Провадження № 6/638/647/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Невеніцина Є.В.,

за участю секретаря Бикової Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС», заінтересовані особи: Кредитна спілка «СЛОБОДА-КРЕДИТ», ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАВЕКС» про заміну сторони (стягувача), поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа та видачу виконавчого листа по справі №2011/19303/12 за заявою Кредитної спілки «СЛОБОДА-КРЕДИТ» про видачу виконавчого документа на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Ліга-Парітет»,-

в с т а н о в и в:

Представник заявника звернувся до суду із заявою про заміну сторони (стягувача) у справі №2011/19303/12 під час примусового виконання виконавчого листа по справі 2011/19303/12 виданого 13.06.2013 року на примусове виконання ухвали Дзержинського районного суду м.Харкова від 21.01.20213 року по справі №2011/19303/12 Кредитну спілку «СЛОБОДА-КРЕДИТ» на правонаступника ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»; про поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі №2011/19303/12; про видачу дублікату виконавчого листа по справі №2011/19303/12. Свою заяву обґрунтовує тим, що відповідно до ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова від 21 січня 2013 року по справі №2011/19303/12, задоволено заяву КС «СЛОБОДА-КРЕДИТ» про видачу виконавчого листа на виконання Рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Ліга-Паритет» від 09 листопада 2012 року по справі №34/2012 за позовом КС «СЛОБОДА-КРЕДИТ» до ОСОБА_1 та ТОВ «БРАВЕКС» про стягнення заборгованості в сумі 487 802,64 грн. та витрат пов`язаних з вирішенням спору третейським судом в сумі 8 000,00 грн. 13 червня 2013 року, на примусове виконання ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова від 21 січня 2013 року по справі №2011/19303/12, котра набрала законної сили, судом було видано відповідний виконавчий лист за №6/63 8/77/13. На сьогодні виконавчий лист по справі №6/638/77/13, виданий 13 червня 2013 року на примусове виконання ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова від 21 січня 2013 року по справі №2011/19303/12, не виконаний. На виконання приписів частини 3 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», в матеріалах даної справи відсутні докази (відповідна Постанова) щодо повного фактичного виконання виконавчого листа по справі №6/638/77/13, виданого 13 червня 2013 року на примусове виконання ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова від 21 січня 2013 року по справі №2011/19303/12. ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» зазначає та просить врахувати те, що, як підтверджують додані до даного позову докази та офіційні дані та/або відомості, котрі містяться на офіційних сайтах «Єдиний державний реєстр судових рішень», «Судова влада України», «Автоматизована система виконавчих проваджень» та «Єдиний реєстр боржників», «Єдиного веб-порталу використання публічних коштів», станом на 26 вересня 2023 року зобов`язання згідно виконавчого листа по справі №6/638/77/13, виданого 13 червня 2013 року на примусове виконання ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова від 21 січня 2013 року по справі №2011/19303/12, не є виконаним - тобто є не погашеним. Кредитна спілка «СЛОБОДА-КРЕДИТ», на підставі постанови Господарського суду Харківської області від 28 вересня 2011 року по справі №5023/277/11, перебуває у ліквідаційній процедурі. Доцільно зауважити, що ліквідатором КС «СЛОБОДА-КРЕДИТ» в порядку повноважень згідно статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства, здійснено аналіз даних бухгалтерського обліку та документів, що підтверджують та/або спростовують наявність/обґрунтованість такого активу як дебіторська заборгованість, в тому числі й не обмежуючись, право вимоги до Боржника із наведених як вище, так і додатково обґрунтованих нижче підстав. Відтак, 27 жовтня 2021 року між КС «СЛОБОДА-КРЕДИТ» та ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» було укладено акт про придбання майна , а саме право вимоги на загальногосподарську дебіторську заборгованість, підтверджену судовими рішеннями та/або виконавчими документами Кредитної спілки «СЛОБОДА-КРЕДИТ». На виконання умов даного акту із врахуванням інформації та переліку дебіторів відповідно до додатку до акту про придбання майна на аукціоні, КС «СЛОБОДА-КРЕДИТ» було передано ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» перелік документів, що підтверджують права вимоги виконання відповідачем/боржником обумовленого зобов`язання. ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» є належним кредитором ОСОБА_1 . Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Системний аналіз матеріалів справи у сукупності з національним законодавством та Конвенцією з прав людини і основоположних свобод свідчить про те, що відмова в задоволенні заяви взагалі позбавить заявника на мирне володіння своїм майном та зробить неможливим виконання остаточного судового рішення. Представник заявника просить врахувати запроваджені карантинні обмеження та воєнний стан, запроваджені заходи значно ускладняють та роблять неможливим для сторін реалізувати своє право на своєчасний та належний захист власних процесуальних прав та інтересів. Обмеження та особливості здійснення господарської діяльності ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» зумовлена як в цілому, так і зокрема, існуванням різного роду обмежувальними заходами, стан війни створює перешкоди для реалізації прав. Представник заявника в максимально можливі терміни звернувся до суду із відповідною заявою, не по власній волі та не за рахунок власної бездіяльності (недбальства) позбавлене можливості на належне отримання та задоволення вимог відповідно до позовних вимог.

У судове засідання сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись, представник заявника просив розглядати справу за його відсутності, інші учасники справи причин неявки не повідомили, клопотань про відкладення слухання справи не надходило. Відповідно до ч.3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали заяви та справи, прийшов до наступного.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 21.01.2023 року по справі №2011/19303/12 постановлено видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Ліга-Парітет» від 09.11.2012 року по справі №34/2012 про стягнення на користь Кредитної спілки «Слобода-Кредит» з ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Бравекс», як с солідарних боржників, заборгованість в сумі 487802,64 грн та витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом в сумі 8000 грн.

Постановою державного виконавця Фрунзенського відділу державної виконавчої служби м.Харкова від 28.06.2016 року у виконавчому провадженні №46841678 повернуто виконавчий документ у зв`язку із відсутністю у боржника майна, на яке можно звернути стягнення.

Відповідно до статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з абзацом 1 частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Питання заміни сторони виконавчого провадження врегульовані ст.442 розділу VІ ЦПК України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)».

Таким чином, нормами ЦПК України встановлена можливість заміни стягувача або боржника у виконавчому провадженні.

У постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що реалізація процесуального правонаступництва повинна мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим. Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі. За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Та підтверджені належними доказами.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух(рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13 ).

Відповідно до висновку викладеного у постанові Верховного Суду у справі №166/1472/18 від 23.10.2019, питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або не заінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Крім того, відповідно до висновку Верховного Суду зробленого у постанові по справі №2-461/09 від 02.06.2020, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (далі -Закон № 606-XIV), в редакції чинній на момент видачі виконавчих листів, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки, зокрема, інші виконавчі документи (крім посвідчень комісій по трудових спорах, постанов судів у справах про адміністративні правопорушення та постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення) - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон№ 1404-VIII), у чинній редакції, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною 3 статті 23 Закону №606-XIV (в редакції чинні на час повернення виконавчого документу) визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Таким чином, у зв`язку із постановою державного виконавця від 28.06.2016 року по повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 зазначено Закону строк пред`явлення виконавчого листа по справі №2011/19303/12 перервано та 29.06.2017 року строк на пред`явлення виконавчого листа сплив. Строк пред`явлення виконавчого документа повторно також зазначено у зазначені постанові, зокрема до 28.06.2017 року.

05.10.2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 22.06.2016 року №1404-VІІІ, відповідно до п. 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

При цьому, позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював Конституційний Суд України. Зокрема, в рішеннях від13травня 1997року №1-зп,від 09лютого 1999року №1-рп/99,від 05квітня 2001року №3-рп/2001, від 13 березня 2012 року №6-рп/2012Конституційний Суд України зазначив, що закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких не сплив на час набрання чинності Законом № 1404-VIII. Для пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм Закону №1404-VIII до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких сплив на час набрання ним чинності.

Вказане випливає з правових висновків Верховного Суду, наведених в постановах від 01.08.2018 року по справі №553/1951/14-ц та від 18.12.2019 року по справі №752/20752/17.

За такого, оскільки строк пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі №2011/19303/12 відповідно до закону становив один рік і такий строк спливав 29.06.2017 року.

27.10.2021 року проведено електронний аукціон та складено акт про придбання майна на аукціоні між Кредитною Спілкою «СЛОБОДА-КРЕДИТ» та ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС». Тобто, на момент набуття придбання права вимоги строк пред`явлення виконавчого листа до виконання був пропущений.

Щодо посилань результати пошуку виконавчих проваджень в АСВП за якими відносно боржника ОСОБА_1 11.08.2016 року відкриті виконавчі провадження про стягнення на користь Кредитна спілка «Слобода-Кредит» суд зазначає наступне.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частинами 1,3,4 ст.83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Так, з загальнодоступних даних, які містяться в автоматизованій системі виконавчих проваджень неможливо однозначно ідентифікувати, що відкриті 11.08.2016 року виконавчі провадження Немишлянським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відкрити саме на підставі Ухвали Дзержинського районного суду м.Харкова від 21.01.2023 року по справі №2011/19303/12 постановлено видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Ліга-Парітет» від 09.11.2012 року по справі №34/2012 про стягнення на користь Кредитної спілки «Слобода-Кредит» з ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Бравекс», як с солідарних боржників, заборгованість в сумі 487802,64 грн та витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом в сумі 8000 грн.

При цьому, всупереч вимогам ч.1 ст. 84 ЦПК України представник заявника, який є юридичною особою, не скористався правом подати клопотання про витребування доказів судом, при цьому підстав для звільнення від доказування на підставі ст.82 ЦПК України судом не встановлено.

Таким чином, суду не надано доказів, що після повернення виконавчого документу стягувачеві 28.06.2016 року, Кредитна спілка «Слобода-Кредит» повторно у строку визначені п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону №606-XIV.

Заявником не надано жодних належних та допустимих доказів, які могли б встановити поважність причини пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та не наведено обґрунтованих аргументів тих обставин, що унеможливлюють вчинення процесуальних дій у визначений законом строк.

Заявник, заявник, претендуючи на права нового кредитора у зобов`язанні із боржником у 2021 році, здійснюючи всі необхідні дії для оформлення договору відступлення права вимоги з стягувачем в даному зобов`язанні, не був позбавлений можливості з`ясувати наявність виконавчого листа, його перебування на виконанні чи термінів його пред`явлення до виконання.

При цьому посилання представник заявника на карантинні обмеження та воєнний стан безпідставні, оскільки строк пред`явлення виконавчого документи сплив до настання цих події.

З огляду на викладене, за недоведеністю поважності причин пропуску строку повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання попереднім стягувачем, та враховуючи обов`язковість вчинених або не вчинених ними дій для правонаступника у зобов`язанні, а саме ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС», в задоволенні вимоги про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання слід відмовити.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі №910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.

У постанові від 18 січня 2022 року у справі № 34/425 (провадження № 12-69гс21) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження суди мають встановити, чи не сплив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Після спливу строку виконавчого провадження не може вирішуватись питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Таким чином, оскільки строк пред`явлення виконавчого листа до виконання у даній справі сплив, суд відмовляє у задоволенні заяви про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, висновки Верховного Суду у справі № 910/2954/17, суд відмовляє ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» у задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому листі.

Оскільки відповідно до вимог пункту 17.4 розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконаннясуд вважає, що відсутність підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа є підставою і для відмови у задоволені заяви про видачу дублікату виконавчого листа.

На підставі викладеного та керуючись ст. 442 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС», заінтересовані особи: Кредитна спілка «СЛОБОДА-КРЕДИТ», ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАВЕКС» про заміну сторони (стягувача), поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа та видачу виконавчого листа по справі №2011/19303/12 за заявою Кредитної спілки «СЛОБОДА-КРЕДИТ» про видачу виконавчого документа на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Ліга-Парітет» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий Є.В.Невеніцин