Провадження № 2/947/3110/23
УХВАЛА

19.06.2023 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Луняченка В.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) про забезпечення позову до подачі позову про захист права власності, -

В С Т А Н О В И В:

З заявою про застосування судом заходів забезпечення позову до подачі позову до суду звернувся, в інтересах ОСОБА_1 , як представник адвокат Лях Роман Миколайович, мотивуючи заяву тим, що заявник має намір звернутись до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з вимогою захистити своє право власності.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявник пояснює тим, що ОСОБА_2 протиправно та на підставі невірних відомостей успадкував частини нерухомого майна, які належать ОСОБА_1 , що є грубим порушенням прав Позивача по справі. До таких приміщень належать; літню кухню літ. Д. сарай літ. Е. гараж літ. Ж

Станом на сьогодні. Позивачу стадо відомо про те. що ОСОБА_3 виставив свою частину житлового будинку із Надвірними спорудами на продажу, що є неприпустимим, оскільки ОСОБА_3 зазначає про продажу в тому числі і частини будинку і надвірних споруд, які по закону належать Позивачу.

Продаж такої частини будинку призведе не лише до порушення прав Позивача, а і до введення в оману покупця вказаної частини будинку з надвірними спорудами, що є порушенням закону зі сторони ОСОБА_3 та матиме наслідком нові судові провадження, тільки вже із залученням осіб, які придбали таке незаконно успадковане майно.

Саме встановлення нових часток у спільній частковій власності між сторонами і буде предметом звернення до суду, а також визнання незаконним спадкування надвірних споруд, які належали ОСОБА_4 на законних підставах та їх подальшу передачу в дар ОСОБА_3 .

З метою уникнення можливості подальшого відчуження відповідачем вказаного майна, загрози утруднення виконання рішення суду про захист прав власності, у разі задоволення позову та запобігання унеможливлення ефективного захисту, заявник вважає за необхідне застосування судом заходів забезпечення позову до подачі позову у вигляді арешту 11/25 частин житлового будинку, які належать ОСОБА_3 на підставі договору дарування №1242 від 14.04.2023 року з надвірними спорудами (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; загальною площею 171,1 кв.м, житлова площа: 93,8 кв.м), який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та у вигляді заборони ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 ) та іншим особам, а також державним реєстраторам вчиняти дії, направлені на відчуження та передання заставу (іпотеку) 11/25 частин житлового будинку, які належать ОСОБА_3 на підставі договору дарування №1242 від 14.04.23 року з надвірними спорудами (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; загальною площею 171,1 кв.м, житлова площа: 93,8 кв.м), який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.

В судове засідання учасники справи не з`явились, проте їх неявка не є перешкодою для розгляду питання про вжиття заходів забезпечення позову згідно вимог ст. 153 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 153 ч.1 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 152 ч.1 п.1 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви- за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або за місцезнаходженням предмету спору, якщо суд, до підсудності якого відноситься справа визначити неможливо.

Відповідно до ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Тобто, виходячи з аналізу даних норм, можна констатувати, що насамперед накладення арешту на майно боржника є приписом, який завжди забороняє боржникові розпоряджатися майном, а саме його відчужувати, тобто у такому значенні ці поняття є тотожними і є одним зі способів обтяження майна. Однак арешт є ширшим поняттям, бо, окрім вжиття такого роду заходів, може передбачати застосування й інших. І якщо у вузькому розумінні арешт зводиться в основному до обмежень у праві розпорядження майном, як правило, шляхом винесення ухвали з наступним направленням її до компетентного органу для їх реального запровадження або безпосереднього внесення виконавцем відповідного запису до реєстру, що унеможливлює його відчуження (передачу, приховування готівкових коштів/здійснення видаткових операцій з банківських рахунків), то, як більш загальне поняття, воно ще включає низку другорядних дій: за можливості проведення опису, а в разі необхідності залежно від особливостей майна прийняття рішення про заборону ним користування, його опечатування, вилучення та передачу на зберігання боржникові або іншим особам, відомості про що відображаються в ухвал суду про арешт.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. (п.4 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Таким заходом забезпечення позову як заборона дій суд захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судом норм чинного законодавства України при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до 149 ч.2 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

При цьому вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України, суд може залежно від обставин забезпечити позов повністю або частково.

Суд зазначає, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові (п.2 ч.3 ст.154 ЦПК України).

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути спів мірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Заявником у заяві не зазначено про необхідність застосування судом заходів зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову суд не вбачає підстав для застосування судом заходів зустрічного забезпечення, оскільки зазначений вид забезпечення позову не завдає збитків відповідачеві, тому суд вважає за можливе не застосовувати заходи зустрічного забезпечення, тим більше, що даний захід забезпечення позову може бути застосований судом на любій стадії судового процесу та відповідач також має право звернутись до суду з відповідною заявою.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе застосувати заходи забезпечення позову у вигляді заборони ОСОБА_3 органам та суб`єктам державної реєстрації прав, у тому числі нотаріусам вчинення реєстраційних дій щодо нерухомого майна, а саме 11/25 частин житлового будинку, які належать ОСОБА_3 на підставі договору дарування №1242 від 14.04.23 року з надвірними спорудами (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; загальною площею 171,1 кв.м, житлова площа: 93,8 кв.м), який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ст. 152 ч. 4 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом 10 днів.

Суд роз`яснює положення ст. 158 ч. 13 п1 ЦПК, відповідно до яких заходи забезпечення позову, вжиті судом до подачі позову скасовуються в разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами ст. 152 цього Кодексу.

Керуючись ст. 150 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) про забезпечення позову до подачі позову про захист права власності - задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову у вигляді заборони:

- ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , місце режстрації: АДРЕСА_2 ), а також суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, у тому числі органам та суб`єктам державної реєстрації прав вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нерухомого майна, а саме 11/25 частин житлового будинку, які належать ОСОБА_3 на підставі договору дарування №1242 від 14.04.23 року з надвірними спорудами (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; загальною площею 171,1 кв.м, житлова площа: 93,8 кв.м), який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали направити для виконання до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради /м. Одеса, вул. Черняховського, 6/ та для відому заінтересованим особам.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її дії.

Суддя Луняченко В. О.