Справа № 497/2207/23
Провадження № 2/497/749/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2023 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Раца В.А.,

секретаря Божевої І.Д.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в місті Болграді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Городненської сільської ради Болградського району Одеської області, ОСОБА_2 про надання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

22.09.2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Городненської сільської ради Болградського Одеської області і ОСОБА_2 та просить надати їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи тим, що вона є спадкоємцем за заповітом ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на земельні ділянки, розташовані на території Городненської сільської ради Болградського району Одеської області. Позивач є не єдиним спадкоємцем померлого, іншим спадкоємцем за законом є дружина померлого ОСОБА_2 , яка фактично прийняла спадщину, але до цього часу не оформлювала її. Наразі мати хворіє, тому позивач забрала її до себе. Під час переїзду матері вони у речах знайшли заповіт батька. Вона у встановлений законом шестимісячний строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що не була обізнана про наявність заповіту від 03.08.2012 року, який був посвідчений секретарем виконкому Городненської сільської ради Болградського району Одеської області. Коли позивач дізналася про наявність заповіту, то вирішила оформити спадщину, для чого звернулася до приватного нотаріуса, але він відмовив їй в прийнятті заяви у зв`язку з пропущенням відповідного строку, тому позивач змушена звернутися до суду з цім позовом.

Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явилася, надала 31.10.2023 року заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач - Городненська сільська рада Болградського району Одеської області в особі сільського голови Богоєва М., надав 13.11.2023 на електрону пошту суду заяву, в який визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив розглядати справу за відсутності представника сільської ради.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явилася, надала 31.10.2023 року заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 09.10.2012 року, виданого виконавчим комітетом Городненської сільської ради Болградського району Одеської області на підставі актового запису №50, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Городнє Болградського району Одеської області (а.с.9).

При житті ОСОБА_3 склав заповіт від 03.08.2012 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Городненської сільської ради Болградського району Алавацькою М.С., зареєстрований в реєстрі за №80, відповідно до якого зробив таке розпорядження: земельну ділянку згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №150683, виданого Болградською райдержадміністрацією Одеської області від 09 січня 2006 року заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивачу по справі. Заповіт не змінено та не скасовано (а.с.10,11).

Позивач по справі ОСОБА_1 також є дочкою померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_2 , яке видане 29.12.1972 року Городненською сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису за №98, відповідно до якого народилася ОСОБА_4 , а її батьком є ОСОБА_3 (а.с.6) та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 20.10.1990 року Городненською сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису № 33, відповідно до якого після укладання шлюбу з ОСОБА_5 , позивач змінила своє прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с.6).

Відповідно до довідки №531, виданої 01.08.2023 року Городненською сільською радою Болградського району Одеської області, на день смерті ОСОБА_3 з ним в будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , проживала дружина ОСОБА_2 , відповідач по справі (а.с.13).

ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №150683, виданого 09 січня 2006 року Болградською районною державною адміністрацією на підставі рішення №704 від 16.09.2004 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №91, належить дві земельні ділянки площею 1,14 га та 0,09 га, розташовані на території Городненської сільської ради Болградського району Одеської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери :01:0070151, :01:0010051 (а.с.12).

При зверненні ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І., листом за вих. №552/01.16 від 14.08.2023 року їй було роз`яснено, що нею пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини, тому їй необхідно звернутися до суду (а.с.19).

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Положеннями ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Як встановлено судом, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , у встановлений законом строк не звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини після його смерті, через необізнаність наявності заповіту від 03.08.2012 року, де вона зазначена особою, якій батько заповів земельну ділянку на підставі державного акту серії ЯА №150683.

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача.

Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою статті 1235 ЦК України.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі №643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20).

Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі № 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. У разі наявності заповіту нотаріусу подається його оригінал чи дублікат. Повна інформація про заповіт, який було посвідчено іншим нотаріусом, витребовується нотаріусом шляхом направлення запиту. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Необхідність нотаріусом вчинити дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17.

Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 26 липня 2021 року у справі № 405/7058/19.

Позивач не була обізнана про наявність заповіту, що можливо навіть у знаходженні з померлої в родинних відносинах. Позивач не прийняла спадщину так як не знала про заповіт складений на її ім`я, а тому суд вважає що ОСОБА_1 пропустила строк подачі заяви до нотаріальної контори з поважної причини, тем більш, що спадкоємець за законом, мати позивача та відповідач по справі ОСОБА_2 не заперечує проти позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб

На підставі викладеного, керуючись ст. 1222,1233,1272 ЦК України, ст.ст.12,82,263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Городненської сільської ради Болградського району Одеської області, ОСОБА_2 про надання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , термін три місяці після набрання рішенням законної сили, для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца