Справа №: 398/4375/21
провадження №: 2/398/306/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"30" жовтня 2023 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Нероди Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Міщенко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА

ОСОБА_1 звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою до ОСОБА_3 , просив стягнути з останнього завданні збитки в порядку зворотної вимоги (регресу) у розмірі 4875,79 грн., витрати понесенні при подачі позову у розмірі 908,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.02.2021 року між ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_4 , було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 5039855, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням, та розпорядження транспортним засобом Chevrolet Lacetti , державний номер НОМЕР_1 . У відповідності до умов даного договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настанні страхового випадку сплати на користь страхувальника страхове відшкодування. 22.05.2021 року приблизно о 12:00 год. в Кіровоградській області , м. Олександрія по вул. Шевченка, 132, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Toyota Camry, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , та автомобілем Chevrolet Lacetti, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 .

В наслідок вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди, застрахованому транспортному засобу Chevrolet Lacetti, було завдано механічних ушкоджень, що підтверджується Актом (протоколом) огляду транспортного засобу заява на виплату від 25.05.2021 року, відповідно до чого страхувальник зазнав матеріального збитку.

Відповідно до матеріалів справи та повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, вказана дорожньо-транспортна пригода сталось з вини ОСОБА_3 .

Згідно розрахунку №УКК3017799/ від 26.05.2021 року загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобі Chevrolet Lacetti, склала 10664,37 грн.

Виконуючи взяті на себе зобов`язання до Договору страхування, на підставі страхового акту №2134823-1 від 28.05.2021 року, ПрАТ «СК «ВУСО» виплачено 10664,37 грн.

Вказує, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 , якого водія транспортного засобу була застрахована за Полісом АР/8593018 в АТ «СГ «ТАС», керуючись ст.ст. 6,9,22,29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 993, ст.1191 ЦК України, ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до АТ «СГ «ТАС» з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу.

АТ «СГ «ТАС» відшкодовано ПрАТ «СК «ВУСО» частину завданих ОСОБА_3 збитків у розмірі 5788,58 грн., різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням складає 4 875,79 грн.

02.08.2021 року, між ПрАТ «СК ВУСО» та фізичною особою-підприємцем позивачем, укладено договір №02/08/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор(позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування.

Таким чином, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача 4875,79 грн. в порядку зворотної вимоги (регресу), у зв`язку з чим позивач просив позов задовольнити.

Позивач та його представник ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явились про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. При подачі позову однією із вимог, є розгляд справи без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечують.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач у судове засідання не з`явився про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач, скористався своїм правом, та надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого, вказує, що потерпілий в наслідок ДТП, яка сталося 22.05.2021 року ОСОБА_4 звернувся до свого страховика СК «ВУСО» згідно договору добровільного страхування та отримав відшкодування згідно діючої в СК «ВУСО» програми добровільного страхування, яка передбачає виплату без урахування запису замінених запчастин.

Відповідно до ст. 22.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальне власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку збитки відшкодовуються встановленому цим Законом порядку. Порядок оцінки шкоди визначається не програмами Добровільного страхування, а «Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затверджує Наказом Міністерства Юстиції України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року відповідно до ст. 8 Закону України "і судову експертизу1' та ст. 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльні в Україні".

На момент ДТП автомобіль марки Toyota Camry під його керуванням забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ «Страхова група «ТАС» № АР 8593018 від 15.09.2020 року. Як видно з листа ПрАТ «Страхова група «ТАС» до ПрАТ СК «ВУСО» №11673/9121 від 08.06.2021 року, с страхового відшкодування була зменшена на суму робіт, не пов`язаних з даним ДТП, та суму замінених складових згідно «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» п. 7.38 якої вказано, що знос не нараховують лише для легкового транспорту, строк експлуатації яких не перевищує 5 - 7 років в залежності від місця виробництва. В потерпілого внаслідок ДТП ОСОБА_4 автомобіль Chevrolet Lacetti, 2007 року випуску. І як вбачається з листа ПрАТ «Страхова група «ТАс» згідно п. 7.41 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» коефіцієнт з замінених складових становив 0,7. Таким чином, вимога відшкодування ним збитку, не пов`язаного з даним ДТП та збитку, щі відповідає встановленому Законом порядку оцінки шкоди, є необґрунтованою.

Просить при ухваленні рішення, врахувати позицію викладену Великою Палатою Верховного суду у постанові від 04 липня 2018 року по справі №755/18006/15- ц, в якій було сформульовано висновок щодо забезпечення дієвості інституту обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У даному випадку, з огляду на те, що його автомобіль, як винуватця ДТП, був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ «Страхова група «ТАС», страховик відшкодував збитки ПрАТ СК «ВУСО» в повному обсязі - 5788 грн. згідно «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» та в межах ліміту відповідальності страховика 130000 грн. З огляду на викладене, просить в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

01.02.2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого, вказує, що згідно проведеного АТ «СГ «ТАС» розрахунку коефіцієнт зносу замінених складових становить 0,7. Відповідно до ст. 29 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовується витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відтак, на страховика відповідача (АТ «СГ ВУСО»), згідно норм вищевказаного Закону покладено обов`язок відшкодування лише оціненої шкоди (вартості матеріального збитку), з урахуванням зносу, яка є меншою, ніж вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу. З огляду на те, що страхової виплати(страхового відшкодування) було недостатньо для повного відшкодування завданої відповідачем шкоди, то первісний кредитор (ПрАТ СК`ВУСО») на підставі ст. 1194 ЦК України отримав право звернутися безпосередньо до відповідача як заподіювана шкоди з вимогою право відшкодування різниці між фактичними розміром шкоди та страховою виплатою(страховим відшкодуванням). За змістом норми ст.1194 ЦК України, відшкодовується різниця саме між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а не різниця між фактичним розміром шкоди та лімітом відповідальності, а тому вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, які підлягають задоволенню.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.12.2021 року відкрито провадження у справі та призначено спрощене судове засідання.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

01.02.2021 між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_4 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №5039855, предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Chevrolet Lacetti , державний номер НОМЕР_1 . У відповідності до умов даного Договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування.

22.05.2021 приблизно о 12:00 в Кіровоградській області , м. Олександрія по вул. Шевченка, 132, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Toyota Camry, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , та автомобілем Chevrolet Lacetti, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 .

Внаслідок вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди, застрахованому транспортному засобу Chevrolet Lacetti, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , було завдано механічних ушкоджень, що підтверджується Актом огляду транспортного засобу - Заява на виплату від 25.05.2021, відповідно до чого Страхувальник зазнав матеріального збитку.

Згідно Рахунку №УКК3017799/ від 26.05.2021 року загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобі Chevrolet Lacetti, склала 10664,37 грн.

Виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору страхування, на підставі страхового акту №2134823-1 від 28.05.2021року, ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило страхове відшкодування у загальному розмірі: 10 664,37 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №20349 від 28.05.2021року.

Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «ВУСО» склав 10664,37 грн.

При цьому, оскільки цивільно-правова відповідальність Відповідача як водія транспортного засобу Toyota Camry, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована за Полісом АР/8593018 в АТ «СГ «ТАС», то керуючись ст.ст.6, 9, 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.993, ч.1 ст.1191 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування», ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до АТ «СГ «ТАС», з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу.

АТ «СГ «ТАС», відшкодувало ПрАТ «СК «ВУСО» частину завданих Відповідачем збитків в розмірі 5788,58 грн.

Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала: 4875,79 грн.

02.08.2021 між ПрАТ «СК «ВУСО» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено Договір №02/08/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору.

В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором №5039855 від 01.02.2021 року.

05.08.2021 року, ФОП ОСОБА_1 , як новий кредитор, направив відповідачу вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу у розмірі 4875,79 грн., а саме різницю між виплаченим ПрАТ «СК «ВУСО» на користь ОСОБА_4 страховим відшкодуванням у сумі 10 664,37 грн., та виплаченим в порядку регресу страховим відшкодуванням, здійсненим АТ «СГ «ТАС», на користь ПрАТ «ВУСО» у сумі 5788,58 грн., однак до цього часу відповідач завдані ним збитки позивачу, як новому кредитору, до цього часу не відшкодував.

ОЦІНКА СУДУ

ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_4 01.02.2021 укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №5039855, предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Chevrolet Lacetti , державний номер НОМЕР_1 .

22.05.2021 приблизно о 12:00 в Кіровоградській області , м. Олександрія по вул. Шевченка, 132, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Toyota Camry, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , та автомобілем Chevrolet Lacetti, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 .

Згідно Рахунку №УКК3017799/ від 26.05.2021 року загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобі Chevrolet Lacetti, склала 10664,37 грн.

Виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору страхування, на підставі страхового акту №2134823-1 від 28.05.2021року, ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило страхове відшкодування у загальному розмірі: 10 664,37 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №20349 від 28.05.2021року.

Судом встановлено, що загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «ВУСО» склав 10664,37 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 , якого водія транспортного засобу була застрахована за Полісом АР/8593018 в АТ «СГ «ТАС», керуючись ст.ст. 6,9,22,29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 993, ст.1191 ЦК України, ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до АТ «СГ «ТАС» з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу.

АТ «СГ «ТАС» відшкодовано ПрАТ «СК «ВУСО» частину завданих ОСОБА_3 збитків у розмірі 5788,58 грн., різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням складає 4 875,79 грн.

Встановлено, що на адресу ОСОБА_3 направлялась Вимога про відшкодування збитків в порядку регресу в розмірі 4875,79 грн. (Вих. № ВФ/2134823-1 від 05.08.2021 року).

Проте, на час розгляду справи у суду немає доказів, що вказані вимоги були задоволені відповідачем.

Відповідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією.

Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. А регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою.

Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є ст.993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється ч. 1 ст. 1191 ЦК України.

Таким чином, правовідносини, які виникли між сторонами у даному випадку, є суброгацією.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Оскільки страховик відповідача виплатив страховику потерпілого страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності різниця між фактичним розміром шкоди та сплаченим страховим відшкодуванням становить 4 875,79 грн., яку занеобхідно стягнути з відповідача.

НОРМИ ПРАВА

Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

За змістом п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Згідно з частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Спеціальним законом, який регулює порядок та умови здійснення страхового відшкодування при настанні страхового випадку за договорам (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 вказаного Закону).

Згідно зі статтею 6 цього Закону (№1961-IV) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Статтею 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Відповідно до п. 22.1 ст.22Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

При цьому, згідно зі ст. 33.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) .

Європротокол - це спеціальний бланк повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди, який заповнюється водіями-учасниками ДТП на місці аварії, потім надається страховику та є підставою для виплати страхового відшкодування потерпілим.

Європротокол може заповнюватись: в паперовому вигляді на спеціальному бланку, в електронній формі, з використанням системи «Електронний Європротокол».

Зокрема, Європротоколом можна скористатися при умовах, коли: у ДТП немає фізично постраждалих людей чи людей, які загинули: обидва учасники не мають претензій щодо вживання наркотичних, алкогольних або лікарських засобів; обидва учасники згодні з обставинами події; одна із сторін визнала свою провину; обидва учасники мають бути забезпечені полісами ОСАЦВ (автоцивілки); сума матеріального збитку не повинна перевищувати 50000 гривень.

У разі невиконання хоча б однієї з обов`язкових для Європротоколу умов, виклик співробітників Національної поліції України для оформлення ДТП є обов`язковий. Таким чином, Європротокол - це спрощена форма оформлення ДТП його учасниками без виклику патрульної поліції.

Таким чином, європротокол - це спрощена форма оформлення ДТП його учасниками без виклику патрульної поліції, при цьому заповнений бланк Європротоколу є документальним підтвердженням факту ДТП.

Відтак, сторони, як учасники ДТП скористались правом, визначеним пунктом 33.2 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол), у якому зазначена схема ДТП, прізвище водіїв, назви транспортних засобів та їх пошкодження.

Окрім того, відповідачем не заперечувався факту його вини у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 22.05.2021 року.

Цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу марки «Opel», д.н.з. НОМЕР_3 було застраховано на підставі полісу страхового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 164070320 у ПрАТ «СК «ВУСО».

Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За правилами ст. 1191 ЦК України, особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Таким чином Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальників - заподіювача шкоди.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно п.22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч.38.1.1 п (а) ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальник після виплати страхового відшкодування має право регресного позову до страхувальника або водія транспортного засобу, який спричинив ДТП: - а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суд вважає, що безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між завданими збитками і діями відповідача доведено належними і допустимими доказами. Зокрема, вище згаданим електронним європротоколом.

Згідно норм ЦК України, право зворотної вимоги (регресу) не переходить від однієї особи до іншої, як у випадку заміни сторони (кредитора) у вже існуючому зобов`язанні (при суброгації у страхових відносинах). При регресі право регресної вимоги виникає, тобто є новим правом кредитора за новим в даному випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою.

Аналогічний висновок викладено у пунктах 44-46 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 910/2603/17.

Отже, стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

Аналогічний висновок викладено у пункті 68 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Разом з тим, відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Разом з тим згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, різниця між фактичним розміром збитків (вартістю відновлювального ремонту) та страховим відшкодуванням має бути сплачена відповідачем.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Так, відповідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу.

З метою досудового врегулювання спору, відповідачеві було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу. Однак, жодних дій зі сторони відповідача проведено не було, щодо погашення заборгованості в добровільному порядку.

ПрАТ «СК «Вусо», після виплати страхового відшкодування своєму страхувальнику у відповідності до положень ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.993 ЦК України, отримав право останнього, як потерпілого, вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі, яке кореспондується з відповідним обов`язком відповідача як заподіювача шкоди.

З огляду на те, що страхової виплати (страхового відшкодування) АТ «СГ «ТАС» було недостатньо для повного відшкодування завданої відповідачем шкоди, то первісний кредитор (ПрАТ «СК «Вусо») отримав право звернутися безпосередньо до відповідача як заподіювача шкоди з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

В свою чергу, відповідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать, витрати пов`язані із залученням спеціалістів, проведенням експертиз, вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Так, позивач просить суд стягнути з відповідачів понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн. Крім того, позивачем заявлено вимогу про відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 4 000 грн.

Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справ, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Приписами ч.4 ст.137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вказаних вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В матеріалах справи містяться платіжне доручення № Р24А900337886А61053 від 03.08.2021 оплачене ОСОБА_1 наданої йому правничої допомоги в загальному розмірі 4 000 грн. Договір № 30/01/19 про надання (правничої) допомоги від 30.01.2019 укладений між позивачем та адвокатом Самойленком П.М.

З урахуванням задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 підлягає стягненню витрати за надання правничої допомоги в сумі 4 000 грн., та витрати зі сплати судового збору 908 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 77, 81, 89, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, на підставі ст. ст. 512, 514, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 завданні збитки в порядку зворотної вимоги (регресу) в розмірі: 4785,79 грн.(Чотири тисячі вісімсот сімдесят п`ять гривень 79 копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збірв розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 30.10.2023 року.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_4 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА