16.06.2023 227/3758/21
У Х В А Л А

Іменем України

16 червня 2023 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Здоровиця О.В.,

за участю

секретаря с/з Сисенко Ю.В.

позивача ОСОБА_1

п/позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта Білозерська» про стягнення компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (справа №227/3758/21),-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в інтересах якого діє адвокат Трун О.В. звернувся до суду із вказаною позовною заявою та просить:

стягнути з відповідача компенсацію за невикористану відпустку за період 2005 - 2012 роки в розмірі 11541,41 грн,

стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.08.2012 року по 22.09.2021 року у сумі 90000,00 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Трун О.В. підтримали позовні вимоги з підстав викладених у позові.

Відповідач в судове засідання, про причини не явки суду не повідомив.

Ухвалою суду від 27.04.2023 року суд визнав явку відповідача в судове засідання на 16.06.2023 року обов`язковою. Вказана ухвала була направлена на адресу відповідача, який отримав ухвалу 18.05.2023 року (а.с.111) та на електронну пошту представника відповідача ОСОБА_3 , яку останній отримав 01.05.2023 року (а.с.108 зворотній бік).

Але, не зважаючи на вимоги суду відповідач та його представник до суду не з`явились.

Крім того ухвалою суду від 27.04.2023 року суд зобов`язував відповідача надати суду :

- копію наказу ТДВ «Шахта «Білозерська» № 114 від 03.08.2012 року про звільнення ОСОБА_1 ;

- інформацію щодо того чи звертався позивач при звільненні із заявою про надання йому грошової компенсації за невикористані ним дні щорічних відпусток до підприємства, на яке він був переведений (ТДВ «Білозерське»)? Якщо так, надати підтвердження вказаних обставин;

- чи є ТДВ «Шахта «Білозерська» правонаступником ВП «Шахта «Білозерська ДП «Добропіллявугілля»?

Але, не зважаючи на отримання вказаної ухвали як відповідачем, так і представником відповідача ОСОБА_3 вищевказана ухвала суду залишилась без виконання.

Відомостей, які б свідчили про поважність не виконання ухвали суду від 27.04.2023 року судом в судовому засіданні не встановлено. Таким чином суд вважає, що ухвала суду про витребування доказів відповідачем не виконана без поважних причин.

Враховуючи наведене, а також те, що зміст наказу ТДВ «Шахта «Білозерська» № 114 від 03.08.2012 року про звільнення ОСОБА_1 має суттєве значення для розгляду даної справи, суд вважав необхідним відкласти розгляд справи та повторно витребувати вказаний наказ.

При цьому суд, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, вважає необхідним застосувати до відповідача та представника відповідача ОСОБА_3 заходи процесуального примусу, передбачені ЦПК України, виходячи з такого.

Відповідно до частин другої, третьої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч.6 ст.84 ЦПК України, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали (ч.7 ст.84 ЦПК України).

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені ЦПК України (ч.8 ст.84 ЦПК України)

Суд зазначає, що ухвалу суду від 27.04.2023 року про витребування документів, зазначених в ній відповідач та його представник ОСОБА_3 отримали відповідно 18.05.2023 року та 01.05.2023 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.111) та довідка про доставку електронного листа представнику відповідача (а.с.108), але ухвала суду залишилась не виконаною.

При цьому суд зазначає, що вказані документи та інформацію, яку суд витребував ухвалою від 27.04.2023 року, судом витребувались також і ухвалою суду від 27.01.2022 року (а.с.55), яка також до теперішнього часу є невиконаною, без будь-яких поважних причин.

Ані відповідачем ані представником відповідача ОСОБА_3 не надано суду інформації, з якої вбачалось би, що виконання ухвал суду щодо надання документів та інформації, які запитує суд, є ускладненим, тобто існують реальні перешкоди для виконання ухвали суду.

Вказана поведінка відповідача та його представника свідчить про те, що останні не виконують добросовісно належним чином свої процесуальні обов"язки в рамках розгляду цієї справи та фактично приховують наявні у відповідача докази, що стосуються предмету спору, чим перешкоджають здійсненню судочинства в рамках цієї справи.

При цьому суд звертає увагу на те, що раніше застосовані до відповідача заходи примусу за вчинення аналогічних дій не дали позитивного результату, а саме не спонукали відповідача до добросовісного виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст.143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Види заходів процесуального примусу визначені частиною першою статті 144 ЦПК України, а саме: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.

Відповідно до частини другої статті 144 ЦПК України застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 148 ЦПК України у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.2 ст.148 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.148 ЦПК України, у випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

Враховуючи наведене, оскільки відповідач, представник відповідача повторно не виконують свій обов`язок щодо подання доказів, які витребувались судом за ухвалою суду від 27.04.2023 року, за ухвалою суду від 27.01.2022 року, суд вважає, що є підстави для застосування до відповідача та його представника заходів процесуального примусу у вигляді штрафу, а саме суд вважає необхідним до відповідача застосувати штраф в розмірі 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а до представника відповідача 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні розміру штрафу судом враховано, що відповідно до статті 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2023 року встановлено у розмірі 2684,00 гривні.

Керуючись ст.ст.2, 43, 81,143, 144, 148, 260 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Зобов`язати відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта Білозерська» в строк до 15 липня 2023 року надати суду:

- копію наказу ТДВ «Шахта «Білозерська» № 114 від 03.08.2012 року про звільнення позивача;

- інформацію щодо того чи звертався позивач при звільненні із заявою про надання йому грошової компенсації за невикористані ним дні щорічних відпусток до підприємства, на яке він був переведений (ТДВ «Білозерське») ? Якщо так, надати підтвердження вказаних обставин.

Витребувану інформацію та документи направити на адресу суду: вул. Банкова, 39А, м. Добропілля, Донецька область, 85004 з посиланням на номер справи №227/3758/21.

В разі неможливості надання витребуваних відомостей повідомити про причини, які цьому перешкоджають.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта Білозерська» (, юридична адреса: 85013, місто Добропілля, м.Білозерське Донецька область, вул..Строїтельна,17) в дохід державного бюджету (стягувач - Державна судова адміністрація України, 01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) штраф (як засіб процесуального примусу) у розмірі 8052,00 грн (вісім тисяч п`ятдесят дві гривні 00коп.).

3. Стягнути з представника відповідача ТДВ «Шахта Білозерська» - Гаврихіва Вадима Васильовича( РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області 02 липня 1998 року) в дохід державного бюджету (стягувач - Державна судова адміністрація України, 01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) штраф (як засіб процесуального примусу) у розмірі 2684,00 грн (дві тисячи шістсот вісімдесят чотири гривні 00коп.).

Ухвала в частині стягнення штрафу є виконавчим документом та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її прийняття.

Роз`яснити ТДВ "Шахта Білозерська" та представнику відповідача Гаврихів В.В., що відповідно до частини дев`ятої статті 84 ЦПК України притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Відповідно до ч.6 ст.148 ЦПК України, суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у апеляційному порядку в частині застосування заходів процесуального примусу безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Копію ухвали направити:

для виконання відповідачу, представнику відповідача ОСОБА_3

для відома - позивачу.

Повний текст ухвали складено 20 червня 2023 року.

Суддя О.В.Здоровиця