Справа № 466/1833/18
Провадження № 2/466/57/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«06» грудня 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Кавацюка В.І.

при секретарі Молінській С.В., Настасяк Б.І., Хомляк О.П.

учасники справи: позивач Шевченківська районна адміністрація Львівської

міської ради

відповідач ОСОБА_1

третя особа Львівська міська рада

третя особа ОСОБА_2

третя особа ЛКП «Балатон-409»

третя особа ОСОБА_3

третя особа Львівська міська рада

представники позивача Палайда-Тис О.М., Винницький В.В.

представник третьої особи Львівської міської ради - Балюєв С.

представник третьої особи ОСОБА_2 адвокат Говенко І.І.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за первісним позовом Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог - ОСОБА_2 , ЛКП «Балатон-409», ОСОБА_3 , Львівська міська рада про зобов`язання до вчинення дій демонтажу самочинного будівництва та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_2 про безпідставність позовних вимог,

у с т а н о в и в:

У березні 2018 року Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради (далі Шевченківська районна адміністрація, позивач) пред`явила в суд позов до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_2 , про зобов`язання до вчинення дій демонтажу самочинного будівництва.

Як на підставу своїх вимог позивач зіслався, зокрема, на те, що будинок АДРЕСА_1 перебуває на балансі та обслуговуванні ЛКП «Балатон-409». Квартира АДРЕСА_2 згаданого будинку складалася із житлової кімнати площею 14,6 кв.м, кухні площею 9,3 кв.м.

Наймач даної квартири відповідач ОСОБА_1 самочинно добудував до квартири житлову кімнату площею 10,8 кв.м та збудував самочинно сарай площею 11,76 кв.м..

Відповідно до п.3.1. «Положення про порядок врегулювання питань з самочинного будівництва у м. Львові», затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09.09.2011 № 835, розгляд питань за фактами здійсненого (здійснюваного) фізичними та юридичними особами самочинного будівництва (реконструкції) об`єктів за підвідомчістю справ здійснює районна адміністрація відповідного району, у якому здійснено (здійснюється) самочинне будівництво.

Відповідно до п. п. 1.6.3, 1.6.5. «Положення про порядок врегулювання питань з самочинного будівництва у місті Львові», затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 835 від 09.09.2011 самочинним будівництвом є зокрема, нове будівництво, розширення будинків або споруд без дозволу виконавчого органу міської ради, без належно затвердженої проектної документації, без дозволу інспекції Державного архітектурно - будівельного контролю у Львівській області на виконання будівельних робіт; перепланування (реконструкція, капітальний ремонт, реставрація) та переобладнання житлових будинків, житлових приміщень за рахунок ліквідації або влаштування таких архітектурно-конструктивних елементів як перегородки, вікна, двері; встановлення (будівництво) тамбурів, сіней, балконів, лоджій, веранд та інше без влаштування фундаментів, а також інженерного обладнання, без дозволу виконавчого органу міської ради і належно затвердженої проектної документації або з істотним відхиленням від проекту.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч.2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Положеннями ч.7 ст.376 ЦК України передбачено, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України.

Шевченківська районна адміністрація є виконавчим органом Львівської міської ради та діє відповідно до ухвали від 14.07.2016 №777 «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради» та відповідно до «Положення про Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради», затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 01.11.2016 № 977.

У своїй діяльності районна адміністрація керується Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, ухвалами міської ради, рішеннями виконавчого комітету, розпорядженнями Львівського міського голови, іншими нормами чинного законодавства України.

Відповідно до п.4.50 «Положення про Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради», затвердженого рішенням виконавчого комітету від 01.11.2016 року № 977, до повноважень районної адміністрації належить розгляд питань та вжиття заходів у порядку, встановленому виконавчим комітетом, щодо фактів самовільного будівництва (погодження, приведення до попереднього стану, демонтажу тощо); звернення до судових органів з позовними заявами щодо фактів самочинного будівництва ( п.4.66 згаданого Положення).

Отже, відповідачем ОСОБА_1 , в порушення вищезгаданих норм законодавства України та актів органів місцевого самоврядування, самочинно до квартири АДРЕСА_3 добудовано житлову кімнату площею 10,8 кв.м. та сарай площею 11,76 кв.м.

З огляду на наведені в позовній заяві обставини та норми матеріального процесуального права, просить ухвалити рішення, яким зобов`язати відповідача ОСОБА_1 демонтувати самочинно добудовану до квартири АДРЕСА_3 житлову кімнату площею 10,8 кв.м та сарай площею 11,76 кв.м.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 березня 2018 року позовну заяву Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 про зобов`язання до вчинення дій демонтажу самочинного будівництва було передано для розгляду судді Шевченківського районного суду м. Львова Федоровій О.Ф.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Федорової О.Ф. від 29 березня 2018 року вищевказану позовну заяву Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради було прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження.

16 квітня 2018 року та 20 квітня 2018 року відповідач ОСОБА_1 подав заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що вимоги позивача до нього є безпідставні та необґрунтовані. Реконструкцію квартири проведено у 1985 1987 роках його матір`ю ОСОБА_4 , яка була основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_3 . Квартира експлуатується в реконструйованому стані понад 30 років, планування квартири відповідає технічному паспорту, виданому ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 10 вересня 2010 року. Після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у 1989 році йому було відмовлено у перереєстрації, а в подальшому і в приватизації реконструйованої квартири через добудову.

Зазначає, що відповідно до ст. 376 ЦК України відповідальність за самочинне будівництво несе особа, яка здійснила чи здійснює самочинне будівництво. Крім цього, вважає, позивач пропустив строки позовної давності, встановлені ст.257 ЦК України.

На підставі викладеного, просив ухвалити рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

Ухвалою підготовчого судового засідання Шевченківського районного суду м.Львова від 20 квітня 2018 року судом залучено в якості третьої особи ЛКП «Балатон-409»

20 квітня 2018 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду зустрічну позовну заяву до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради та ОСОБА_2 , у якому зазначив про безпідставність первісного позову Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, вказав, що Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради немає юридичних законних підстав вимагати від нього здійснити демонтаж самочинного будівництва. Вважає, що первісний позов поданий на підставі нікчемного документу акта від 05 березня 2018 року, в якому висловлено припущення, що він, ОСОБА_1 , самовільно добудував житлову кімнату площею 10,8кв.м. і сарай до квартири АДРЕСА_3 . З цим актом не ознайомлений і під ним не підписувався, і взагалі в цьому році у його квартирі ніяка комісія ніяких обстежень не проводила. Просив постановити рішення про закриття провадження у справі.

Ухвалою підготовчого судового засідання Шевченківського районного суду м.Львова від 21 травня 2018 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою підготовчого судового засідання Шевченківського районного суду м.Львова від 15 червня 2018 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_3 , яка проживає в квартирі АДРЕСА_4 , закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

06 серпня 2018 року третя особа ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Говенко І.І., подав письмове пояснення щодо заявлених відповідачем ОСОБА_1 позовних вимог в зустрічному позові та зазначив про таке.

ОСОБА_2 є мешканцем та власником квартири АДРЕСА_5 . Вказаний факт, як вбачається із поданих сторонами заяв по суті справи, ніяким не заперечується, а відтак не потребує додаткового доказування.

Між учасниками цієї справи спори з приводу тих чи інших правовідносин не поодиноке явище.

ОСОБА_1 , обґрунтовуючи порушення своїх прав пунктом 1 рішення виконавчого комітету Шевченківської районної ради народних депутатів м. Львова, Львівської області №326 від 11.07.1989 року декларує лише те, що, на його думку, такий акт органу місцевого самоврядування не відповідає законові і порушує його права як власника.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, ОСОБА_1 покликається на норми ст.393 ЦК України, відповідно до ч.1 якої правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

В той же час, ОСОБА_1 не долучено до позовної заяви доказів того, що він є власником квартири АДРЕСА_3 з врахуванням прибудови, дозвіл на здійснення якої скасовано оскарженим рішенням.

Крім того, ним не надано також доказів того, що така прибудова дійсно була здійснена в повному обсязі у період з 10.06.1986 року до 12.08.1986 року, як не надано і доказів того, що попереднім власником його квартири було розроблено відповідну проектно-кошторисну документацію на виконання рішення №260 від 10.06.1986 року.

Також, в зустрічному позові не вказано, яким саме нормам закону не відповідає оспорений ним акт органу місцевого самоврядування та в чому саме полягає порушення його прав, як власника на здійснену добудову, оскільки докази про те, що він, ОСОБА_1 , є власником здійсненої прибудови не подано.

Відтак, на підставі вищевказаного, слід дійти висновку про безпідставність та необґрунтованість заявленого ОСОБА_1 зустрічного позову та в його задоволенні слід відмовити.

Вважає за необхідне зазначити, що у справі №2-2367/11 розглядався спір за позовом Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_3 , треті особи: Львівська міська рада, ЛКП «Балатон-409», ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 про зобов`язання приведення добудови до квартири до розмірів визначених рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної ради народних депутатів від 12.08.1986 року №343 та позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Шевченківська районна адміністрація ЛМР, Львівська міська рада, ЛКП «Балатон-409» про зобов`язання до вчинення дій.

15 липня 2013 року у вказаній справі Шевченківським районним судом м. Львова було ухвалено рішення, яким позови Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради та ОСОБА_2 задоволено. Зазначеним вище рішенням суду першої інстанції зобов`язано відповідача ОСОБА_3 привести добудову до квартири АДРЕСА_4 до розмірів визначених рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної ради народних депутатів від 12.08.1986 року №343 та зобов`язано демонтувати покрівлю добудови до зазначеної квартири і не чинити перешкод у проведенні робіт з надбудови до квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_2 згідно рішення виконавчого комітету Шевченківської районної ради народних депутатів від 12.08.1986 року.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 24 жовтня 2013 року було скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 15липня 2013 року та ухвалено нове, яким в позовах Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради та ОСОБА_2 було відмовлено. Мотиви за яких суд апеляційної інстанції дійшов такого висновку, полягають у тому, що позовні вимоги про приведення добудови до квартири АДРЕСА_4 до розмірів визначених рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної ради народних депутатів від 12.08.1986 року №343 є безпідставними, так як таке рішення відмінено рішенням цього ж виконкому №326 від 11.07.1989 року.

ОСОБА_1 , який був присутній під час розгляду справи №2-2367/11 апеляційним судом знав чи повинен би був знати про існування рішення виконавчого комітету Шевченківської районної ради народних депутатів №326 від 11.07.1989 року щонайпізніше у листопаді 2013 року.

Після заявленого відповідачем ОСОБА_1 відводу судді Федоровій О.Ф., протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 листопада 2018 року справу передано для розгляду судді Кавацюку В.І.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Кавацюка В.І. від 12 листопада 2018 року вищевказану в цивільну справу №466/1833/18 прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

В судовому засіданні 14 грудня 2018 року за клопотанням представника позивача Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради Палайди-Тис О.М. залучено до участі в справі в якості третьої особи Львівську міську раду.

В судовому засіданні 01 жовтня 2019 року та 30 вересня 2021 року представник позивача Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради Палайда-Тис О.М. первісний позов підтримала, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві, в зустрічному позові просила відмовити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні 01 жовтня 2019 року та 30 вересня 2021 року проти задоволення первісного позову заперечив, зіславшись на викладені у його запереченнях обставини та просив зустрічний позов задовольнити..

Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_7 в судовому засіданні 01 жовтня 2019 року та 30 вересня 2021 року проти задоволення первісного позову не заперечили, у зустрічному просили відмовити, зіславшись на обставини, викладені в письмових поясненнях. ОСОБА_2 також пояснив, що він проживає в квартирі АДРЕСА_5 , яка розташована на третьому поверсі будинку. На другому поверсі під його квартирою проживає ОСОБА_3 , а на першому поверсі ОСОБА_1 . Він також хотів зробити добудову до своєї квартири, як це зробили мешканці другого та першого поверхів, однак ОСОБА_1 не дає можливості дослідити міцність фундаменту, а первісний позов Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради він підтримує.

Представник третьої особи Львівської міської ради Балюєв С.В. в судовому засіданні 01 жовтня 2019 року первісний позов підтримав, проти зустрічного заперечив.

В судове засідання, яке після оголошення перерви було призначено на 06 грудня 2023 року о 10.30 год. учасники справи та їх представники не з`явились, хоч про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені та від представника позивача Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради Винницького В.В. та відповідача ОСОБА_1 подані заяви, з яких вбачається, що вони просять завершувати розгляд справи у їх відсутності.

У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування підготовчого судового засідання 06 грудня 2023 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення учасників процесу та їх представників, з`ясувавши обставини на які сторони покликаються як на підставу своїх вимог і заперечень, справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч.ч.1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Положеннями ч.ч.1-4 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Аналогічні приписи щодо обов`язку доказування і подання доказів також зазначено в ч.1 ст. 81 цього Кодексу.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з положеннями ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

За змістом ч.1 ст. 78 цього Кодексу суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Відповідно до ст. ст. 79, 80 ЦПК України, які регулюють достовірність та достатність доказів, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до положень ч.2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Положеннями ч.2 ст. 16 ЦК України передбачено способи захисту цивільних прав та інтересів, якими, зокрема, можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в квартирі АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї та прописку ЛКП «Балатон-409» №3498 від 01 березня 2018 року.

Рішенням виконкому Шевченківської районної Ради народних депутатів м.Львова №260 від 10 червня 1986 року було надано дозвіл наймачу квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_4 , яка є матір`ю відповідача ОСОБА_1 , провести добудову до займаної нею квартири, яка розташована на першому поверсі будинку, обладнавши в прибудові кухню і комунальні вимоги, а існуючу кухню переобладнати на житлову кімнату.

Рішенням виконкому Шевченківської районної Ради народних депутатів м.Львова №343 від 12 серпня 1986 року також було надано дозвіл мешканцям квартири АДРЕСА_6 , яка розташована на другом поверсі будинку, та квартири АДРЕСА_5 , на проведення добудов до займаних ними квартир, в яких обладнати кухню і комунальні вигоди, а існуючі кухні переобладнати під житлові кімнати.

Вищевказаним рішенням, зокрема, дозволено мешканцю квартири АДРЕСА_6 ОСОБА_8 , яка є матір`ю третьої особи по справі ОСОБА_3 , та мешканцю квартири АДРЕСА_7 ОСОБА_9 , яка є тіткою третьої особи по справі ОСОБА_2 провести добудову відповідно до квартир АДРЕСА_6 та АДРЕСА_5 , що розташована на другому та третьому поверсі цього будинку розміром 4,95x3,6 м, аналогічно добудові, яку дозволено провести до квартири АДРЕСА_2 на першому поверсі будинку. Також зобов`язано мешканців квартир АДРЕСА_6 та АДРЕСА_5 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 через спеціалізовану проектну організацію виготовити проект на проведення добудови і погодити його у встановленому порядку.

В подальшому рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної ради народних депутатів від 11 липня 1989 року № 326 було відмінено вищевказані рішення виконкому Шевченківської районної Ради народних депутатів м.Львова від 10 червня 1986 року №260 та від 12 серпня 1986 року №343 в частині, що стосується добудов до будинку АДРЕСА_1 . Рішення ґрунтувалось на тому, що прибудова до будинку висотою три поверхи буде вимагати конструктивного пов`язання прибудови будинку, значним об`ємом земляних робіт, а також використання механізмів, яке обмежене вузьким в`їздом в подвір`я будинку та створення незручностей іншим мешканцям. Крім того, в рішенні райвиконкому зазначено, що під прибудову мешканець першого поверху ОСОБА_4 (квартира АДРЕСА_2 ) не заклав відповідного фундаменту, товщина конструкції стін менше нормативної і конструктивно, така прибудова до квартир другого та третього поверхів є неможливою.

Судом встановлено, що на час прийняття виконком Шевченківської районної ради народних депутатів від 11 липня 1989 року № 326 прибудови до квартир АДРЕСА_2 на першому поверсі (в якій в даний час проживає відповідач ОСОБА_1 ) та до квартири АДРЕСА_6 на другому поверсі (в якій в даний час проживає третя особа ОСОБА_3 ) в будинку АДРЕСА_1 вже були проведені. Мешканці квартири АДРЕСА_7 цього будинку прибудови до своєї квартири не проводили.

При розгляді справи також встановлено, що у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебувала цивільна справа №1328/4634/2012 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_5 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання права власності та визнання розпорядження протиправним.

23 листопада 2012 року у даній справі Шевченківським районним судом м.Львова ухвалено рішення, яким позов задоволено частково та визнано протиправним розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради №420 від 24 травня 2011 року «Про приведення добудови до розмірів, визначених рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної Ради народних депутатів м. Львова від 12.08.1986 р. №343».

Дане рішення суду оскаржував ОСОБА_2 та ухвалою Апеляційного суду Львівської області 26 березня 2013 року рішення суду першої інстанції залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

У вищевказаному рішенні Шевченківського районного суду м. Львова в цивільній справі №1328/4634/2012 зазначено, зокрема, про наступні обставини, які були встановлені в процесі судового розгляду:

«На замовлення третьої особи ОСОБА_3 «НДІ проектреконструкція» виготовив проект впорядкування квартири АДРЕСА_4 та технічні висновки про стан квартири.

Управління архітектури департаменту містобудування Львівської міської ради листом від 18.11.2011р. повідомило, що не заперечує проти подальшої експлуатації надбудови до квартири АДРЕСА_4 .

З технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_6 вбачається, що проведена добудова до квартири має внутрішні розміри 5,17х4,07м, зовнішні розміри відсутні.

Розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради №420 від 24.05.2011р. «Про приведення добудови до розмірів, визначених рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної ради народних депутатів від 12.08.1986р. №343» зобов`язано ОСОБА_3 у місячний строк привести проведено добудову до квартири АДРЕСА_4 до розмірів, визначених у рішенні виконавчого комітету Шевченківської районної ради народних депутатів м. Львова від 12.08.1986р. №343.

Однак у рішенні виконавчого комітету №343, на яке йде покликання, вказано, що добудова повинна бути проведена аналогічно добудові до квартири АДРЕСА_2 .

Судом встановлено, що добудова до квартири АДРЕСА_6 проведена аналогічно добудові до квартири АДРЕСА_2 ».

Під час розгляду справи також встановлено, що у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова також перебувала цивільна справа №2-2367/11 за позовом Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_3 , треті особи: Львівська міська рада, ЛКП «Балатон-409», ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 про зобов`язання приведення добудови до квартири до розмірів визначених рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної ради народних депутатів від 12.08.1986 року №343 та позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, Львівська міська рада, ЛКП «Балатон-409» про зобов`язання до вчинення дій.

15 липня 2013 року у вказаній справі Шевченківським районним судом м. Львова було ухвалено рішення, яким позови Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради та ОСОБА_2 задоволено.

Вказаним рішенням суду зобов`язано відповідача ОСОБА_3 привести добудову до квартири АДРЕСА_4 до розмірів визначених рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної ради народних депутатів від 12.08.1986 року №343 та зобов`язано демонтувати покрівлю добудови до зазначеної квартири і не чинити перешкод у проведенні робіт з надбудови до квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_2 згідно рішення виконавчого комітету Шевченківської районної ради народних депутатів м. Львова від 12.08.1986 року.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 24 жовтня 2013 року було скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 15липня 2013 року та ухвалено нове, яким в позовах Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради та ОСОБА_2 було відмовлено. Мотиви за яких суд апеляційної інстанції дійшов такого висновку, полягають у тому, що позовні вимоги про приведення добудови до квартири АДРЕСА_4 до розмірів визначених рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної ради народних депутатів від 12.08.1986 року №343 є безпідставними, так як таке рішення відмінено рішенням цього ж виконкому №326 від 11.07.1989 року.

З наведеного випливає, що третя особа по справі ОСОБА_3 , яка зареєстрована та проживає в квартирі АДРЕСА_4 , користується також прибудовою, яку здійснила в 1987 році її мати ОСОБА_8 до вищевказаної квартири. Зазначені прибудова розташована на другому поверсі на аналогічною прибудовою першого поверху до квартири АДРЕСА_2 цього будинку, в якій в даний час проживає відповідач ОСОБА_1 .

Отже, у випадку задоволення первісного позову Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради в справі №466/1833/18, яка розглядається судом, це призведе до істотного порушення житлових прав ОСОБА_3 , які гарантовані Конституцією України, та призведе до фактичного знищення прибудови до квартири на другому поверсі, право на користування якою було встановленими судовим рішеннями, які набрали законної сили.

Крім цього, відмовляючи в задоволенні первісного позову Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання до вчинення дій демонтажу самочинного будівництва, суд також враховує те, що позивачем не доведено, що спірна прибудова була проведена саме відповідачем ОСОБА_1 , з пояснень якого випливає що таку прибудову він не проводив та така була здійснена в 2005-2007 рр. його матір`ю ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Приписами ч.7 ст. 376 ЦК України передбачено, що разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Зі змісту вищевказаної норми права вбачається, що суд, при пред`явленні відповідного позову та за наявності для цього правових підстав, може прийняти рішення про знесення самочинного будівництва, а не про зобов`язання фізичної особи вчинити дії по такому знесенню.

Тобто, в даному випадку, на думку суду, позивачем також обрано не вірний спосіб захисту, шо є самостійною підставою для відмови у позові.

Як передбачено ч.7 ст.376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам, порушує права інших осіб, істотно порушує будівельні норми та правила орган місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, котра здійснила будівництво, провести відповідну перебудову.

Суду не подано жодних доказів, які б свідчили, що здійснення добудови до квартири АДРЕСА_3 з незначним перевищенням визначених зовнішніх розмірів добудови суперечить суспільним інтересам, порушує права інших осіб, істотно порушує будівельні норми та правила.

Що стосується зустрічного позову ОСОБА_1 , то такий також не підлягає до задоволення, оскільки чинним законодавством не передбаченого такого способу судового захисту шляхом пред`явлення позову - як визнання безпідставності вимог по первісному позову.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що первісний та зустрічний позови не підлягають до задоволення у зв`язку з їх безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 49, 76, 77, 78, 79, 81, 82, 83, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні первісного позову Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог - ОСОБА_2 , ЛКП «Балатон-409», ОСОБА_3 , Львівська міська рада про зобов`язання до вчинення дій демонтажу самочинного будівництва відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Шевченківської районної адміністрації, ОСОБА_2 про безпідставність позовних вимог відмовити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст судового рішення складено 07 грудня 2023 року.

Суддя В. І. Кавацюк