справа № 208/8506/23
№ провадження 2/208/1287/23
14 грудня 2023 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:
Головуючого, судді - Івченко Т.П.
За участю: секретаря судового засідання Паталахи І.О.,
Представника позивача Сальнікова Є.В.
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у місті Кам`янське Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк»до ОСОБА_1 «про стягнення коштів», -
1. Короткий зміст позовних вимог.
2.Позиція сторони позивача.
Обслуговування рахунку здійснюється на умовах і в порядку, передбаченому законодавством України, правилами міжнародної платіжної системи Visa International, правилами користування платіжною карткою, договором банківського рахунку.
24 вересня 2022 року на рахунок Відповідача помилково були зараховані кошти в розмірі 137967, 30 грн. замість правильної суми коштів 1379, 67 грн., за двома операціями переказу із-за кордону на загальну суму 15585685 малагасійських apiapi (MGA) замість дійсної суми переказу 155856, 85 малагасійських apiapi (MGA), з конвертацією цих коштів у Євро.
AT «ПУМБ» є учасником Міжнародної платіжної системи Visa International (далі за текстом - МПС Visa), яка внесена до реєстру платіжної інфраструктури, що ведеться Національним банком України, та відповідно до закону, нормативно-правових актів Національного банку України та правил платіжної системи має право здійснювати діяльність в Україні.
Відповідно до Закону України «Про платіжні послуги» строки виконання платіжних операцій у платіжних системах встановлюються правилами платіжних систем, але не можуть перевищувати строків, визначених цим Законом (частина шоста статті 47); правилами платіжної системи встановлюється, зокрема, схема виконання платіжних операцій, що використовується для виконання платіжних операцій (частина 10 статті 71).
Отримання грошових коштів Відповідачем за переказами із-за кордону у валюті малагасійський apiapi (MGA) здійснювалися за процедурою «Visa Fast Funds» (у перекладі на державну мову - «Віза Швидкі Гроші») відповідно до правил МПС Visa.
Переказ за процедурою «Visa Fast Funds» передбачає необхідність зарахування коштів держателям платіжних карток протягом не більше ніж 30 хвилин з моменту схвалення переказу.
Отже, відповідно до правил МПС Visa, при ініціюванні кожного переказу із-за кордону у малагасійських apiapi (MGA) на рахунок Відповідача, з використанням реквізитів платіжної картки МПС Visa, за таким переказом банком повинна бути забезпечена доступність коштів на рахунку отримувача (відповідача) не пізніше ніж 30 хвилин з моменту схвалення переказу, тобто до їх фактичного отримання від МПС Visa. Відповідно, банк повинен здійснити розрахунок грошової суми, на яку необхідно збільшити доступність коштів на рахунку, до фактичного надходження до банку коштів від МПС Visa за переказом.
Звертаємо увагу суду, що по усім переказам із-за кордону, що здійснені у валюті малагасійський apiapi (MGA), внаслідок рахункової помилки у програмному комплексі процесингового центру AT «ПУМБ» на рахунки отримувачів переказу зараховувалася грошова сума у стократному розмірі від ініційованої суми переказу.
Помилка в розрахунках обумовлена тим, що в програмному компоненті Integrated Transaction Management версії 4.5 (далі за текстом - Програма ІТМ), який є частиною програмного забезпечення процесингового центру AT «ПУМБ», неправильно визначено «параметр експоненти», який визначає скільки цифр у кінці суми переказу, який підлягає зарахуванню отримувачу, мають бути відокремлені комою. У «параметрі експоненти» замість значення «2» було вказано значення «0», що призвело до того, що програмне забезпечення ІТМ не ставило кому перед двома останніми цифрами суми транзакції для позначення останніх двох цифр як сантими.
Необхідність відокремлення двох останніх цифр суми транзакції комою від решти суми валютної транзакції MGA пояснюється тим, що мінімальною одиницею MGA є один сантим, що становить одну соту (1/100) валюти малагасійський apiapi (MGA). Якби програмні компоненти, що визначають «параметр експоненти», були реалізовані належним чином, останні дві цифри були б позначені як сантими, в результаті чого на рахунки отримувачів були б зараховані коректні суми транзакцій. Натомість, до моменту виявлення та усунення проблеми, на рахунки отримувачів були зараховані суми, що в сто разів перевищували фактичні суми, які мали б бути зараховані.
Наявність вищевказаної помилки в Програмі ІТМ, що використовується AT «ПУМБ» для управління транзакціями за платіжними картками, яка належить компанії Euronet USA, LLC (далі за текстом - Euronet) та підтримується нею, підтверджується листом компанії Euronet.
Наявність звернення AT «ПУМБ» щодо вищевказаної помилки в Програмі ІТМ, що використовується _АТ «ПУМБ» для управління транзакціями за платіжними картками, яка належить компанії Euronet USA, LLC та підтримується нею, підтверджується листом компанії Euronet.
Таким чином, внаслідок помилки в Програмі ІТМ, яка полягає у неправильно визначеному «параметрі експоненти», за одним переказом, що були зараховані на рахунок Відповідача, за базу розрахунку при їх конвертації у валюту Євро, було використано загальну суму у валюті малагасійський аріарі, збільшену в 100 разів, а саме: 15 585 685 малагасійських аріарі (MGA), замість дійсної суми переказу 155 856,85 малагасійських аріарі (MGA).
Тобто, наявність вказаної помилки, яка була усунена AT «ПУМБ» після її встановлення, стала подією, скориставшись якою ОСОБА_1 безпідставно набув майно, що належить Банку.
Несанкціонований овердрафт, який виник у зв`язку із помилковим зарахуванням коштів на рахунок ОСОБА_1 , є заборгованістю Відповідача перед банком, що не була обумовлена договором, та не була прогнозованою в розмірі та за часом виникнення, тобто ОСОБА_1 набув майно без достатніх правових підстав, які не носили та не були обумовлені договірним характером та є відносинами, що виникли у зв`язку з безпідставним отриманням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права, відповідно підлягають під дію глави 83 ЦК України (набуття, збереження майна без достатньої правової підстави).
Розрахунок суми переказів з використанням дійсних сум переказів на загальну суму
15 585 685 малагасійських аріарі (MGA) та помилкових сум переказів на загальну суму
155 856,85 малагасійських аріарі (MGA), наводиться у таблиці.
У Відповідача, у зв`язку із помилковим зарахуванням 24 вересня 2022 року коштів, виник несанкціонований овердрафт, які Відповідач протягом доби перерахував на карткові рахунки інших осіб.
Помилково зараховані кошти на рахунок Відповідача є коштами Банку, а не Відповідача, а тому підлягають поверненню Банку на підставі ст. 1212 ЦК України, оскільки отримані Відповідачем без достатніх правових підстав.
Згідно зі статтею 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.
Слід також звернути увагу на те, що Відповідач був достовірно обізнаним про здійснення 24 вересня 2022 року переказу та наявної технічної помилки.
Так, для можливості здійснення зазначених переказів з використанням технічних можливостей міжнародної компанії TransferGo (Швидкі гроші) необхідна обов`язкова реєстрація особи, в тому числі із зазначенням нею відомостей щодо фінансового номеру мобільного телефону, на який для підтвердження реєстраційних дій надсилається відповідне повідомлення, адреси його електронної пошти, його прізвища, ім`я та по батькові, числа, місяця та року народження, відомостей стосовно громадянства, повної інформації щодо шістнадцятизначного номеру картки, про строк її дії та секретного CVV-коду.
Лише за наслідком перевірки відомостей стосовно особи, наданих нею відомостей, їх перевірки на відповідність, здійснюється подальша реєстрація особи, що дає можливість у подальшому, з використанням даних цієї особи, наведених вище, здійснювати перекази з використанням технічних можливостей міжнародної компанії TransferGo (Швидкі гроші).
Після помилкового зарахування коштів в сумі, що в 100 раз перевищувала ініційовану суму переказу (підтверджується доказами, доданими до позовної заяви), Відповідач фактично отримав надлишкові кошти, які йому не належать, якими він в подальшому розпорядився на власний розсуд та досі не повернув їх Банку.
Листом від 28.10.2022 року за вихідним № КНО-1039 та листом від 19.12.2022 за вихідним № КНО-1216 AT «ПУМБ» з метою досудового врегулювання спору направляв Відповідачу вимоги за адресою місця реєстрації та місця проживання, які були вказані останнім у Заяві про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 303074217 від 10.02.2022 року, про сплату заборгованості за технічним (несанкціонованим) овердрафтом (Додаток 10).
Згідно до наявної інформації, що оприлюднена на веб-порталі AT «УКРПОШТА» щодо руху цієї кореспонденції, ці вимоги повернути з причин «Не вручення, за закінченням терміну зберігання».
Станом на дату звернення AT «ПУМБ» до суду безпідставно отримані Відповідачем грошові кошти у розмірі 73 241,88 грн. у добровільному порядку AT «ПУМБ» не повернуто.
З цих підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на їх користь безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 73 241,88 грн., а також судові витрати у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок, сплачений судовий збір.
3. Позиція сторони відповідача.
Відповідач, ОСОБА_1 не скористався своїм правом та не подав в строк, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття позовного провадження, відзив на позов, який має відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, та докази в підтвердження обставин, на яких ґрунтується заперечення, а також не подав зустрічний позов.
4. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи.
19.09.2023 року до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області звернулось Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» з позовною заявою до ОСОБА_1 «про стягнення коштів».
19.09.2023 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддям, справу передано в провадження судді Івченко Т.П.
05.10.2023 року Ухвалою судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області відкрито провадження по справі та справу призначеного до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
06.12.2023 року Представником позивача на електронну адресу суду подано заяву в якій він наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти заочного розгляду справи без участі відповідача.
06.12.2023 року Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська вирішено провести заочний розгляд справи.
Розгляд справи по суті відбувся 14.12.2023 року за участю представника позивача в режимі відеоконференції.
Відповідач, ОСОБА_1 ,будучи належним чином сповіщеним про дату, час та місце судового розгляду, згідно з вимогами ст.130 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, судові повістки - виклики направлялись відповідачу на останню відому суду адресу і в силу ст.131 ЦПК України, вважається доставленими, що підтверджується рекомендованими повідомленнями та довідками про доставлення SMS - повідомлень, які знаходяться в матеріалах справи та на підставі ст. 223 ЦПК України, суд вважає причини неявки відповідача неповажними, є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача, згідно вимог ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Як передбачено п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, враховуючи згоду представника позивача про розгляд справи у його відсутності у заочному порядку із ухвалення рішення при заочному розгляді справи на підставі поданих позивачем документів та повторної неявки у судове засідання належним чином повідомленого про день, час та місце судового розгляду справи відповідача і відсутності будь-яких заяв від нього, суд вважає за можливе постановити розглянути справу за відсутності відповідача із ухваленням заочного рішення.
У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.
Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.
5. Фактичні обставини встановлені судом.
З матеріалів справи вбачається, що AT «ПУМБ» є учасником Міжнародної платіжної системи Visa International (далі за текстом - МПС Visa), яка внесена до реєстру платіжної інфраструктури, що ведеться Національним банком України, та відповідно до закону, нормативно-правових актів Національного банку України та правил платіжної системи має право здійснювати діяльність в Україні.
Отримання Відповідачем грошових коштів у розмірі 136 587, 63 гри. (різниця між 137 967, 30 гри. та 1379, 67 грн.) без достатніх правових підстав внаслідок рахункової помилки у програмному комплексі процесингового центру AT «ПУМБ» та їх використання підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_2 у валюті Гривня
(номер банківської платіжної картки Visa Rewards PayWave Instant Issue № НОМЕР_3 ).
Наявність звернення AT «ПУМБ» щодо вищевказаної помилки в Програмі ІТМ, що використовується _АТ «ПУМБ» для управління транзакціями за платіжними картками, яка належить компанії Euronet USA, LLC та підтримується нею, підтверджується листом компанії Euronet, якою поставлено AT «ПУМБ» та підтримується Програма ІТМ, що забезпечує управління транзакціями з платіжними картками.
Листом від 28.10.2022 року за вихідним № КНО-1039 та листом від 19.12.2022 за вихідним № КНО-1216 AT «ПУМБ» з метою досудового врегулювання спору направляв Відповідачу вимоги за адресою місця реєстрації та місця проживання, які були вказані останнім у Заяві про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 303074217 від 10.02.2022 року, про сплату заборгованості за технічним (несанкціонованим) овердрафтом.
Згідно до наявної інформації, що оприлюднена на веб-порталі AT «УКРПОШТА» щодо руху цієї кореспонденції, ці вимоги повернути з причин «Не вручення, за закінченням терміну зберігання».
Станом на дату звернення AT «ПУМБ» до суду безпідставно отримані Відповідачем грошові кошти у розмірі 73 241,88 грн. у добровільному порядку AT «ПУМБ» не повернуто.
Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.
6. Правові норми законодавства застосовані судом, висновки та мотиви прийнятого рішення.
Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.
Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст. 10-13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Статтею 18 ЦПК України встановлено - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.
У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Стаття 95 ЦПК України передбачає, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Приписами п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.
Відповідно до ч. 1 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Згідно із ч.ч.І-3 ст.1068 ЦК України Банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунку або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом.
Відповідно до частини 1 «Визначення термінів» Розділу І «Загальні засади» Публічної Пропозиції AT «ПУМБ» на укладання Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, несанкціонований овердрафт - це заборгованість Клієнта перед Банком, що не була обумовлена Договором, не є прогнозованою в розмірі та за часом виникнення та яка виникає внаслідок здійснення Клієнтом видаткових операцій з Карткового рахунку на суму, що перевищує встановлений Банком розмір Платіжного ліміту.
Згідно до п.3.3.4. Частини 3 «Порядок здійснення розрахунків» Розділу II «Послуги Банку» Публічної Пропозиції AT «ПУМБ» на укладання Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, Клієнт зобов`язаний погасити заборгованість за Несанкціонованим овердрафтом в повному обсязі протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з дня його виникнення.
Заборгованість за Несанкціонованим овердрафтом та проценти за користування коштами Несанкціонованого овердрафту погашається за рахунок коштів, що надійшли на Картковий рахунок Клієнта, в день їх зарахування. Сума заборгованості за Несанкціонованим овердрафтом, що не повернена протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з дати його виникнення, вважається простроченою заборгованістю. При непогашенні Клієнтом у встановлений строк заборгованості за Несанкціонованим овердрафтом, процентами за користування коштами Несанкціонованого овердрафту, Банк набуває право, а Клієнт цим безвідклично доручає Банку самостійно, на підставі належним чином оформлених Банком платіжних документів, списувати грошові кошти в розмірі, необхідному для погашення простроченої заборгованості за Несанкціонованим овердрафтом з будь-яких інших рахунків Клієнта, відкритих в Банку, а також з будь-яких рахунків Клієнта, які буде відкрито йому в Банку після укладення цього Договору (Додаток 1).
Відповідно до дійсних обставин справи та відповідних їм правових відносин на рахунок відповідача помилково зараховано грошові кошти за двома переказами у стократному розмірі від ініційованих сум операцій, а у подальшому відповідачем за рахунком здійснено видаткові операції і не повернуто грошові кошти AT «ПУМБ», незважаючи на направлені останньому вимоги про повернення безпідставно набутого майна.
Будь-яких доказів на спростування зазначеного розміру боргу зі сторони відповідача до суду не надходило, як і відсутні докази належного виконання відповідачем вимогу про повернення безпідставно набутих коштів.
Згідно зі статтею 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 цього Кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі №922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) та від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19).
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду: від 23 січня 2020 року у справі № 910/3395/19; від 23 квітня 2019 року у справі № 918/47/18; від 01 квітня 2019 року у справі № 904/2444/18.
Верховний Суд у постанові від 12 грудня 2019 року у справі № 904/5330/18 також зазначив, що встановлення відсутності зобов`язань, які б виникали з правочинів чи інших передбачених законом актів, як на час перерахування коштів, так і на час розгляду справи, свідчить про безпідставність утримання таких коштів та можливість використання правового механізму, установленого статтею 1212 Цивільного кодексу України. У той самий час сама лише наявність укладеного між сторонами договору не є достатньою підставою для віднесення до договірних будь-яких правовідносин, що виникають між цими особами. Для визнання відповідних зобов`язань між сторонами договірними необхідним є встановлення факту їх виникнення саме на підставі умов та на виконання відповідного договору.
Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі № 912/2601/19 та постанові Верховного Суду від 26 травня 2021 року у справі № 202/7994/17-ц.
Окрему увагу суду звертаємо на те, що у п.86 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) вказано, що «саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту».
Суд зазначає, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.
Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.
Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Також суд зазначає, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява № 4909/04).
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно дост.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. ч. 1, 2 ст. 77, ст. ст. 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
7. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, пов`язані зі сплатою судового збору при подачі ним позову до суду у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок суму сплаченого судового збору.
Керуючись вимогами ст.ст. 10, 76, 141, 259, 260, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк»до ОСОБА_1 «про стягнення коштів» - задовольнити повністю.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем заочне рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідачем заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
Суддя Івченко Т. П.