Справа №295/4056/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.

за участю секретаря Лайчук В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 про виділ в натурі частки із спадкового майна та

зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_5 про виділ в натурі частки зі спільного майна та

зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про поділ в натурі частки зі спільного майна, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить, зокрема, припинити право спільної сумісної власності сторін на спадкове майно та виділити у приватну власність ОСОБА_1 67/400 ідеальних частин житлових приміщень з надвірними спорудами та 67/400 ідеальних частин земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Богунського районного суду від 18.05.2021 р. в справі призначено будівельно-технічну експертизу щодо можливих варіантів виділу в натурі ОСОБА_1 67/400 частин житлового будинку та 67/100 частин земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 , з урахуванням фактичного користування вказаним майном сторонами. Проведення експертизи доручено судовому експерту Свістунову І.С.( Т. 1 а.с 50-53)

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №351/02-2022 від 02 лютого 2022 року експертом визначено, що виділити в натурі 67/400 частину будинку по АДРЕСА_2 , є технічно можливим та вказано декілька варіантів виділу в натурі вказаної частини.

01.08.2022 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просила:

- виділити ОСОБА_3 в натурі 67/100 частин житлового будинку з будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 та 1/4 частину земельної ділянки відповідно до висновку експертизи.

19.08.2023 року ОСОБА_4 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просила:

-виділити ОСОБА_1 в натурі 67/400 частин житлового будинку з будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 та 1/4 частину земельної ділянки.

-виділити ОСОБА_3 в натурі 67/400 частин житлового будинку з будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 та 1/4 частину земельної ділянки.

-виділити ОСОБА_4 в натурі 67/200 частин житлового будинку з будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 та 1/4 частину земельної ділянки

- ОСОБА_5 33/100 частин житлового будинку з будівлями та спорудами по АДРЕСА_2

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 02 серпня 2022 року зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 про виділ в натурі частки із спільного майна, прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_5 , про виділ в натурі частки із спадкового майна. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 02 вересня 2022 року ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про поділ в натурі частки зі спільного майна прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_5 , про виділ в натурі частки із спадкового майна. Ухвалою від 08.11.2022 року в справі призначено будівельно- технічну та земельно-технічні ексрпертизи. Згідно висновоку судової будівельно-технічної експертизи №546/05-2023 від 03 травня 2023 року експертом визначено, що здійснити поділ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, по АДРЕСА_2 між його співвласниками відповідно до їх часток не вбачається технічно можливим.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Біленький В.В. подав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача просив задовольнити первісні позовні вимоги та відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог.

Адвокат Баньківський В.В. просив розглянути справу без участі ОСОБА_2 , враховуючи висновок про технічну неможливість виділу в натурі майна просив відмовити всім позивача в задоволенні вимог.

Представник ОСОБА_3 - адвокат Сокирко просив розглянути справу без його участі, відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки є технічно неможливо виділити в натурі майно відповідно до належних останнім часток майна. Проте не заперечував щодо поділу відповідно до варіанту № 1 висновку з відступом від ідеальної частки майна зі сплатою компенсації з найменьшим відступом від ідеальних часток майна.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторонам на праві спільної часткової власності належить нерухоме майно по АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , якому на праві власності належали 67/100 частин житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що розташований на земельній ділянці кадастровий номер №:07:028:0029, загальною площею 0,0458 га.,

ОСОБА_5 - третя особа у справі є власником інших 33/100 частин даного будинку.

Спадкоємцями ОСОБА_6 , є його мати ОСОБА_1 , та - дочка ОСОБА_3 , які отримали у Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горкуші О.Л. свідоцтва про право на спадщину за законом, на частки майна, що належало спадкодавцю. ОСОБА_4 , як дружина ОСОБА_6 , отримала свідоцтво про право власності на 1/2 частки у праві спільної сумісної власності на зазначене майно, оскільки таке майно було набуте у шлюбі. Таким чином ОСОБА_1 стала власником 67/400 частин житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та власником 1/4 частини земельної ділянки кадастровий номер №:07:028:0029, загальною площею 0,0458 га. ОСОБА_3 так само стала власником 67/400 частин житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та власником 1/4 частини земельної ділянки кадастровий номер №:07:028:0029, загальною площею 0,0458 га. ОСОБА_4 , стала власником 67/200 частин житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . та власником 1/2 частини земельної ділянки кадастровий номер №:07:028:0029, загальною площею 0,0458 га. Між сторонами існує спір щодо порядку володіння та користування спірним будинком і земельною ділянкою. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Статтями 21, 41 Конституції України закріплено, що норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Права і свободи людини є невідчужуваними і непорушними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ч. 1. ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Однією з підстав виникнення права спільної часткової власності на земельну ділянку, відповідно до п. в ч.1 ст. 87 ЗК України, є прийняття спадщини на земельну ділянку двома або більше особами. Частинами 1, 3, 4 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Крім того, ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. У пунктах 19, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» міститься розяснення про те, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. Виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов`язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. Таким чином, первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. Під час розгляду справи судом не встановлено та сторонами суду не було надано доказів щодо домовленості або наявності угоди між сторонами про порядок користування спірним майном. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року в справі № 6-12цс13 зроблено висновок, що "у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється зі спільної власності, у разі поділу спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників (стаття 367 ЦК України). Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку зі самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників".

У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1443цс16 зроблено висновок, що "виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно".

За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна таке питання вирішується судом та враховується, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється; при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишається, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто становити окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 "Про ідентифікаю об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них".

Виходячи з планування і розмірів приміщень, експерт у висновоку судової будівельно-технічної експертизи №546/05-2023 від 03 травня 2023 року визначив, що здійснити поділ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, по АДРЕСА_2 між його співвласниками відповідно до їх часток не вбачається технічно можливим.

Вирішуючи спір, суд повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, встановивши, що спірний житловий будинок є спільною частковою власністю сторін, проте між ними існує спір щодо порядку володіння та користування цим будинком, ураховуючи висновок судової будівельно-технічної експертизи від 03.05.2023 року, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки здійснити поділ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, по АДРЕСА_2 між його співвласниками відповідно до їх часток не вбачається технічно можливим.

Керуючись ст.ст.12,77, 81, 141, 280, 259, 263-268, 354 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 про виділ в натурі частки із спадкового майна,

Відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_5 про виділ в натурі частки зі спільного майна.

Відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про поділ в натурі частки зі спільного майна.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 19.06.2023 року

Позивач за первісним позовом:

ОСОБА_1 , прож. АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_1

Відповідачі за первісним позовом:

ОСОБА_4 , прож. АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , прож АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2

Третя особа за первісним позовом ОСОБА_5 , прож. АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_3

Суддя Л.М.Чішман