Справа № 643/1553/23
Провадження № 2/643/602/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря судових засідань Ісоєва К.М., представника ОСОБА_1 - адвоката Боженко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ

Зміст позовних вимог

АТ КБ «Приватбанк» (позивач) просить стягнути з ОСОБА_1 (відповідач) заборгованість за договором б/н від 28.04.2014 в загальному розмірі 39377,08 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги

28.04.2014 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами та інші платежі в розмірі, строки та в порядку, встановленими кредитним договором. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 13.02.2023 складає 39377,08 грн., з яких: 34961,28 грн. - заборгованість за кредитом; 4415,80 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 03.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 10.05.2023 витребувано у позивача оригінал довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , а також оригінал довідки щодо номерів карток, виданих на ім`я ОСОБА_1 , їх дати відкриття, терміну дії, типу картки. Викликано представника позивача для дачі особистих пояснень в судове засідання, призначене на 14.06.2023 року на 10-00 год.

Стислий виклад позиції учасників справи в ході судового провадження

Представник відповідача адвокат Боженко Г.В. надала відзив, згідно якого просила відмовити у задоволенні позову повністю у зв`язку з недоведеністю. В будь-якому випадку просила застосувати позовну давність. В обґрунтування заперечень проти позову зазначила, що Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача. Будь-яких доказів того, що саме ці Умови та Правила надання банківських послуг є складовою укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови та Правила надання банківських послуг мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, матеріали справи не містять. Позивач не посвідчив належним чином більшу частину поданих доказів. Розрахунок позивача є необґрунтованим та не відповідає наданим документам, оскільки в анкеті-заяві позичальника не зазначено, про яку проценту ставку домовились сторони, а позивач не обґрунтував, чому застосовує проценту ставку в розмірі 3,6 % на місяць. Відносно частини вимог сплив строк позовної давності.

Крім того, представник відповідача надала клопотання про розстрочення виплат за рішення суду, згідно якого в разі, якщо суд знайде підстави для задоволення позову повністю чи частково, відповідач просить розстрочити виплати за рішенням суду із розрахунку 1000,00 грн. на місяць до повного погашення заборгованості. В обґрунтування клопотання зазначила, що відповідач у 2021 переніс інсульт. Після 24.02.2022 переїхав до м. Люботин, де був зареєстрований в якості внутрішньо переміщеної особи. На початку 2023 його стан здоров`я знову погіршився, він знаходися на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні. Пенсія відповідача складає 2093,00 грн. на місяць. Крім того, як внутрішньо переміщена особа відповідач отримує допомогу в розмірі 2000,00 грн. Інші доходи у відповідача відсутні. Таким чином, щомісячний дохід відповідача складає 4093,00 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні 14.06.2023 заперечувала проти позову у повному обсязі з підстав, зазначених у відзиві. Просила застосувати строк позовної давності, а в разі задоволення позову задовольнити клопотання про розстрочення виконання рішення суду.

Представник позивача в судові засідання, у тому числі 14.06.2023, не з`явився, про час, дату та місце судових засідань повідомлявся належним чином. У позовній заяві, а також клопотанні просив розглядати справу за його відсутності.

Оскільки представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для залишення позову без розгляду у зв`язку з неявкою представника позивача. Ураховуючи необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для розгляду справи за його відсутності.

Фактичні обставини та докази, на підставі яких вони встановлені

Позивачем відповідно до заяви відповідача від 28.04.2014, останньому надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Представником відповідача під час розгляду справи не заперечувався факт підписання відповідачем вказаної заяви.

Відповідно до наданої позивачем довідки, максимальний розмір кредитного ліміту, що був встановлений відповідачу, складав 35000,00 грн.

Згідно наданої позивачем довідки, остання кредитна картка «Універсальна голд» видана відповідачу на строк до 03/24.

Відповідно до наданої позивачем виписки за договором, відповідач користувався наданим кредитним лімітом, остання операція ним здійснена 07.02.2023.

Згідно розрахунку заборгованості, виконаного позивачем, у відповідача станом на 13.02.2023 утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 34961,28 грн.

Застосовне законодавство та релевантна судова практика

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1054 ЦК України також передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу, які регулюють відносини позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору.

Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.01.2023 у справі № 209/3103/21, банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Отже, наявний у матеріалах справи розрахунок кредитної заборгованості відповідача та виписки з його рахунків є належними доказами наявності заборгованості позичальника.

У вказаній постанові Верховним Судом також зазначено, що стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, заявлений стороною позивача. Враховуючи, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», висновки суду апеляційної інстанції про недоведеність вимог у частині розміру заборгованості є необґрунтованими.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Велика Палата Верховного Суду вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачкою та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 18 лютого 2011 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Згідно п. 2 ч. 7 ст. 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїз Торія проти Іспанії", від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України»).

Позиція суду

Щодо заборгованості за кредитом

Суд вважає доведеним, що позивачем відповідно до заяви відповідача від 28.04.2014 останньому надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Вказана обставина підтверджується в тому числі даними розрахунку заборгованості та даними виписки за договором (виписки за картковими рахунками), згідно яких відповідач користувався кредитом (знімав готівкові кошти в банкоматі, оплачував продукти в магазинах, поповнював мобільний телефон, придбавав товари для домашніх тварин, оплачував комунальні послуги).

Вказані докази, надані позивачем, а саме розрахунок заборгованості та виписка за договором (виписка за картковими рахунками), є належними доказами наявності заборгованості позичальника, що підтверджується вищезазначеними висновками щодо застосування норм права Верховного Суду (постанова від 25.01.2023 у справі № 209/3103/21).

При цьому, заперечуючи проти задоволення позову в цій частині, представник відповідача всупереч засад змагальності та диспозитивності цивільного судочинства не надала суду власний розрахунок заборгованості за кредитом (тілом кредиту), не зазначила, в чому саме виконаний позивачем розрахунок вказаної заборгованості є помилковим та необґрунтованим.

Таким чином, стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості за кредитом (тілом кредиту), заявлений стороною позивача. Враховуючи, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», доводи представника відповідача про недоведеність вимог у частині розміру заборгованості за кредитом у сумі 34961,28 грн. є необґрунтованими (аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Верховного Суду від 25.01.2023 у справі № 209/3103/21).

Ураховуючи наведене, суд відхиляє доводи представника відповідача щодо наявності підстав для повної відмови в позові, та задовольняє позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 34961,28 грн.

Доводи представника відповідача відносно того, що позивач не посвідчив належним чином більшу частину поданих доказів, суд відхиляє, оскільки 25.05.2023 судом отримані належним чином засвідчені копії довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідача, а також довідки щодо номерів карток, виданих на ім`я відповідача, їх дати відкриття, терміну дії, типу картки.

Щодо позовної давності

Доводи представника відповідача щодо застосування позовної давності, зокрема до вимог про стягнення заборгованості за кредитом, суд відхиляє з огляду на таке.

Згідно наданої позивачем довідки, відповідачу декілька разів переоформлювалась кредитна картка. Термін дії останньої кредитної картки визначений до 03/24.

Таким чином, станом на час звернення позивача до суду з даним позовом, а також станом на час вирішення справи строк дії кредитної картки, виданої відповідачу у відповідності до укладеного між сторонами договору, не закінчився та вказана кредитна картка є діючою.

Крім того, згідно виписки за договором, останнє поповнення карткового рахунку відповідача з метою погашення заборгованості було здійснено 07.02.2023 (поповнення на суму 1000,00 грн., внаслідок чого заборгованість зменшилась з 40377,08 грн. до 39377,08 грн).

Вказані дії відповідача щодо погашення заборгованості, які мали місце 07.02.2023, свідчать про визнання ним свого боргу та обов`язку щодо сплати заборгованості за кредитним договором, укладеним з позивачем. Вказані обставини є підставою для перериву перебігу позовної давності та обумовлюють його перебіг заново (ст. 264 ЦК України).

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для застосування позовної давності до вимог про стягнення заборгованості за кредитом.

Щодо стягнення процентів

В заяві, підписаній відповідачем, відсутні умови щодо нарахування позивачем процентів та їх розміру.

Сплату процентів передбачено Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» і Умовами та Правилами надання банківських послуг в Приватбанку.

Судом під час дослідження наданих позивачем Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг встановлено, що вказані документи не містять підпису відповідача та будь-яких інших даних, з яких суд мав би можливість достовірно встановити, що саме вказана редакція зазначених документів була пред`явлена відповідачу для ознайомлення під час укладення кредитного договору та погоджена ним у встановленому законом порядку.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем всупереч вимог ст. 12, 13, 81 ЦПК України не доведено, що умовами укладеного між сторонами кредитного договору було передбачено право позивача нараховувати відповідачу проценти за порушення умов вказаного договору.

За таких обставин, враховуючи вказані вище висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитом у розмірі, визначеному позивачем.

Ураховуючи наведене, суд відмовляє в позовних вимогах в частині стягнення процентів у розмірі 4415,80 грн.

Оскільки у вимогах про стягнення процентів відмовлено по суті, у суду відсутні підстави надавати оцінку доводам представника відповідача щодо спливу позовної давності відносно вказаних вимог.

Щодо розстрочення виконання рішення

Як вбачається з наданих представником відповідача доказів, відповідач станом на час ухвалення рішення отримує пенсію в розмірі 2093,00 грн. (довідка про доходи № 371328), є внутрішньо переміщеною особою (довідка від 02.04.2022 № 6432-).

Ураховуючи вказані обставини, суд вважає за можливе на підставі п. 2 ч. 7 ст. 265, ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочити виконання даного рішення.

Одночасно суд не вбачає підстав для розстрочення виконання рішення з розрахунку 1000,00 грн. на місяць, про що просила представник відповідача, оскільки згідно ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення.

Ураховуючи наведене, суд розстрочує виконання рішення на максимальний строк, визначений чинним законодавством України, на саме на 1 рік.

Позивачем під час пред`явлення позову сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини позовних вимог суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір у розмірі 2383,01 грн.

Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України

УХВАЛИВ

Позов Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрація місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (адреса: м. Дніпро, вул. набережна Перемоги, буд. 50, , рах. № НОМЕР_2 , МФО № 305299) грошові кошти в розмірі в розмірі 34961,28 грн. (тридцять чотири тисячі дев`ятсот шістдесят одна гривня двадцять вісім копійок).

В іншій частині позову відмовити.

Розстрочити виконання рішення суду строком на 12 (дванадцять) місяців, встановивши, що грошові кошти в сумі 34961,28 грн. (тридцять чотири тисячі дев`ятсот шістдесят одна гривня двадцять вісім копійок) стягуються з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрація місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (адреса: м. Дніпро, вул. набережна Перемоги, буд. 50, , рах. № НОМЕР_2 , МФО № 305299) в наступні строки та порядку: в перший та наступні 10 (десять) місяців після набрання даним рішенням законної сили стягуються 2900,00 грн. (дві тисячі дев`ятсот гривень) щомісячно, після чого протягом 12 (дванадцятого) місяця з дати набрання рішенням законної сили стягуються грошові кошти в сумі 3061,28 грн. (три тисячі шістдесят одна гривня двадцять вісім копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрація місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (адреса: м. Дніпро, вул. набережна Перемоги, буд. 50, , рах. № НОМЕР_2 , МФО № 305299) понесені останнім судові витрати в загальному розмірі 2383,01 грн. (дві тисячі триста вісімдесят три гривні одна копійка).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 20.06.2023.

Суддя Д.А. Крівцов