У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Романишена І.П., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до директора Комунального некомерційного підприємства "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м.Києва» виконавчого органу Київської міської ради (Київської державної адміністрації) Стахової Наталії Іванівни, про встановлення факту родинних відносин, визнання протиправним рішення, стягнення моральної та матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року до суду надійшла вищезазначена позовна заява, в якій представник позивача просить суд:

- встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановивши, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- визнати протиправним рішення працівника оперативнодиспетчерської служби центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Комунального некомерційного підприємства «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва» виконавчого органу Київської міської ради () 22.10.2022 об 13:20, щодо відмовиобслуговування виклику про надання екстреної медичної допомоги батькові позивачки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та про його переадресацію;

- стягнути з директора Комунального некомерційного підприємства «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва» виконавчого органу Київської міської ради () ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ) суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень та моральної шкоди в розмірі 257 950 (двісті п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень.

Передумовою звернення до суду з вказаними вимоги стало те, що в результаті порушення п. 19 ПКМУ від 21 листопада 2012 року №1118, ст. 8 Закону України «Про екстрену медичну допомогу», п. 4 ПКМУ від 16 грудня 2020 року №1271, батько позивачки ОСОБА_2 помер: смерть настала в результаті серцевої недостатності, атеросклеротичного коронакардіосклерозу, хронічної ішемічної хвороби серця, смерть настала за три хвилини до прибуття бригади екстреної медичної допомоги.

Відтак, позивачка вважає своє право та право свого батька на отримання якісної та своєчасної медичної допомоги, гарантоване ст. 49 Конституції України, ст.ст. 3 - 7 Закону України «Про екстрену медичну допомогу» порушеним, тому звертається до суду за захистом прав, при цьому, заявляючи відповідні вимоги саме до посадової особи Комунального некомерційного підприємства "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва», виконавчого органу Київської міської ради (Київської державної адміністрації) директора Стахової Наталії Іванівни, оскільки на її переконання саме вона має нести тягар відповідальності.

Суд, проаналізувавши матеріали позовної заяви, вбачає підстави для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки позовна заява у відповідній редакції не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Розгляду у суді підлягає лише такий спір, у якому позовні вимоги можуть бути або задоволені, або в їх задоволенні може бути відмовлено. Положення «заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 186, пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України) стосується як позовів, які не підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №757/43355/16-ц).

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи (частина друга статті 48 ЦПК України).

Юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (абзац 1 частини першої статті 92 ЦК України).

Дієздатністю юридичної особи, як і особи фізичної, є її здатність набувати для себе цивільні права та здійснювати їх, а також набувати та виконувати цивільні обов`язки. Однак якщо для фізичної особи це є природними діями, які вона виконує власне сама, то юридична особа в силу того, що вона є штучним утворенням, невидимим, невідчутним на дотик і таким, що існує лише у вимірі правової дійсності, набуває прав і обов`язків через, зокрема свої органи управління. Ключовим для дієздатності юридичної особи є діяльність її виконавчого органу. Цей орган може бути одноособовим і колегіальним (наприклад, директор або правління). Директор юридичної особи у разі вчинення правочину юридичною особою виступає в такому разі не як фізична особа, а як орган юридичної особи, тобто є її частиною. Тобто виступ в обороті від імені юридичної особи здійснюється, як правило, її виконавчим органом. При цьому виконавчий орган (наприклад, керівник колегіального виконавчого органу) діє не від свого імені, а від імені юридичної особи (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати від 16 лютого 2022 року в справі № 554/7761/20, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати від 29 березня 2023 року в справі № 592/5841/22.

У постанові Верховного Суду від 08 грудня 2022 року в справі № 592/4106/22 вказано, що: «посадові особи юридичної особи представляють її інтереси у відносинах з іншими особами, тобто уособлюють саму юридичну особу у правовідносинах з іншими особами.

В даному випадку, аналіз змісту предмету та підстав позову свідчить про те, що вони спрямовані до ОСОБА_3 як до посадової особи та стосуються її професійної діяльності на посаді директора відповідної установи, при цьому, жодних позовних вимог до вказаного відповідача як фізичної особи позовна заява не містить, а тому заявлені вимоги до відповідача не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, що узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 26 квітня 2023 року справа №454/4356/21.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини перша та третя статті 13 ЦПК України).

Суд зауважує, що позивач самостійно вирішує, які позовні вимоги заявляти, з яких підстав та обґрунтування, і суд позбавлений можливості формулювати позовні вимоги замість позивача, а також визначати належного відповідача (відповідачів).

З урахування викладеного, суд дійшов до висновку про відмову у відкритті провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 186, 259, 260, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до директора Комунального некомерційного підприємства "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м.Києва» виконавчого органу Київської міської ради (Київської державної адміністрації) Стахової Наталії Іванівни, про встановлення факту родинних відносин, визнання протиправним рішення, стягнення моральної та матеріальної шкоди.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Київського апеляційного суду. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА