ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5539/23 Справа № 185/8896/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Врона А.О. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
УХВАЛА

20 червня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Халаджи О. В. розглянувши апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської ообласті від 28 квітня 2023 року за заявою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни про видачу дубліката виконавчого документа у справі №185/8896/16-ц,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2023 року заяву приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни про видачу дубліката виконавчого документа у справі №185/8896/16-ц - повернуто заявнику без розгляду.

Із вказаною ухвалою суду не погодилась приватний виконавець, та подала апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 червня 2023 року було відмовлено в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та залишено апеляційну скаргу приватного виконавця Матвійчук Наталії Євгеніївни без руху для сплати судового збору у розмірі 429,44 грн та надання квитанції апеляційному суду - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

14 червня 2023 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про звільнення її від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, що згідно висновків ВС в постанові від 16 червня 2021 року у справі № 750/6872/20 фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на провадження незалежної професійної діяльності, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур за жодних умов не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого вона набула з моменту народження, а лише набуває до нього нової ознаки - самозайнята особа. При цьому правовий статус «самозайнята особа» сам по собі не впливає на будь-які правомочності фізичної особи, зумовлені її цивільною право- і дієздатністю, та не обмежує їх (близький за змістом висновок сформульовано у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 травня 2020 року у справі № 161/6253/15-ц, від 07 квітня 2020 року у справі № 743/534/16-ц, від 06 червня 2018 року у справі № 910/16713/15). Тому,приватний виконавець є фізичною особою і має право користуватись пільгами, передбаченими ст. 8 Закону України «Про судовий збір». Крім того, зазначає, що до 24 лютого 2022 року, вона проживала і працювала в м. Маріуполі Донецької області, яке майже повністю зруйноване та окуповане військами Російської Федерації, її житло, офіс, все майно знищено в результаті воєнних дій, заощаджень вона не має, з 24 лютого 2022 року винагороду приватного виконавця не отримує, тому в даний час перебуває у скрутному матеріальному становищі.

Також ОСОБА_1 зазначила, що згідно відомостец з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 21.02.2023 року, їй як самозайнятій особі в 2022 році було виплачено 15302,82 грн

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України "Про судовий збір" свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 лютого 2022 року у справі № 697/2951/19 (провадження № 61-16827св21) зазначено, що: «єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Визначення судом майнового стану сторони є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням. Підстави для відмови суду у подібних клопотаннях мають бути достатньо аргументовані. Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища. Отже, скрутний майновий стан, на підтвердження якого заявником надані відповідні документи, може бути підставою для задоволення судом клопотання про звільнення його від сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору».

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд в порядку передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналіз частин першої, другої статті 8 Закону України "Про судовий збір" дає підстави для висновку, що зменшення тягаря судових витрат, якого зазнає сторона, є не обов`язком суду, а знаходиться у межах суддівського розсуду, який може бути реалізований за наявності певних обставин.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в рішенні від 19 червня 2011 року в справі Креуз проти Польщі («Kreuz v. Poland») зазначав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. При цьому положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справах: «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року; «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року).

Звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, враховуючи, що статтею 129 Конституції України закріплено один із основоположних принципів правосуддя - рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" прямо передбачено право суду звільнити від сплати судового збору у разі перевищення розміру судового збору 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Разом з тим, ОСОБА_1 не є позивачем у даній справі.

Вищезазначене узгоджується з висновком Верховного Суду у складі судді Касаційного господарського суду, викладеного в ухвалу від 05 вересня 2022 року у справі № 905/1630/15, якою ОСОБА_1 було відмовлено у звільненні від сплати судового збору за аналогічних обставин.

Крім того, у даній справі скаржник діє як приватний виконавець виконавчого округу Донецької області. В свою чергу, чинним законодавством України не передбачено звільнення від сплати судового збору ані приватних, ані державних виконавців.

Пунктом 9 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на всі ухвали суду без винятку. Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом «Про судовий збір» справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали, на що правильно звернув увагу апеляційний суд.

Зазначене відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові від 29 травня 2018 року у справі № 915/955/15 та Верховного Суду у постанові від 17 лютого 2021 року у справі № 320/5719/19.

Також, як вбачається, із заяви ОСОБА_1 , її дохід за 2022 рік становить 15302,82 грн, тобто, 5% річного доходу не перевищує суму яка вона повинна сплатит за подання апеляційної скарги ( 15302,82 х 5% = 765,14).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Положення Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Отже, надані заявником докази на підтвердження підстав для звільнення від сплати судового збору не є беззаперечними та єдиними документами, які підтверджують майновий стан заявника та відсутність у нього можливості сплатити судовий збір у розмірі 429,44 грн, що не є значною сумою, а отже підстави для звільнення від сплати судового збору відсутні.

За таких обставин заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги.

Згідно п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відповідно до ст. 2, п/п 9 пункту 2 частини 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з апеляційної скарги на ухвалу суду, поданої фізичною особою, справляється судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 року № 2710-ІХ прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684 гривень.

Виходячи з наведеного, заявнику пропонується сплатити судовий збір в розмірі 429,44 грн. за наступними реквізитами:

Отримувач: ГУК/Дн-кій обл/Шев.р/22030101

Код отримувача

Код банку отримувача: 899998

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Номер рахунку (IBAN): UA0004628

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101;(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10

цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дніпровський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа)

Частиною другою ст. 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги та продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, встановлених в ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 12 червня 2023 року, а саме сплати судового збору у сумі 429,44 грн., та надання квитанції апеляційному суду- десять днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Керуючись ст. 185, 357, ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Продовжити приватному виконавцю виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни строк на усунення недоліків для виконання вимог ухвали Дніпровського апеляційного суду від 12 червня 2023 року - протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що у разі не сплати судового збору у визначений термін, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Халаджи