Справа № 456/30/23
Провадження № 2/456/403/2023
РІШЕННЯ

іменем України

05 грудня 2023 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Марущак У.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Моршинської міської ради, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в :

Підстава позову (позиція позивача): Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Воля-Задеревацька Стрийського району Львівської області, терміном на п`ять місяців з моменту набрання рішенням законної сили. В обґрунтування позову покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Воля-Задеревацька Стрийського району Львівської області померла його бабуся ОСОБА_3 . У бабусі ОСОБА_3 є донька ОСОБА_2 , яка є його матір`ю. Більше спадкоємців першої черги за законом у його бабусі немає. Після смерті бабусі залишився житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 . На час смерті бабуся проживала по АДРЕСА_1 разом з його дружиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і дітьми - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Моршинської міської ради від 29 серпня 2022 року № 266. З 30 березня 2022 року він проходить служу в Національній поліції України, що підтверджується, зокрема, довідкою батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Львів» ГУ НП у Львівській області від 29.08.2022 № 600/35/05-2022. 27 серпня 2022 року його дружина ОСОБА_7 дала йому заповіт бабусі та витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі, які знайшла у архіві бабусі. Із цього заповіту, з яким він вперше ознайомився тільки 27 серпня 2022 року, йому стало відомо, що 05.12.2007 його бабуся, на випадок своєї смерті, заповіла належне їй, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право майно своєму онукові ОСОБА_1 , 1987 р.н. Про це стверджує заповіт ОСОБА_3 від 05 грудня 2007 року, що посвідчений секретарем виконкому Воля-Задеревацької сільської ради Стрийського району Львівської області за реєстраційним № 116, та витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 13724950 від 21.03.2008. 30 серпня 2022 року нотаріус Стрийської державної нотаріальної контори пояснила йому, що згідно зі ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, а відповідно до статті 1272 цього Кодексу якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що її не прийняв і тому йому необхідно звернутися до суду для визначення додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, однак подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав, зазначених в позовній заяві.

Позиція відповідачів: Представник відповідача Моршинської міської ради в судове засідання не з`явився, однак 24.04.2023 подав до суду про розгляд справи у відсутності уповноваженого представника Моршинської міської ради.

25.04.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача ОСОБА_2 , в якому зазначено, що остання ознайомилася з позовною заявою ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для строку для прийняття спадщини та просить позов задоволити, визнати її сину ОСОБА_1 додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Воля-Задеревацька Стрийського району Львівської області, терміном на п`ять місяців з моменту набранням рішення суду законної сили, справу розглядати у її відсутності.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи не прибула, про причини неявки суд не повідомила.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

Ухвалою судді від 22.03.2023 відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 11.08.2023 залучено до участі в справі за позовом ОСОБА_1 до Моршинської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини в якості співвідповідача ОСОБА_2 , виключивши її при цьому з числа третіх осіб у справі.

Ухвалою суду від 12.10.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, зважаючи на те, що судом були застосовані всі можливі заходи, передбачені законом, для забезпечення доказів у справі і їх витребуванні, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що в задоволені позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.2 ст. 78, ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.

Відповідно до копії паспорта громадянина України № НОМЕР_1 , такий видано 02 лютого 2017 року на ім`я « ОСОБА_1 » /а.с.4/.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Стрийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 18 травня 2021 року, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 18 травня 2021 року складено актовий запис №400 /а.с. 5/.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого ВК Стрийської районної ради народних депутатів Львівської області, житловий будинок з прилеглими до нього будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 на праві особистої власності належить ОСОБА_8 /а.с.6/.

Відповідно до довідки Моршинської міської ради від 29.08.2022 №266, виданої ОСОБА_1 , його бабуся ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті гр. ОСОБА_3 , в господарстві були зареєстровані: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с.7/.

Відповідно до копії заповіту від 05 грудня 2007 року, посвідченого секретарем Воля-Задеревацької сільської ради Стрийського району Львівської області Вальковською О.Т. та зареєстрованого в реєстрі за № 116, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель АДРЕСА_1 все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день його смерті і на що вона за законом буде мати право заповідає внукові ОСОБА_1 , 1987 року народження /а.с.8/.

Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі, заповіт ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , посвідчений Воля-Задеревацькою сільською радою Стрийського району Львівської області зареєстрований у спадковому реєстрі за №44311341 /а.с.9/.

Відповідно до довідки Батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Львів» ГУ НП у Львівській області від 29.08.2022 №600/35/05-2022, ОСОБА_1 проходить службу в Національний поліції України на посаді поліцейського батальйону патрульної поліції особливого призначення «Львів» ГУ НП У Львівській області /а.с.10/.

Згідно з відповіддю ВК Моршинської міської ради від 01.05.2023 №23, 05.12.2007 Воля-Задеревацькою сільською радою Стриського району Львівської області дійсно було складено заповіт ОСОБА_3 на онука ОСОБА_1 /а.с.31/.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Лисовицького с/радою 20 лютого 1981 року, ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , мати ОСОБА_10 /а.с.35/.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 27.01.2021, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , помер ІНФОРМАЦІЯ_9 /а.с.36/.

Відповідно до відповіді Стрийської державної нотаріальної контори Львівської області, за даними алфавітної книги обліку спадкових справ, спадкова справа не заводилася та із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 ніхто не звертався. Також за даними алфавітної книги обліку заповітів, від її імені заповіти не посвідчувалися /а.с.42/.

Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин.

Відповідно до статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не відмовився від неї.

Згідно зі статтею 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Отже, закон розрізняє факти, які свідчать про прийняття спадщини особою, яка на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, та особою, яка на час відкриття спадщини не проживала (постійно не проживала) зі спадкодавцем.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може лише спадкоємець, який на час відкриття спадщини постійно не проживав зі спадкодавцем.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 20 січня 2021 року у справі № 752/11156/18-ц (провадження № 61-14082св20).

Водночас відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом зазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини; 2) у спадкоємця були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини; 3) ці обставини визнані судом поважними.

Отже, лише якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Водночас необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Крім того, оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Подібних висновків, дійшов Верховний Суд України у постановах від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17 та Верховний Суд у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18.

Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову.

Оглядом матеріалів справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина на належний їй житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 .

Позивач є спадкоємцем за заповітом, оскільки як вбачається з заповіту від 05 грудня 2007 року, який посвідчений секретарем Воля-Задеревацької сільської ради Стрийського району Львівської області Вальковською О.Т. та зареєстрований в реєстрі за № 116, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителька АДРЕСА_1 , все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день його смерті і на що вона за законом буде мати право заповіла своєму онукові ОСОБА_1 , 1987 р.н.

В судовому засіданні також встановлено, що спадкоємцями за законом першої черги на майно померлої ОСОБА_3 , відповідно до ст. 1261 ЦК України, є її донька ОСОБА_2 , що є відповідачем у даній справі.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі №643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20).

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч.3 п. 24 Постанови, при розгляді справ про надання додаткового строку для прийняття спадщини, слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Позивач, звертаючись до суду із позовом, посилається на те, що строк для прийняття спадщини він пропустив з поважних причин, оскільки йому не було відомо, що бабуся склала заповіт на його користь, а дізнався він про нього лише 27 серпня 2022 року від своєї дружини, яка знайшла заповіт в архіві бабусі.

Слід зазначити, що судом зроблено запит в Стрийську державну нотаріальну контору про надання інформації, чи зверталися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини спадкоємці ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім цього, суд просив повідомити, чи зареєстровано Воля-Задеревацькою сільською радою Стрийського району Львівської області 05.12.2007 заповіт, складений ОСОБА_3 на онука ОСОБА_1 .

Однак, з відповіді Стрийської державної нотарільного контори вих. №373/02-14 від 01.05.2023 вбачається, що спадкова справа Стрийською державною нотаріальною конторою не заводилася після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину ніхто не звертався.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При цьому обов`язок доведення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини покладається на спадкоємця.

Відповідно до частин першої та другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Щодо вимоги позивача про надання йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, то в даному випадку, позивачем не було надано суду жодних доказів щодо поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, а його посилання на те, що про заповіт він дізнався лише 27 серпня 2022 року від своєї дружини не підтверджено жодними належними та допустимими доказами. При цьому суд зауважує, що під час підготовчого судового засідання, позивач не був позбавлений можливості заявити клопотання, подати докази та клопотати перед судом про виклик свідків, однак таким правом не скористався, а зазначивши про те, що проходить службу в органах поліції, в підготовче та судове засідання не прибув.

Аналогічно в судове засідання не з`явилися відповідачі, а тому суд позбавлений був можливості з`ясувати інші обставини, аніж ті, які зазначені в позовній заяві та містяться в письмових доказах, долучених до позовної заяви.

При цьому суд зауважує, що долучені до позовної заяви докази не підтверджують той факт, що позивач не знав про існування заповіту на його ім`я.

В постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 28 березня 2022 року у справі № 750/2158/21 (провадження № 61-753св22) Верховний Суд зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного чи оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Головною ознакою поважних причин є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18.

До поважних причин та об`єктивних і непереборних труднощів при вирішенні питання про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не відносяться: юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Такий правовий висновок викладений у постанова Верховного Суду: від 6 лютого 2018 року у справі 180/1163/16-ц, від 26 лютого 2020 року у справі № 286/27/18, від 7 лютого 2020 року у справі № 431/1160/18-ц, від 2 вересня 2020 року у справі № 761/10023/13-ц.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Досліджені у сукупності докази та обставини, зазначені позивачем у позові свідчать про те, що позивач знав про наявність заповіту на його ім`я, як до, так і після смерті спадкодавця та про наявність спадкового майна, яке спадкодавець при житті заповів на його ім`я, проте не скористався правом на прийняття спадщини, не подав та не надіслав поштою заяву про прийняття спадщини у передбаченому статтею 1269 ЦК України порядку.

Саме подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.

Виходячи з обставин, на які посилається позивач та досліджених доказів, суд не вбачає підстав для надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки позивач не послався і судом не встановлено поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення указаних дій.

Отже пропуск позивачем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у позивача порушеного, невизнаного чи оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Встановивши фактичні обставини справи, які мають значення для її вирішення, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав, передбачених статтею 1272 ЦК України, для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, достатніх та належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини позивач не надав та не довів наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали йому подати заяву про прийняття спадщини після смерті бабусі у встановлений законом строк.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Моршинської міської ради, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНКОПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Моршинська міська рада, місцезнаходження: Львівська область, м. Моршин, вул. Івана Франка, 15;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддя В. Л. Бучківська