Справа № 629/1563/23
Провадження № 2/629/357/23
15.06.2023 Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Каращука Т.О., за участю секретарки судового засідання Кремінь М.О., розглянувши у порядку загального позовного провадження в місті Лозова Харківської області цивільну справу №629/1563/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області як орган опіки та піклування, Служба у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області, про позбавлення батьківських прав і визначення місця проживання дитини,-
Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області як орган опіки та піклування, Служба у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області, про позбавлення батьківських прав і визначення місця проживання дитини.
В обґрунтування позову позивачка вказала, що вона є опікуном над дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Її рідною матір?ю є ОСОБА_2 . У зв"язку з аморальним способ життя відповідачки рішенням суду дитину у неї було відібрано та стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 . Доньці відповідачки було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Як зазначила позивачка, 26.07.2022 року вона стала опікуном дівчинки. Мати ОСОБА_3 дитиною не цікавиться, вихованням не займається, не працевлаштована, на обліку в центрі зайнятості не перебуває. Враховуючи вище вказане, зважаючи на ухилення матері від виконання батьківських обов"язків, позивачка звернулася до суду з вище вказаним позовом.
Ухвалою суду провадження у справі було відкрито у порядку загального позовного провадження, сторонам надано час для подання заяв по суті та підготовки органом опіки і піклування висновку щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3
29.05.2023 року на адресу суду надійшов висновок Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області як органу опіки та піклування.
Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій наполягала на задоволенні позову в повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти винесення заочного рішення.
Відповідачка в судове засідання не з`явилися, про причини не явки не повідомила, відзиву не надала.
Представниця органу опіки та піклування Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області у судове засідання не з"явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечувала.
Представниця Служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області у судове засідання з"явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечувала.
Згідно до положення ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Виходячи з викладеного, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши докази, надані сторонами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що рідною матір?ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить копія Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с7).
У зв?язку з аморальним способом життя відповідачки Лозівський міськрайонний суд Харківської області 07.02.2022 року ухвалив рішення про відібрання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у її матері - ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав та передачі дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Виконавчому комітету Лозівської міської ради Харківської області для подальшого її влаштування, також з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дані факти підтверджуються рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07.02.2022 (справа № 629/4410/21). Про вище вказане свідчить викладене в копії рішення виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області №216(а.с.11).
Виконавчим комітетом Лозівської міської ради Харківської області було прийняте Рішення від 11.03.2022 року №216 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 »(а.с.11).
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є опікуном над дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Рішення виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 26 липня 2022 року № 475 «Про встановлення опіки над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначення опікуна над нею»(а.с.10).
У довідці Комунального закладу «Орільський ліцей» від 14.03.2023 року № 01 - 20/46 щодо участі опікуна у шкільному житті дитини ОСОБА_3 (а.с.12), зазначено, що ОСОБА_3 навчається в сьомому класі комунального закладу «Орільський ліцей». Дитина завжди охайна, доглянута, має навчальні досягнення достатнього та високого рівня.
ОСОБА_3 проживає в сім?ї опікуна ОСОБА_1 . Станом на сьогодні до складу сім?ї входять: чоловік ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та посвідчена донька ОСОБА_3 що свідчить довідка про склад сім"ї(а.с.13).
З висновку органу опіки і піклування встановлено, що ОСОБА_2 тривалий час не цікавиться життям та здоров?ям доньки ОСОБА_3 , матеріально її не утримує. ОСОБА_1 не працює. ОСОБА_3 відвідує комунальний заклад «Орільський ліцей» Лозівської міської ради Харківської області. Відповідно до характеристики навчального закладу від 14.03.2023 №01-20/46, ОСОБА_3 проживає з опікуном ОСОБА_1 . Опікун підтримує тісний контакт з класним керівником та адміністрацією закладу. Мати дівчинки не займається вихованням доньки, не підтримує зв?язок з класним керівником, батьківські збори не відвідує, не цікавиться життям та розвитком дитини. Відповідно до інформації сімейного лікаря комунального некомерційного підприємства «Лозівського центру первинної медико-санітарної допомоги» Лозівської міської ради Харківської області Криченкової Н.Й. від 26.04.2023, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на диспансерному обліку та проходила курс
лікування в денному стаціонарі. Медичні працівники, з моменту реєстрації дівчинки у лікаря Криченкової Н.Й. з матір?ю дитини, ОСОБА_2 , не спілкувалися. ОСОБА_2 жодного разу не з?явилася, не зателефонувала щоб з?ясувати стан здоров?я своєї дитини. До лікувального закладу Ліду супроводжує опікун ОСОБА_1 . Враховуючи вищезазначене, у висновку виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області як орган опіки та піклування, діючи в інтересах дитини, вказав, що вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Статтею 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:
1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;
2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;
3) жорстоко поводяться з дитиною;
4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;
5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;
6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
При дослідженні матеріалів, що були надані позивачкою, беручи до уваги викладене органом опіки та піклування у висновку, судом встановлено факт ухилення відповідачки від виконання батьківських обов"язків, таких як виховання та утримання доньки.
Згідно з ч.ч.5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 СК України).
Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган
опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Відповідно до п.п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року та ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Вищезазначене узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові по справі №631/2406/15-ц від 13 березня 2019 р.
Враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, беручи до уваги відсутність відзиву, суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав відносно дитини, з тих підстав, що вона свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, нехтує своїми батьківськими обов`язками і не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, не спілкується з дитиною, не піклується про стан її здоров`я.
Суд звертає увагу відповідачки на те, що згідно п.1 ч.1 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо його виховання.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.169 Сімейного кодексу України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
В такому разі, судом буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини (ч.4 ст.169 Сімейного кодексу України).
У позові ОСОБА_1 також просила визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 з нею.
Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 912/1856/16, від 24.12.2019 у справі № 902/377/19).
У постанові від 13.07.2022 року у справі №916/3307/16 Верховний Суд дійшов висновку, що відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляд справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14.08.2018 у справі № 910/1972/17, від 23.05.2019 у справі № 920/301/18, від 25.06.2019 у справі № 922/1500/18, від 24.12.2019 у справі № 902/377/19.
Так, судом було встановлено, що рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області №475 визначено місце проживання підопічної ОСОБА_3 разом з опікуном ОСОБА_1 .
Оскільки органом опіки та піклування вже було вирішено питання місця проживання дитини, вказане рішення ніким не оспорюється, порушеного права позивачки не встановлено, суд вважає за необхідне відмовити в частині вимог, а саме у визначенні місця проживання дитини.
Враховуючи те, що позивачці було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення, беручи до уваги, що позов задоволено частково, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з позивачки на користь держави судовий збір у розмірі 1073, 60 грн за вимогу про визначення місця проживання дитини, та з відповідачки на користь держави судовий збір у розмірі 1073, 60 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області як орган опіки та піклування, Служба у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області, про позбавлення батьківських прав і визначення місця проживання дитини- задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , актовий запис про народження №04, свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане повторно 04 лютого 2022 року Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків).
В частині вимоги щодо визначення місця проживання дитини -відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1073, 60 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073, 60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач, який брав участь у справі, але не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.
Інформація про сторони:
Позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідачка- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .
Суддя Т.О.Каращук