Номер провадження: 22-з/813/506/23
Справа № 501/661/21
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
15.12.2023 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді - Громіка Р.Д.,
суддів - Дришлюка А.І., Сегеди С.М.,
розглянувши заяву адвоката Старика Володимира Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення, за об`єднаною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 25 листопада 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення задоволено. Вселено зареєстрованих в квартирі АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зобов`язано ОСОБА_1 не перешкоджати в користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

В об`єднаному позові ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про визнання ОСОБА_6 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 та про стягнення судових витрат з ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Постановою Одеського апеляційного суду від 01 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 25 листопада 2021 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення відмовлено. Об`єднаний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задоволено. Визнано ОСОБА_6 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

08 грудня 2023 року до Одеського апеляційного суду від адвоката Старика В.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшла заява, в якій останній просить прийняти додаткову постанову у справі №501/661/21, якою стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.

Дана заява мотивована тим, що скаржником до апеляційної скарги додані докази понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, а саме: копія акту приймання-передавання виконаних робіт (наданих послуг) №20-12/21 від 20 грудня 2021 року, копія квитанції до прибуткового касового ордеру №1 від 20 грудня 2021 року, а в прохальній частині заявлено вимоги про покладення судових витрат за розгляд справи у суді першої та апеляційної інстанції на позивача за первісним позовом. Крім того, докази витрат на професійну правничу допомогу були додані до письмових пояснень скаржника від 02 червня 2023 року, а саме копія акту приймання-передавання виконаних робіт (наданих послуг) №02-06/23 від 02 червня 2023 року, копія квитанції прибуткового касового ордеру №01 від 02 червня 2023 року. З огляду на зазначене, загальна сума витрат на професійну правничу допомогу, понесене скаржником становить 8000,00 грн.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення чи ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Враховуючи, що апеляційним судом не вирішено питання про судові витрати, колегія дійшла висновку про необхідність ухвалити додаткову постанову та можливість розгляду справи без повідомлення та виклику учасників справи, у відповідності до ч. 4 ст. 270 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заяву про ухвалення додаткового рішення необхідно задовольнити з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу скаржником надано наступні документи.

Договір про надання правової допомоги №07-04/21 від 07 квітня 2021 року, укладений між ОСОБА_1 , як клієнтом, та Адвокатським об`єднанням «Анво Груп» в особі адвоката, голови правління Адвокатського об`єднання «Анво Груп» Стариком В.М., як виконавцем, зокрема, про наступне:

1.1 Виконавець зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені даним договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання даного договору.

З метою надання правової допомоги Клієнту та представництва його інтересів, Клієнт доручає здійснювати всі необхідні дії, пов`язані з виконанням умов даного Договору:

- адвокату Старику В.М. та його помічникам чи іншим працівникам;

- адвокату Молиню Р.П. та його помічникам чи іншим працівникам.

2.1. Кінцевий фактичний розмір винагороди фіксується в актах передачі-приймання послуг, які оформляються Сторонами за результатами кожного місяця надання послуг.

2.2. Оплата послуг Виконавця може бути здійснена шляхом передоплати на підставі рахунку, виставленого виконавцем.

Акт приймання-передавання виконаних робіт (наданих послуг) №20-12/21 від 20 грудня 2021 року, відповідно до якого виконавець (Адвокатське об`єднання «Анво Груп» в особі адвоката, голови правління Адвокатського об`єднання «Анво Груп» Старика В.М) надав, а замовник ( ОСОБА_1 ) прийняв роботу (послуги), виконані (надані) в обсязі та на умовах, визначених Договором №07-04/21 від 07 квітня 2021 року, а саме:

1. Консультація клієнта, узгодження правової позиції у справі №501/661/21 - 1000,00 грн

2. Підготовка апеляційної скарги на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 25 листопада 2021 року у справі №501/661/21 - 4000,00 грн.

Квитанцію до прибуткового касового ордеру №01 від 20 грудня 2021 року про прийняття Адвокатським об`єднанням «Анво Груп» від ОСОБА_1 5000,00 грн, на підставі договору про надання правової допомоги №07-04/21 від 07 квітня 2021 року та акту передавання-передавання виконаних робіт (наданих послуг) №20-12/21.

Квитанцію до прибуткового касового ордеру №01 від 02 червня 2023 року про прийняття Адвокатським об`єднанням «Анво Груп» від ОСОБА_1 10 000,00 грн, на підставі договору про надання правової допомоги №07-04/21 від 07 квітня 2021 року та акту передавання-передавання виконаних робіт (наданих послуг) №02-06/23 від 02 червня 2023 року.

Акт приймання-передавання виконаних робіт (наданих послуг) №02-06/23 від 02 червня 2023 року, відповідно до якого виконавець (Адвокатське об`єднання «Анво Груп» в особі адвоката, голови правління Адвокатського об`єднання «Анво Груп» Старика В.М) надав, а замовник ( ОСОБА_1 ) прийняв роботу (послуги), виконані (надані) в обсязі та на умовах, визначених Договором №07-04/21 від 07 квітня 2021 року, а саме:

1. Участь у судових засіданнях у суді апеляційної інстанції, підготовка письмових пояснень - 1000,00 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За правилами оцінки доказів, встановлених ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 у справі №755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123 - 130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції, зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, пункту 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Жодним чином не заперечуючи права позивача отримати всі види професійної правничої допомоги, а так само не заперечуючи кваліфікацію адвоката, який надав якісні послуги відповідно до замовлення, суд на засадах пропорційності, враховуючи наведене вище та відповідно критеріїв статті 143 ЦПК України, зокрема, співмірності і розумності, оцінює понесені позивачем витрати з точки зору мінімально необхідного їх розміру, що підлягає віднесенню на сторону відповідача з покладенням на останнього обов`язку відшкодувати такі витрати.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи вищезазначене, а саме, надання скаржником доказів щодо понесення витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн та прохання стягнення з ОСОБА_6 лише 8000,00 грн, на думку колегії суддів, відшкодування адвокатських витрат у заявленій сумі відповідає вищевказаним критеріям розумності, співмірності і тому підлягає задоволенню та стягненню у заявленому розмірі 8000,00 грн з урахуванням складності справи, строку розгляду справи, виконаних адвокатом наданих послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що за подачу апеляційної скарги на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 25 листопада 2021 року ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 2727,00 гривень, що підтверджується квитанцією №ПН2632 від 21 грудня 2021 року (т.1 а.с.163).

Враховуючи задоволення апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2727,00 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, апеляційний суд,-

ухвалив:

Заяву адвоката Старика Володимира Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення, за об`єднаною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу, у розмірі 8000,00 грн (вісім тисяч гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір за подання апеляційної скарги , у розмірі 2727,00 грн (дві тисячі сімсот двадцять сім гривень 00 копійок).

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: С.М. Сегеда

А.І. Дришлюк