/1180/2021) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Запоріжгаззбут» заборгованості за поставлений природний газ за адресою АДРЕСА_1 за період з 01.10.2018 по 24.02.2021 в сумі 1594 грн. 12 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 227,00 грн. - скасувати.

У стягненні з ТОВ «Запоріжгаззбут» на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в сумі 3500,00 грн. відмовити.

Роз`яснити, що заявлені заявником (стягувачем) вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: В.О.Мальований