Справа № 128/3482/23
18 грудня 2023 року м. Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області
головуючого судді Бондаренко О. І.
секретаря судового засідання Літневської А.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа - Гарант» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, -
ТДВ СК «Альфа - Гарант» звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що 24.12.2020 в с. Якушинці Вінницького району Вінницької області трапилася ДТП за участю автомобілів «FORD MONDEO» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «MAN 12.170» д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ТОВ «Гюнсел».
Згідно постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 06.05.2021 про справі № 128/3669/20 та постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 01.04.2021 по справі № 128/3670/20 дорожньо-транспортна пригода сталась у зв`язку з порушенням відповідачем Правил дорожнього руху, однак провадження у справах було закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, що не є реабілітуючою обставиною.
На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант», згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
До ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернувся власник пошкодженого автомобіля «MAN 12.170» д.н.з. НОМЕР_2 , ТОВ «Гюнсел», з заявою на виплату страхового відшкодування та всіма необхідними документами згідно норм чинного законодавства для здійснення страхового відшкодування.
08.09.2021 ТДВ СК «Альфа-Гарант» було сплачено на користь ТОВ «Гюнсел» 5 000,00 тисяч гривень 00 коп. страхового відшкодування.
Відповідно до підпункту а) пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції.
Відповідно до підпункту в) пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки та призначені медичним працівником).
Отже, з огляду на вищенаведене до ТДВ СК «Альфа-Гарант» у порядку регресу перейшло право вимоги до відповідача на суму 5 000,00 грн. 00 коп.
За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідача на свою користь в порядку регресу 5000 грн. 00 коп. страхового відшкодування та понесені судові витрати.
Представник позивача Білинова А.В. в судове засідання не з`явилася, до позовної заяві додала заяву, в якій зазначила про розгляд справи без її участі, в разі відсутності відповідача просить розглянути справу в порядку заочного розгляду, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином і в установленому законом порядку повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, згідно ч.11 ст. 128 ЦПК України, шляхом оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України.
Згідно п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов; відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 01.04.2021, 24.12.2020 о 03:46 год. на автодорозі H-12 375 км., водій ОСОБА_1 керував автомобілем «FORD MONDEO» д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку, за допомогою приладу «Драгер №544», в присутності двох свідків, результат позитивний - 0,24 проміле. Своїми умисними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. Вказаною постановою суду провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення (а.с. 16 - 17).
Крім того, згідно постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 06.05.2021, 24 грудня 2020 року о 03 год 46 хв на а/д М-12 375 км водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Ford Mondeo» д.н.з. НОМЕР_1 , не обравши безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримавшись безпечної дистанції, здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «MAN 12.180» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду. В зв`язку з ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказаною постановою суду провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с. 13 - 14).
На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант», згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 7).
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
До ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернувся власник пошкодженого автомобіля «MAN 12.170» д.н.з. НОМЕР_2 , ТОВ «Гюнсел», з заявою на виплату страхового відшкодування та всіма необхідними документами згідно норм чинного законодавства для здійснення страхового відшкодування і 08.09.2021 ТДВ СК «Альфа-Гарант» було сплачено на користь ТОВ «Гюнсел» 5 000,00 тисяч гривень 00 коп. страхового відшкодування (а.с.8 11, 18 - 24).
Відповідно до підпункту а) пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції.
Відповідно до підпункту в) пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки та призначені медичним працівником).
Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у позивача з моменту виплати страхового відшкодування з 08.09.2021.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному а безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про відшкодування збитків в порядку регресу є обгрунтованими і підлягають задоволенню.
Відповідачем не надано доказів, які б спростували фактичні дані, що містяться у наданих позивачем письмових доказах.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, тому суд має підстави для стягнення з відповідачів в рівних частках на користь позивача судовий збір у розмірі 2684,00 грн., який було сплачено позивачем, що підтверджено відповідною платіжною інструкцією про сплату судового збору (а.с. 5).
При зверненні до суду з позовною заявою, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідачів на його користь понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 гривень.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Судом встановлено, що 14.05.2019 між позивачем з одного боку та Адвокатським Бюро «Грідін і Партнери» був укладений договір про надання правничої допомоги (а.с. 25).
Також, на підтвердження понесених витрат за надання професійної правничої допомоги позивачем надано: завдання доручення №197 до договору про надання професійної правничої допомоги від 14.05.2019 (а.с. 27), акт виконаних робіт (а.с. 29), детальний розрахунок та опис виконаних робіт на суму 3000 грн. 00 коп. (а.с. 30), свідоцтво про паво на заняття адвокатською діяльністю адвоката Білинової А.А. (а.с. 32).
Враховуючи, вищенаведене, вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає до задоволення.
На підставі зазначеного та керуючись Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 11, 16, 22, 512, 514, 993, 1166, 1187, 1191, 1194 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 76, 141, 247, 264, 265, 268, 273, 280 - 283 ЦПК України, -
Позовну заяву товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа - Гарант» - задоволити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом направлення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Оксана БОНДАРЕНКО