Справа № 615/1821/23
Провадження № 2/615/307/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Токмакової А.П.,

секретаря судового засідання Клименко Н.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду м. Валки Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Маяк», третя особа: ОСОБА_2 , про виділ частки земельної ділянки шляхом її поділу,

встановив:

14.09.2023 позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить виділити йому в натурі 2/3 частини земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0072 в окрему земельну ділянку загальною площею 4,5863 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території колишньої Минківської сільської ради Валківського району Харківської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням суду за ним визнано право власності на 2/3 частини земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0072, 1/3 частина якої належить ОСОБА_2 . Земельна ділянка перебуває в оренді ПСП «Маяк».

З метою самостійного розпорядження належною йому частиною земельної ділянки шляхом виділення її в окремий об`єкт нерухомого майна, позивач звернувся до відповідача з метою вирішення даного питання в позасудовому порядку та надання згоди на поділ земельної ділянки, однак у відповідь підприємство заперечило проти здійснення поділу земельної ділянки, оскільки формування нових земельних ділянок матиме наслідком припинення нині чинного договору оренди. Вважає, що у відповіді ПСП «Маяк» ставить пріоритетом права підприємства, нехтуючи його правом власності на земельну ділянку.

Зазначив, що як орендодавець 2/3 частини земельної ділянки, повідомляв відповідача, що у разі поділу земельної ділянки бере на себе зобов`язання укласти договір оренди з ПСП «Маяк» на новосформовану земельну ділянку, однак згоди відповідача не надійшло.

Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 19.09.2023 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу.

Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України до суду не надходило.

13.10.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача ОСОБА_3 просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вказала, що 24.01.2007 між ОСОБА_2 , як власником і орендодавцем, та ПСП «Маяк», як орендарем, укладено договір оренди земельної ділянки, згідно з п.1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Мельниківської сільської ради Валківського району Харківської області відповідно до кадастрового плану.

Договір оренди земельної ділянки зареєстрований у Валківському районному відділі реєстрації Харківської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17.10.2007 за №2. Окрім того, право оренди підприємства зареєстровано 28.10.2019 о 17:44:08 в Державному реєстрі прав на нерухоме майно: номер запису 33966202.

Відповідно до п.6 Договір діє з моменту його державної реєстрації строком 49 років, тобто з 17.10.2007 до 17.10.2056. З урахуванням п.27, 28, 31 Договору вважає відсутніми підстави для зміни або розірвання договору, в тому числі через перехід права на орендовану земельну ділянку до іншої особи.

Визнає, що на сьогодні власниками та орендодавцями спірної земельної ділянки є ОСОБА_2 (1/3 частка) та ОСОБА_1 (2/3 частки), який повідомив ПСП «Маяк» листом в червні 2022 року, що враховано в подальшому задля забезпечення права орендодавця на отримання орендної плати та стало підставою для здійснення йому виплати 2/3 частини орендної плати, встановленої договором оренди земельної ділянки від 24.01.2007, який укладений між ПСП «Маяк» та ОСОБА_2

14.08.2023 року ПСП «Маяк» отримало від позивача заяву від 01.08.2023 з проханням надати згоду на поділ спірної земельної ділянки, в якій повідомив, що нібито бере на себе зобов`язання укласти договір оренди з ПСП «Маяк» на новосформовану земельну ділянку в результаті поділу земельної ділянки.

ПСП «Маяк» повідомило заявнику, що: надання згоди на поділ земельної ділянки, яка перебуває у користуванні підприємства є правом, а не обов`язком землекористувача; спірна земельна ділянка перебуває до 2056 році в оренді; ПСП «Маяк» вживає всіх заходів задля забезпечення прав ОСОБА_1 , як власника та орендодавця 2/3 частини земельної ділянки, кадастровий номер :01:000:0072.

Зазначила, що для виділення зі сформованої земельної ділянки окремих частин у разі її поділу здійснюються за технічною документацією із землеустрою, для цього, крім технічної документації, потрібна згода землекористувача земельної ділянки. Законодавчо встановлена необхідність отримання від землекористувача згоди на здійснення поділу земельної ділянки є гарантією забезпечення його прав та сталості договірних орендних правовідносин. Законодавство не містить жодних виключень, які б дозволяли в примусовому порядку, поза волею землекористувача, здійснити поділ земельної ділянки, інакше як з метою відчуження земельних ділянок для суспільних потреб та з мотивів суспільної необхідності.

Отже, необхідність отримання згоди орендаря на поділ земельної ділянки є гарантією існування орендованої земельної ділянки під відповідним кадастровим номером (предмет договору оренди), як об`єкта цивільних прав, щодо укладеного договору оренди землі, оскільки у випадку її поділу буде скасовано її державну реєстрацію у державному земельному кадастрі, а відповідно припинить існування предмет оренди та, як наслідок, припиняться орендні правовідносини щодо цього предмета. Крім того, законодавством передбачено лише право орендаря на надання згоди на поділ земельної ділянки, проте відсутній відповідний обов`язок.

На думку представника, Договір оренди земельної ділянки від 24.01.2007 укладений між ПСП «Маяк» та ОСОБА_2 добровільно, а відповідно кожна зі сторін договору розуміла наслідки укладення такого правочину, в тому числі обтяження, що виникають на його підставі.

Звернула увагу, що позивач посилається лише на абстрактне порушення його права власності на земельну ділянку внаслідок відмови ПСП «Маяк» в наданні згоди на її поділ. Не зазначає, які саме вигоди він втрачає внаслідок перебування земельної ділянки в спільній частковій власності, не надає відповідні докази на підтвердження цих обставин.

Як зазначає представник, посилаючись на постанову ВП ВС від 18.04.2023 у справі №357/8277/19 позивач намагається сформувати уявлення про те, що у випадку здійснення поділу спірної земельної ділянки дія договору оренди земельної ділянки від 24.01.2007 автоматично буде поширена на дві новостворені земельні ділянки, сформовані в результаті поділу, однак таке уявлення є хибним, оскільки наразі відсутній правовий механізм та технічний інструментарій для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в позасудовому порядку.

У випадку дотримання вимог чинного законодавства України у разі здійснення поділу земельної ділянки, кадастровий номер :01:000:0072, на думку представника відповідача, позивач повинен був би замовити розроблення технічної документації, під час розроблення та затвердження якої розробляються кадастрові плани частини земельної ділянки, яка виділяється в окрему земельну ділянку; проводяться польові геодезичні роботи та встановлюється перелік обтяжень прав на земельну ділянку, обмежень на її використання та наявні земельні сервітути. Таким чином, в процесі виготовлення технічної документації може бути встановлена наявність інших підстав, що унеможливлюють здійснення поділу земельної ділянки або обумовлюють невідповідності розмірів новосформованих земельних ділянок часткам, указаних у правовстановлюючих документах.

На думку представника, заява ОСОБА_2 від 06.07.2020 про надання згоди на поділ спірної земельної ділянки не може бути підставою для виготовлення технічної документації щодо поділу земельної ділянки на замовлення позивача, оскільки така згода свідчить про досягнення згоди про поділ земельної ділянки між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . З огляду на те, що співвласник земельної ділянки змінився, вважає, що згода на поділ земельної ділянки повинна бути отримана повторно безпосередньо позивачем.

Вважає, що дані питання не повинні бути предметом розгляду у даній справі, а повинні встановлюватися компетентним органом, а саме державним кадастровим реєстратором під час здійснення державної реєстрації земельної ділянки, яка утворилася в результаті поділу, у відповідності до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженому постановою КМУ від 17.10.2012 №1051.

20.10.2023 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказав, що відзив ґрунтується лише на трактуванні законодавства, без урахування позицій ВС з приводу даних правовідносин, та відстоюванні інтересів підприємства шляхом нехтування загальними принципами права власності. На його думку, позиція відповідача, що поділ земельної ділянки, яка перебуває в оренді відповідача, унеможливлює захист його прав, не відповідає приписам ч.3 ст.110 ЗК України і не узгоджується з висновком ВП ВС у справах №367/2022/15-ц, 922/2723/17, згідно з яким формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема, внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту прав власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб. Поділ земельної ділянки не припиняє права оренди, що виникло в землекористувача до її поділу.

Правом щодо подання інших заяв по суті справи в передбаченому ст.174 ЦПК України порядку сторони не скористалися.

Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 05.12.2019 приватним нотаріусом Валківського районного нотаріального округу Харківської області Габінет Ю.І., зареєстрованого в реєстрі за №1210, спадкова справа №32/2018, ОСОБА_4 належить 1/3 частка у праві власності на земельну ділянку загальною площею 6,8795 гектарів, кадастровий номер :01:000:0072, яка розташована на території Мельниківської сільської ради Валківського району Харківської області, цільове призначення 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель землі сільськогосподарського призначення, вид користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 02.07.2020 приватним нотаріусом Валківського районного нотаріального округу Харківської області Габінет Ю.І., зареєстрованого в реєстрі за №612, спадкова справа №19/2020, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 належить по 1/3 частці у праві власності на земельну ділянку загальною площею 6,8795 гектарів, кадастровий номер :01:000:0072, яка розташована на території Мельниківської сільської ради Валківського району Харківської області, цільове призначення 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель землі сільськогосподарського призначення, вид користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

02.07.2020 ОСОБА_4 написала розписку, зі змісту якої продала ОСОБА_1 належні їй 2/3 частини земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0072, площею 6,8795 га.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 31.01.2022 у справі №615/1847/21 визнано дійсною угоду купівлі-продажу та визнано за позивачем право власності на 2/3 частини земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0072, площею 6,8795 га, що розташована на території Мельниківської сільської ради Валківського району Харківської області, цільове призначення 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель землі сільськогосподарського призначення, вид користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення суду набрало законної сили та звернуто до виконання.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Право власності позивача на 2/3 частини земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0072 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №47003639 від 06.06.2022, про що свідчить відповідний витяг №302235351 від 07.06.2022.

ОСОБА_2 06.07.2020 склав заяву, посвідчену секретарем Манченківської селищної ради Харківської області Мінко Т.В., зареєстровану в реєстрі за №69, якою надав згоду на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 6,8795 га, кадастровий номер :01:000:0072.

На адресу ПСП «Маяк» позивач направляв заяви від 16.06.2022 та 01.08.2023, в яких повідомив, що з 07.06.2022 є власником 2/3 частини земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0072, в зв`язку з чим просить надати згоду на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, яка перебуває в оренді ПСП «Маяк». Взяв на себе зобов`язання здійснити реєстрацію права оренди на новосформовану земельну ділянку за результатом поділу земельної ділянки на умовах діючого договору оренди.

Зі змісту відповідей ПСП «Маяк» №18 від 14.07.2022 та №40 від 31.08.2023, земельна ділянка кадастровий номер :01:000:0072 перебуває в строковому оплатному користуванні ПСП «Маяк» на підставі договору оренди від 24.01.2007, який діє до 17.10.2056. Умови договору відповідають законним інтересам ПСП «Маяк», а тому підприємство заперечує проти здійснення поділу земельної ділянки, оскільки формування нових земельних ділянок матиме наслідком припинення нині чинного договору. Підстави для припинення дії договору оренди від 24.01.2007, внесення змін до нього чи укладення нового договору оренди землі на даний час відсутні.

Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (ст.328 ЦК України).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ст.319 ЦК України).

Ч.1 ст.356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає: а) при добровільному об`єднанні власниками належних їм земельних ділянок; б) при набутті у спільну часткову власність земельної ділянки за цивільно-правовими угодами; в) при прийнятті спадщини на земельну ділянку; г) за рішенням суду; ґ) в інших випадках, встановлених законом (ст.87 ЗК України).

Згідно ч.1,4 ст.88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Ст.358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

За змістом ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється (ч.1,2 ст.367 ЦК України).

Відповідно до п.18 ПП ВСУ №7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», у випадках, передбачених статтями 86-89 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває в спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, у разі недосягнення згоди - за рішенням суду, а при перебуванні ділянки в спільній сумісній власності (у подружжя, членів фермерського господарства, якщо інше не передбачалось угодою між ними, співвласників жилого будинку) - за договором або законом. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки. Учаснику спільної сумісної власності зазначене право належить за умови попереднього визначення розміру рівних земельних часток, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Набута юридичною особою земельна ділянка не є спільною власністю її засновників, учасників або членів і не може розподілятися між ними як співвласниками.

Відповідно до ст.110 ЗК України на використання власником земельної ділянки або її частини може бути встановлено обмеження. Право власності на земельну ділянку може бути обтяжено правами інших осіб. Перехід права власності на земельну ділянку, зміна її цільового призначення не припиняє встановлених обмежень, обтяжень. Поділ чи об`єднання земельних ділянок не припиняє дії обмежень, обтяжень, встановлених на земельні ділянки, крім випадків, коли обмеження (обтяження) поширювалося лише на частину земельної ділянки, яка в результаті поділу земельної ділянки не увійшла до сформованої нової земельної ділянки.

В постанові ВП ВС 18.04.2023 у справі №357/8277/19 зазначено, що передача земельної ділянки в оренду і є таким обтяженням права власника земельної ділянки. Поділ земельної ділянки не припиняє права оренди на неї орендаря, оскільки уся передана в оренду земельна ділянка була поділена і увійшла у дві сформовані земельні ділянки. Тому договір оренди земельної ділянки не припинив своєї дії.

Враховуючи, що сторони не домовилися про поділ земельної ділянки в добровільному порядку, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.263-265 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в натурі 2/3 частини земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0072 в окрему земельну ділянку загальною площею 4,5863 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території колишньої Минківської сільської ради Валківського району Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.П. Токмакова