Справа № 191/4279/23
Провадження № 2/191/1214/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прижигалінської Т.В.

за участю секретаря Силкіної О.Г.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_2 , діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Вобґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначила, що 20.08.2016 року між позивачем та відповідачкою був зареєстрований шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4 . Останні декілька років стосунки між позивачем та відповідачкою суттєво погіршилися, зникло почуття любові, взаємоповаги, бажання жити разом та турбуватися один про одного, почастішали суперечки на побутові та фінансові теми . Останній рік спільне подружнє життя взагалі припинилось, що виявилось для обох : кожен із подружжя почав окреме життя з бажанням розвивати свою індивідуальність, при цьому здійснюючи турботу про спільну дитину та разом вирішуючи проблеми, що виникають стосовно сина. За таких умов позивачем було прийнято рішення про неможливість продовження подружнього життя з відповідачкою, про що було повідомлено. Відповідачка погодилася на таке рішення, зазначивши, що також вважає таке вирішення ситуації найефективнішим. На даний час шлюбні стосунки між ними не підтримуються, сімейного життя не відбувається, вони фактично проживають окремо один від одного. У них немає взаємної підтримки та порозуміння, вони спілкуються виключно з питання виховання, освіти та утримання дитини, про що між ними є згода. Спору про місце проживання сина немає, наразі він мешкає з матір`ю, порядок їх спілкування з обома батьками вирішений.

У зв`язку з цим, представник позивача просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , та стягнути з відповідачки судові витрати.

Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися, однак до його початку надали заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, однак до його початку надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, з урахуванням заяв позивача та його представника, відповідачки, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності дійшов наступного висновку.

Частиною 1 ст.51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно копії свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 , 20.08.2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_6 ».

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Серії НОМЕР_2 , вбачається, що його батьками є сторони по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Статтею 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як законно обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем.

Крім того, згідно ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн., то у відповідності до вимог ст.142 ЦПК України суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що відповідно становить 536,80 грн., а також враховуючи приписи ст.141 ЦПК України - здійснити стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 536,80 грн., що відповідає пропорційному розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та ст. 51 Конституції України, ст.ст. 7, 104, 110-112 Сімейного кодексу України, п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», керуючись ст. ст. 10-13, 15,76-80, 82, 133,137,141,142, 206, 259, 263-268 ЦПК України суд , -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , який зареєстрований 20 серпня 2016 року Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 110.

Стягнути з ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Синельникове Дніпропетровської області, РНОКПП : НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП : НОМЕР_4 , судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 536 ( п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП : НОМЕР_4 , з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви згідно квитанції №BXMA-9EA1-KK84-4T0A від 25.09.2023 року в розмірі 536 ( п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію рішення після набрання ним законної сили направити до Державного органу реєстрації актів цивільного стану.

Суддя Т. В. Прижигалінська