КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/9104/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 червня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Кашперської Т.Ц. (суддя - доповідач), Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Сервісу» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва, постановлену у складі судді Романишеної І.П. м. Київ 07 квітня 2023 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Сервісу» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 ,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

В квітні 2023 року заявник ТОВ «Центр Сервісу» звернувся до суду із даною заявою, просив видати судовий наказ, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 67170,92 грн., інфляційні втрати в розмірі 643,76 грн. та 3 % річних в сумі 171,95 грн., всього 67986,53 грн.

Заяву мотивував тим, що згідно наказу ТОВ «Емпоріум Пропертіз» від 22 вересня 2020 року № 9-а ТОВ «Центр Сервісу» визначено експлуатуючою організацією на об`єкті «Будівництво торговельно-офісно-житлового центру з підземним паркінгом між АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 ».

27 липня 2021 року між ТОВ «Центр Сервісу» (Управитель) та ОСОБА_1 (Співвласник) укладено Тимчасовий Договір № 202/066 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Договір укладено на підставі Попереднього договору купівлі-продажу квартири № 0642/2/066 від 14 травня 2021 року, укладеного між АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ліберті Інвест», від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору про управління активами № 100516-КУА від 10 травня 2016 року діє ТОВ «Компанія з управління активами «Будкепітал», та ОСОБА_1 щодо укладення сторонами в майбутньому договору купівлі-продажу житлової квартири АДРЕСА_4 у складі проекту «Будівництво торговельно-офісно-житлового центру з підземним паркінгом між АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 ».

Розпорядженням Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 24 вересня 2021 року № 572 присвоєно новозбудованим житловим будинкам у складі даного проекту поштову адресу, зокрема житловому будинку (секція 8-11) - АДРЕСА_5 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником квартири АДРЕСА_6 є ОСОБА_1 .

Відповідно до договору на співвласника багатоквартирного будинку покладено обов`язок сплачувати за надані управителем послуги з управління багатоквартирним будинком. Заявником обов`язки по договору виконуються в повному обсязі, надаються послуги з управління багатоквартирним будинком належної якості, а боржник отримує дані послуги. Скарг з приводу ненадання чи неналежного надання послуг від нього не надходило.

Відповідно до заявленої вимоги, заявником стягується заборгованість з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, нарахованих заявником на суму заборгованості в період з 27 липня 2021 року по 01 лютого 2022 року.

Станом на 20 березня 2023 року боржник не здійснив оплату за надані послуги з управління багатоквартирним будинком, у результаті чого за ним виникла заборгованість на загальну суму 67170,92 грн., інфляційні збитки на заборгованість, що існувала станом на 01 лютого 2022 року, становлять 643,76 грн., 3 % річних - 171,95 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 квітня 2023 року у видачі судового наказу відмовлено.

Заявник ТОВ «Центр Сервісу», не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 квітня 2023 року та направити справу для розгляду для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції керувався п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України і виходив з того, що суд позбавлений можливості встановити безспірність грошової вимоги заявника, оскільки боржник не вважається співвласником багатоквартирного будинку, в розумінні положень законодавства України.

Заявник не погоджується з такими висновками, з огляду на положення ч. 1 ст. 160, ч. 1 ст. 161, ст. 163 ЦПК України. Зокрема, згідно п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості. Отже, законодавець визначив, що при зверненні особи до суду з вимогами, визначеними у ч. 1 ст. 161 ЦПК України, в наказному провадженні, до заяви необхідно долучити договір, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Вимоги про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг заявник обґрунтовував, посилаючись на те, що між ТОВ «Центр Сервісу» та ОСОБА_1 укладено Тимчасовий договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, за умовами якого ТОВ «Центр Сервісу» здійснює управління житловим комплексом та забезпечення належної його експлуатації.

Посилався на ч. 3 ст. 19 ЦПК України, згідно якої наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Однак суд першої інстанції на стадії прийняття рішення щодо можливості видачі судового наказу неправильно встановив правовідносини між заявником та боржником та прийшов до передчасного висновку про наявність спору про право, розгляд якого необхідно здійснювати в порядку позовного провадження.

Від боржника ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому боржник просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Посилався на те, що ним повністю сплачено борг, відтак предмет спору відсутній. Суд першої інстанції законно та обґрунтовано відмовив у видачі наказу, оскільки подані заявником докази не підтверджують факт безспірної заборгованості, ОСОБА_1 дійсно не проживав у квартирі до реєстрації права власності на квартиру.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвала суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу віднесена до п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Наказне провадження - це вид провадження у цивільному судочинстві, в якому судом вирішується справа про стягнення з боржника на підставі судового наказу грошових коштів або витребування майна без проведення судового засідання на користь особи, яка має право вимоги.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахування індексу інфляції та 3 % річних, нарахованих заявником на суму заборгованості (п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України).

Заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником. До заяви про видачу судового наказу додається, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (ч. 1, 3 ст. 163 ЦПК України).

Суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу (п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України).

Згідно п. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Судом встановлено, що ТОВ «Центр Сервісу» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, які надаються за адресою АДРЕСА_7 .

До заяви про видачу судового наказу заявником додано: розрахунок заборгованості за адресою АДРЕСА_7 , за період з липня 2021 року по лютий 2023 року включно (а. с. 7), Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 03 квітня 2023 року за пошуковим запитом « АДРЕСА_7 », згідно якої власником даної квартири є ОСОБА_1 , право власності зареєстроване 14 лютого 2023 року на підставі договору купівлі-продажу від 14 лютого 2023 року (а. с. 8), копію тимчасового договору № 202/066 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, укладеного 27 липня 2021 року ТОВ «Центр Сервісу» та співвласником багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_8 , ОСОБА_1 , додатками до якого є вартість ціни послуги з управління будинком, які надає Управитель послуг, для здійснення розрахунків, Тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення, електроенергії, комунальні послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, Розрахунок вартості авансового платежу послуг з управління багатоквартирним будинком, з постачання холодної води і водовідведення, теплопостачання, електроенергії фізичними особами, власникам житлових приміщень, Розрахунок вартості технічного обслуговування контролю доступу до комплексу, Розрахунок місячної вартості охорони, Перелік встановленого додаткового обладнання, Компенсація земельного податку (а. с. 11 - 22), копію Наказу ТОВ «Емпоріум Пропертіз» № 9-а від 22 вересня 2020 року, яким ТОВ «Центр Сервісу» визначено експлуатуючою організацією на об`єкті «Будівництво торговельно-офісно-житлового центру з підземним паркінгом між АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 » (а. с. 24), копію розпорядження Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 24 вересня 2021 року № 572, яким присвоєно новозбудованим житловим будинкам у складі проекту «Будівництво торговельно-офісно-житлового центру з підземним паркінгом між АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 » поштову адресу: житловий будинок (секція 1-7) - АДРЕСА_5 , житловий будинок (секція 8-11) - АДРЕСА_9 (а. с. 25), копію виписки з ЄДРПОУ щодо ТОВ «Центр Сервісу», згідно якої основною діяльністю товариства є комплексне обслуговування об`єктів (а. с. 26), копію статуту ТОВ «Центр Сервісу» (а. с. 27 - 35).

До відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 надано квитанції про оплату комунальних послуг за травень та квітень 2023 року, лист-підтвердження ТОВ «Центр Сервісу» від 11 травня 2023 року про отримання грошових коштів. Вказував, що вказані докази не могли бути подані до суду першої інстанції, оскільки боржник не знав про наявність судового спору, не отримував ніяких документів, і не міг надати свої пояснення та докази до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Враховуючи, що заява ТОВ «Центр Сервісу» про видачу судового наказу розглянута судом першої інстанції за відсутності ОСОБА_1 та без повідомлення останнього, у ОСОБА_1 не було можливості подати зазначені докази до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, надані заявником докази приймаються апеляційним судом.

Зважаючи на спрощений порядок розгляду вимог у наказному провадженні, і відсутність у боржника можливості заперечувати проти таких вимог на стадії їх розгляду судом, заява про видачу судового наказу та додані до неї документи мають містити вичерпні відомості про підстави та час виникнення у заявника права вимоги, а також її розмір.

Згідно змісту заяви про видачу судового наказу та апеляційної скарги ТОВ «Центр Сервісу», вимоги про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг заявник обґрунтовував, посилаючись на те, що між ТОВ «Центр Сервісу» та ОСОБА_1 укладено Тимчасовий договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, за умовами якого ТОВ «Центр Сервісу» здійснює управління житловим комплексом та забезпечення належної його експлуатації.

Як вбачається зі змісту вказаного Тимчасового договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 27 липня 2021 року, даний договір укладено з ОСОБА_1 як співвласником багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_8 .

Разом із тим, розрахунок заборгованості та Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації права власності ОСОБА_1 заявником надано за іншою адресою - АДРЕСА_7 .

При цьому Тимчасовий договір від 27 липня 2021 року не містить умов, що адреса АДРЕСА_8 є будівельною (не остаточною, а такою, що присвоюється на період будівництва) адресою і в подальшому підлягає уточненню або може змінюватися.

Крім того, наявне в матеріалах справи розпорядження Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 24 вересня 2021 року № 572 містить інформацію про присвоєння поштової адреси житловим будинкам, зокрема житловий будинок (секція 8-11) - АДРЕСА_5 , однак у даному наказі відсутні відомості, що вказаний будинок до цього часу був ідентифікований за адресою АДРЕСА_10 .

За таких обставин, оскільки адреса об`єкта нерухомого майна, за якою згідно доводів ТОВ «Центр Сервісу» надавалися житлово-комунальні послуги ( АДРЕСА_7 ), є різною в договорі та розрахунку заборгованості, при цьому сам договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком як основна підстава видачі судового наказу, укладено заявником щодо об`єкта житлової нерухомості за іншою адресою ( АДРЕСА_8 ), суд першої інстанції дійшов в цілому правильного висновку, з яким погоджується апеляційний суд, що із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, правильно пославшись на п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Разом із тим, відмовляючи ТОВ «Центр Сервісу» у видачі судового наказу, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку, що на дату укладення тимчасового договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком 27 липня 2021 року боржник не вважався співввласником багатоквартирного будинку в розумінні положень законодавства України, і в матеріалах справи відсутні докази фактичного проживання ОСОБА_1 в квартирі, отже, наведені обставини та положення законодавства не свідчать про наявність у заявника безспірної заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, при цьому в наказному провадженні суд позбавлений можливості встановити безспірність грошової вимоги заявника, достатні дані, які б надавали підстави для винесення судового наказу, відсутні.

Апеляційний суд не може погодитися із даними висновками, виходячи із наступного.

Пунктом 2 частини третьої статті 100 ЦПК України (у редакції до 15 грудня 2017 року) наявність спору про право була підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, що вирішувалося суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мали ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога могла бути вирішена лише у позовному провадженні.

Однак, на момент подання заяви про видачу судового наказу у даній справі вказану підставу для відмови у прийнятті заяви (коли із заяви і поданих документів вбачається спір про право) - виключено, а Розділ ІІ ЦПК України «Наказне провадження» діє у новій редакції.

Разом з тим, згідно п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України, під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті, про що зазначається у судовому наказі.

Тобто, наразі суд не вправі розглядати обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (оцінювати правильність та обґрунтованість розрахунків).

А відтак, висновок суду першої інстанції про те, що надані докази не відображають безспірність вимоги заявника, не відповідає вимогам процесуального закону.

Натомість у подальшому, після видачі судового наказу, боржник у заяві про скасування судового наказу може зазначити про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача (п. 5 ч. 3 ст. 170, ч. 3 ст. 171 ЦПК України), що є передбаченою процесуальним законом підставою для скасування судового наказу.

Даних обставин судом першої інстанції при розгляді справи враховано не було.

Враховуючи наведене, апеляційний суд не оцінює доводи ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу щодо відсутності боргу та відсутності підстав для видачі судового наказу, не підтверджує та не спростовує дані доводи, оскільки наведені боржником обставини підлягають оцінці судом під час розгляду заяви боржника про скасування судового наказу.

Виходячи із вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов правильних в цілому висновків про відмову у видачі судового наказу згідно з положеннями п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, разом із тим, мотивація суду щодо відмови у видачі судового наказу, ґрунтується на неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, та порушенні норм процесуального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставами для зміни ухвали та викладення мотивувальної частини ухвали в редакції цієї постанови.

В іншій частині ухвала суду є законною, обґрунтованою і не підлягає скасуванню із підстав, зазначених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 7, 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Сервісу» задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 квітня 2023 року змінити в мотивувальній частині, виклавши її в редакції цієї постанови.

В іншій частині ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: Кашперська Т.Ц.

Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.