Справа № 758/5132/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2023 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Головчака М. М.,

за участю секретаря судового засідання - Губенко О. М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «УКРСИББАНК» про зобов`язання здійснити перерахунок грошових коштів в рахунок погашення тіла кредиту та здійснити перерахунок заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до АТ «УКРСИББАНК» про зобов`язання здійснити перерахунок грошових коштів в рахунок погашення тіла кредиту та здійснити перерахунок заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що між нею та АТ «УКРСИББАНК» укладено Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № НОМЕР_1 від 15.09.2021, згідно з якого їй надано кредит у розмірі 75 400,00 грн на споживчі цілі, шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок, відкритий в АТ «УКРСИББАНК», в сумі 400,00 грн на оплату страхового платежу відповідно до умов Договору добровільного страхування позичальника. Кредит надано строком до 15.09.2025.

Однак, за Договором згідно з графіком платежів, наданих банком, до сум, що підлягають сплаті, включається сплата комісії за управління кредитом в розмірі 2639, 00 грн (щомісяця, що в підсумку складає 126 672, 00 грн. Включення до сплати за кредитом сплату комісії за управління кредитом позивач вважає незаконним.

Вказує, що в день звернення до суду, в рахунок погашення кредиту, нею сплачено 18 544, 46 грн в період з 15.09.2021 р. по 04.04.2023 за Договором.

Проте, ОСОБА_1 вважає, що Договір, укладений між нею та АТ «УКРСИББАНК» є таким, що порушує її права як споживача та підлягає визнанню недійсним в частині нарахування комісії за управління кредитом.

Ухвалою суду від 29 травня 2023 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

14 червня 2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій представник відповідач вказав, що ними позовні вимоги не визнаються в повному обсязі оскільки обставини та норми матеріального права, на якій посилається позивач у своєму позові, є безпідставними та необґрунтованими, не відповідають вимогам чинного законодавства, з огляду на що позовна заява задоволенню не підлягає.

Вказав, що сторони договору самостійно погодили його умови, у тому числі по сплаті комісії, які підлягають виконанню, а позивач дійшов необґрунтовано висновку про те, що пункт 3.11 кредитного договору протирічить чинному законодавству.

Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, заслухавши думку сторін, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 5 ЦПК України визначено, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 15.09.2021 між АТ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № НОМЕР_1 . Відповідно до умов Кредитного договору, сума кредиту становить 75 400,00 грн. Кредит надається Позичальнику без застави.

Надання кредиту здійснюється у термін не пізніше, ніж 30 календарних днів з моменту підписання Договору

Повернення кредиту, плати за кредит, інших платежів здійснюється у відповідності з Правилами на рахунок № НОМЕР_2 в АТ «УКРСИББАНК» або на умовах договірного списання, передбаченого цим Договором та Правилами.

Відповідно до п. 3.8 Договору за користування кредитними коштами відповідач зобов`язався сплатити проценти у розмірі 0,00001% річних, та відповідно п. 3.9 за користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений Кредитним договором термін, процентна ставка встановлюється у розмірі 7,00001% річних, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу Позичальника за Кредитним договором, та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня несплати або не повної сплати платежу встановленого у Кредитному договорі і нараховується до моменту погашення такої заборгованості.

Відповідач надав Позичальнику кредит (грошові кошти), а Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов Договору та Правил (п. 2.1)

У своєму позові Позивач заявляє позовні вимоги щодо перерахунку заборгованості за кредитом та графіку погашення кредиту, наполягає на виключенні оплати за комісію за управління кредитом і вважає, що нарахована комісія порушує її права, як споживача передбачені положеннями ч.2. ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та зазначає, що комісія банком нараховувалась за дії, які Банк здійснює на власну користь, а тому підлягає визнанню недійсним в частині в частині нарахування та стягнення комісії.

Відповідно до пункту 3.11. Кредитного договору встановлено, що Позичальник сплачує Банку комісії відповідно до умов цього Договору та Додатку №1 до договору, який є його невід`ємною частиною.

Отже, сторони договору самостійно погодили його умови, у тому числі по сплаті комісій, які підлягають виконанню.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У відповідності до ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. З урахуванням вищезазначеного до переліку супутніх послуг, які можуть бути надані споживачеві при наданні банком споживчого кредиту, зокрема, можуть відноситися: відкриття поточного (карткового) рахунку, здійснення розрахунково-касового обслуговування, забезпечення обслуговування кредитної заборгованості тощо.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.6. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління НБУ від 10 травня 2007 року № 168, передбачають, що банки зобов`язані в кредитному договорі або додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх сукупних послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача, зазначивши таке: перелік, розмір всіх комісій банку, що пов`язані з наданням, обслуговуванням і погашенням кредиту, в тому числі комісії з обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування тощо, і не мать права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку, зокрема за Дій, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача

Частиною 4 ст. 1068 ЦК України передбачено, що клієнт зобов`язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність» передбачає, що комерційні банки самостійно встановлюють процентні ставки та комісійну винагороду по своїх операціях.

3 урахуванням вищезазначеного, до переліку супутніх послуг, які можуть бути надані споживачеві при наданні банком споживчого кредиту, зокрема, можуть відноситися: відкриття поточного (карткового) рахунку, здійснення розрахунково-касового обслуговування, забезпечення обслуговування кредитної заборгованості тощо.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договором) між клієнтом та банком.

3 урахуванням викладених норм закону обслуговування кредитної заборгованості є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії.

Договір був підписаний сторонами без будь-яких зауважень чи застережень щодо його умов.

Крім того, в разі незгоди з умовами кредитного договору Позичальник мала можливість скористатись своїм правом, визначеним Законом України «Про захист прав споживачів», відповідно до якого споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Проте таким правом Позичальник не скористалася, що свідчить про її згоду з усіма умовами договору, про що також свідчить часткове виконання договору.

Разом з цим, що Кредитний договір не визнаний недійсним та підлягає обов`язковому виконанню сторонами.

Відповідно до ст. 204 ЦКУ правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Положення статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» були змінені, враховуючи зазначене, положення Закону України «Про захист прав споживачів» та визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено комісію, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування», отже, має застосовуватися той нормативно-правовий акт, який набув чинності на момент виникнення спірних правовідносин та в іншій частині відміняє дію попереднього нормативно-правового акту, тобто застосуванню підлягає Закон України «Про споживче кредитування».

У відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно до ч.2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» зазначено, що для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом.

До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про споживче кредитування», передбачено, що метою цього Закону є захист прав та законних інтересів споживачів і кредитодавців, створення належного конкурентного середовища на ринках фінансових послуг та підвищення довіри до нього, забезпечення сприятливих умов для розвитку економіки України, гармонізація законодавства України із законодавством Європейського Союзу та міжнародними стандартами.

Стаття 3 Закону України «Про споживче кредитування» визначає, що цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті.

Статтею 14 цивільного кодексу України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не с обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування с обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи по суті та не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позову..

Керуючись вимогами Закону Країни «Про споживче кредитування», ст.ст. 11, 12, 13, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 7, 10-13, 18, 43, 44, 49, 76-83, 133, 141, 174, 175, 179, 187, 206, 258, 263, 265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства «УКРСИББАНК» про зобов`язання здійснити перерахунок грошових коштів в рахунок погашення тіла кредиту та здійснити перерахунок заборгованості - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М. М. Головчак