КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Сушко Л.П., Музичко С.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газопровідних систем «Київоблгаз» про зобов`язання вчинити дії,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 20 квітня 2023 року, постановлену під головуванням судді Рибалки Ю.В.,-

встановив:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Подільського районного суду міста Києва з позовом про зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 12 листопада 2021 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження та призначено справу за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 20 квітня 2023 року справу передано на розгляд Васильківському міськрайонному суду Київської області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ «Оператор газопровідних систем «Київоблгаз» зазначив, що апеляційна скарга безпідставна.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Постановляючи ухвалу про передачу справи на розгляд іншому суду, Подільський районний суд м. Києва виходив із того, що спір виник із приводу нерухомого майна.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин. Позиція Великої Палати Верховного Суду ґрунтується, зокрема, на висновку про те, що, враховуючи аналіз змін у законодавчому регулюванні та лексичне тлумачення поняття, виключна підсудність справ застосовується до відповідних правовідносин загалом, а не щодо їх окремих складових. Тому на спори, предметом яких є стягнення заборгованості, що виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини третьої статті 30 ГПК України.

З огляду на те, що предметом пред`явленого позову є, зокрема зобов`язання відновити постачання природного газу до житлового будинку, колегія суддів вважає, що у цьому випадку застосуванню підлягають правила виключної підсудності, визначені частиною першою статті 30 ЦПК України щодо розгляду спору за місцезнаходженням нерухомого майна.

Домоволодіння (житловий будинок ) знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, селище Дзвінкове, що територіально відноситься до Васильківського району, а тому дана справа підлягає розгляду Васильківським міськрайонним судом Київської області.

Доводи апеляційної скарги про помилковість висновків суду першої інстанції не ґрунтуються на вимогах процесуального закону.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 20 квітня 2023 року постановлена з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 20 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 13 грудня 2023 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: Л.П. Сушко

С.Г. Музичко