Справа № 702/460/23
Провадження № 2-з/702/9/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову в забезпеченні позову

15 червня 2023 року м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Нейло І.М, розглянувши заяву представника позивача адвоката Чуйка Ярослава Володимировича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Монастирищенського районного суду Черкаської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики.

Представником позивача адвокатом Чуйко Я.В. подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на нерухоме майно яке належить на праві власності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКРР НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в межах суми стягнення 270 600,00 грн: накласти арешт на кошти у межах суми позовних вимог (270600,00 грн), що містяьться на банківьких рахунках ОСОБА_2 .

На обґрунтування заяви представник позивача зазначає, щов в провадженні Монастирищенського районного суду Черкаської області перебуває цивільна справа № 702/460/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 270 600,00 грн. Оскільки між сторонами дійсно існує спір з приводу повернення боргу у розмірі 270 600,00 грн, відповідач може відчужувати належне йому майно шляхом продажу його третім особам, а отже існує реальна доведена доказами можливість невиконання чи утримання від виконання можливого рішення суду про стягнення коштів. У разі продажу відповідачем майна яке належить йому на праві власності виконання можливого рішення буде ускладненим.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України та ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд заяви здійснюється без виклику сторін та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши заяву приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 ст.150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом приписів ч.ч. 6,7,8 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

На підтвердження своїх доводів та обставин, викладених у заяві, позивачем надано в розпорядження суду копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 06.06.2023, відповідно до якого власником 1/1 частини будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 .

Таким чином представник позивача не зазначає в заяві про забезпечення позову та не надає докази що відповідачу належить на праві власності будь яке рухоме чи не рухоме майно, крім того в розпорядження суду не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження наявності грошових коштів, які б належали відповідачу у відповідних розмірах, розміщених на рахунках у будь-яких банківських установах, що позбавляє суд можливості перевірити співмірність виду забезпечення позову заявленим позивачем вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Разом з тим заявником не надано доказів, які свідчать про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення позову до суду, як-то: реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Більш того, обґрунтованість вимоги про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів за договором позики, в сумі 270600,00 грн, буде встановлена рішенням суду за результатами розгляду справи по суті. Відтак, твердження позивача про співмірність заявлених позовних вимог заходам забезпечення позову, які просить вжити представник позивача, є необґрунтованим.

Враховуючи, що заявником не доведено того, що невжиття заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 81, 62, 149-153, 353-354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника позивача адвоката Чуйко Я.В. про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в Черкаський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення (з дня вручення копії ухвали).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.М. Нейло