ЄУ № 712/6780/23
Провадження №2/712/2327/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року Соснівський районний суд м. Черкаси

у складі: головуючого судді Стеценко О.С.,

за участю секретаря судового засідання Руденко А.В.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на майно (квартиру),

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить: встановити факт проживання позивача з ОСОБА_4 однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу; визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, шо вона з листопада 2012 року стала проживати однією сім`єю з ОСОБА_4 у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який належав останньому.

23.04.2020 ними було придбано квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , договір був оформлений на ОСОБА_4 , у вказаній квартирі зареєстрована позивачка.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, після його смерті позивачка звернулась до нотаріуса про прийняття спадщини після нього, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину.

Тому позивачці необхідно встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Позивачка зазначає, що з померлим вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, утримували та придбавали майно, позивачка займалася похованням чоловіка. Крім того, ними придбано квартиру АДРЕСА_4 , в цій квартирі був зареєстрований ОСОБА_4 .

Стислий виклад позиції заперечень відповідача

Відповідач у письмових поясненнях просив відмовити у задоволенні позову. У обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що позивачка не надала належних та достовірних доказів постійного проживання однією сім`єю з померлим ОСОБА_4 .

Крім того, рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.03.2019 встановлено факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 однією сім`єю з січня 2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, посилання позивача на факт спільного проживання з ОСОБА_4 з листопада 2012 року є таким, що не відповідає дійсності.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.07.2023 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.08.2023 клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.11.2023 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті на 13 грудня 2023 року на 10 год. 30 хв. у залі судових засідань Соснівського районного суду м. Черкаси.

Протокольною ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.12.2023 клопотання позивача задоволено частково, долучено до справи нові докази у зв`язку з неможливістю їх подати під час підготовчого судового засідання, у частині клопотання про виклик свідків - у задоволенні клопотання відмовлено у зв`язку з недоведеністю неможливості заявити таке клопотання під час підготовчого судового засідання.

Заяви, клопотання учасників справи

Позивачкою заявлено разом із позовом клопотання про виклик свідків та про витребування спадкової справи.

Після закриття підготовчого судового засідання представником позивача було задоволено клопотання про виклик свідків та долучення до справи нових доказів.

Позивачка у судовому засіданні просила задовольнити її позовні вимоги, зазначила, що з ОСОБА_5 вона проживала як донька з батьком за адресами: АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 . Одночасно вона проживала і з ОСОБА_4 , і з ОСОБА_5 .

Представник позивача просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 14.09.2022.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 23.04.2020, укладеного між ОСОБА_6 (продавець) та ОСОБА_4 (покупець), продавець продав та передав у власність покупця, а покупець купив та прийняв від продавця квартиру АДРЕСА_1 .

У пункті 14 цього договору зазначено, що покупець у поданій ним заяві повідомив, що дружини у нього немає, він неодружений, у фактичних шлюбних відносинах не перебуває.

Відповідно до купівлі-продажу квартири від 03.12.2020, укладеного між ОСОБА_7 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець), продавець передає (продає) у власність покупця квартиру АДРЕСА_4 , а покупець приймає (купує) цю квартиру у власність і сплачує за неї продавцю ціну відповідно з умовами цього договору.

У цьому договорі зазначено, що покупець у фактичних шлюбних відносинах не перебуває, грошові кошти, які витрачаються нею на придбання квартири, є її особистою власністю і особи, які б могли поставити питання про визнання за ними права власності на грошові кошти (чи їх частку), у т.ч. і відповідно до ст.ст. 65, 74, 97 СК України, відсутні. Про зміст цієї заяви нотаріусом доведено до відома продавця (п. 22).

Державним нотаріусом у постанові від 16.06.2023 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_4 .

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 , з 12.01.2022, що вбачається з відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 183471 від 14.08.2023, листа Департаменту «Центр надання адміністративних послуг № 13328-01-10 від 31.08.2023.

Зі спадкової справи вбачається, що після смерті ОСОБА_4 . 19.09.2022 ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.03.2019 у справі № 712/15841/18 встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , з січня 2013 року по день смерті ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що в матеріалах справи наявні належні докази, які підтверджують факт проживання з січня 2013 року і до дня смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_1 однією сім`єю, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, піклування померлого морально і матеріально.

Допитана в якості свідка ОСОБА_8 пояснила, що позивачку вона знає років сім. Позивачка проживала з ОСОБА_4 удвох по АДРЕСА_2 , інших чоловіків не було, вони разом садили город, прибирали за двором, робили покупки. Чи були вони пов`язані спільним побутом, чи був у них спільний бюджет, свідок не знає. Свідок бачила, що померлий давав позивачці свою картку і вона знімала кошти. Свідок не змогла назвати періоди спільного проживання позивачки з померлим.

Допитана в якості свідка ОСОБА_9 пояснила, що позивачка разом з ОСОБА_4 проживала з 2013 року як чоловік і жінка, вони проживали удвох, мали спільний бюджет. Про їхнє життя свідок знає лише зі слів ОСОБА_4 , який розказував, що задоволений позивачкою. У 2020 році вони придбали квартиру на АДРЕСА_3 . Свідку невідома особа ОСОБА_10 , вона не знає, хто це такий.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (ч. 2 ст. 3 СК України).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Згідно частин 2, 4 статті 3 Сімейного Кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Статтею 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, незаборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати наявність у сукупності ознак, що притаманні наведеному визначенню, це: спільне проживання чоловіка і жінки; спільний побут; взаємні права і обов`язки.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 03.06.1999 №5-рп/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Верховний Суд у своїй постанові від 30 жовтня 2019 року у справі №643/6799/17 зазначив, що проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

У листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що доводити такий факт слід документами та доказами того, що між заявником та іншою особою (померлим) мали місце фактичні шлюбні відносини - свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного з «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.

Крім того, факт спільного проживання, сам по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову

Суд критично оцінює покази свідків. Так, свідок ОСОБА_8 не назвала періоди проживання позивачки з померлим, свідку ОСОБА_9 відомі обставини життя померлого з ОСОБА_1 лише зі слів померлого, що суперечить ст. 69 ЦПК України. Жоден зі свідків не зазначив про проживання позивачки з померлим по АДРЕСА_3 .

Верховний Суд у постанові від 04.12.2023 у справі № 543/563/22 зазначив, що факт реєстрації (проживання) жінки та чоловіка за однією адресою не є ні головною, ні обов`язковою ознакою наявності фактичного шлюбу. Так само факт спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не може бути встановлений лише показами свідків за відсутності інших доказів.

Суд критично оцінює доводи позивача про те, що нею та померлим придбано спільне майно.

Так, наданими суду договорами купівлі-продажу квартири підтверджується, що і позивачка, і померлий у власних заявах зазначили, що вони не перебувають у фактичних шлюбних відносинах, що спростовує доводи позивача про те, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з померлим.

Сторони договорів (покупці) під час придбання нерухомого майна вільними заявами підтвердили відсутність у них фактичних шлюбних відносин.

Крім того, як зазначено вище рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.03.2019 у справі № 712/15841/18 встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , з січня 2013 року по день смерті ОСОБА_5 . Судом встановлено, що в матеріалах справи наявні належні докази, які підтверджують факт проживання з січня 2013 року і до дня смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_1 однією сім`єю, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, піклування померлого морально і матеріально.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України указані обставини не підлягають доведенню.

Позивачка зазначає, що ОСОБА_5 проживав із нею та ОСОБА_4 , однак доказів на підтвердження цього позивачкою не надані.

Натомість, допитані свідки зазначили, що позивач з ОСОБА_4 проживали удвох; з ОСОБА_5 вони не знайомі, що спростовує пояснення позивача, що ОСОБА_5 проживав з нею та ОСОБА_4 .

Будь-яких доказів відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України щодо проживання ОСОБА_5 за однією адресою з ОСОБА_4 та нею позивачка не надала.

Крім того, за наявності рішення суду від 11.09.2019 нема підстав стверджувати, що позивачка у той самий період могла проживати однією сім`єю, вести спільний побут, вести спільне господарство з різними особами за різними адресами.

Посилання позивачки на те, що вона здійснила поховання ОСОБА_4 не підтверджено жодним доказом.

До того ж, Верховний Суд у постанові від 25 листопада 2019 року у справі № 202/5003/16-ц зробив висновок, що наявність у позивача документів, пов`язаних зі смертю та захороненням ОСОБА_5, не є належними доказами, оскільки ці документи не підтверджують факт перебування позивача в фактичних шлюбних відносинах, спільного проживання, ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов`язків із померлим.

Також позивачка у порушення вимог ст.ст. 12,81 ЦПК України не надала суду доказів відсутності перебування у шлюбі з іншим чоловіком та перебування ОСОБА_4 у шлюбі з іншою жінкою.

Надані позивачкою квитанції про сплату комунальних послуг свідчать лише про її обов`язок згідно із ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» сплачувати спожиті житлово-комунальні послуги.

Таким чином, позивачкою не надано належних та допустимих доказів проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 .

За таких обставин, у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю та недоведеністю.

Судові витрати

Позивачка звільнена від сплати судового збору, тому питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст.12, 13, 80, 81, 89, 141, 206, 263-268, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на майно (квартиру) відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - Черкаська міська рада, м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, б. 36, .

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано Черкаському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 18.12.2023.

Суддя: О.С. Стеценко