Єдиний унікальний номер справи 761/7434/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 06 грудня 2022 року у справі за позовом акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач порушив умови договору кредиту, не повернув отриманий кредит своєчасно, не сплачував кошти (відсотки) за користування ним. У зв`язку із порушенням умов договору, відповідач повинен сплатити: заборгованість за поточним тілом кредиту - 103720,62 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту - 32353,91 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками - 5987,08 грн.; заборгованість за простроченими відсотками - 9392,94 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06 грудня 2022 року позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 136074,53 грн., судовий збір у розмірі 2270,00 грн., в решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що вказане судове рішення є необґрунтованим та незаконним, прийняте без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. На підставі зазначеного апелянт просив суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги АТ КБ «Приват банк» залишити без розгляду.

Станом на початок розгляду справи по суті відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно із ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки у справі ціна позову становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму, а дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції виключно в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Хоча чинним процесуальним законом і передбачені випадки, коли апеляційний суд має право вийти за межі доводів апеляційної скарги, такі випадки чітко регламентовані і до даної справи відношення не мають.

В своїй скарзі апелянт зазначив лише про те, що не був обізнаний з фактом розгляду справи в суді. Крім того він також декларативно зазначив про те, що суд першої інстанції допустив ті порушення, які у відповідності до положень ст. 376 ЦПК України є підставою для зміни чи скасування рішення суду при апеляційному перегляді. Окремо апелянт вказав, що про конкретні підстави для скасування оскаржуваного рішення він зазначить в доповненні до апеляційної скарги, яке подасть в порядку ч. 1 ст. 364 ЦПК України, чого, однак зроблено не було.

Зважаючи на наведене та керуючись положеннями ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції при розгляді скарги перевіряє факт інформування відповідача судом першої інстанції про розгляд справи а також перевіряє оскаржуване рішення на дотримання загальних вимог до судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не повідомляв його про час та місце розгляду справи не відповідає дійсності. Більш того, представник відповідача - адвокат Кишеня В. С. брав участь в судових засіданнях, знайомився з матеріалами справи, подавав до суду заяви та клопотання. За таких умов твердження апелянта з даного приводу не можуть бути прийняті судом.

Не вбачає колегія суддів й тих загальних порушень процесуального закону, які за твердженнями апелянта допустив суд першої інстанції допустив при розгляді справи (неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права).

Позивачем до суду на підтвердження свого позову були представлені відповідні матеріали як щодо звернення до банку за отриманням кредитної карти, підписання відповідної заяви а також підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту від 07 березня 2019 року, отримання відповідачем кредиту у вигляді банківської карти, так і щодо неналежного виконання обов`язку з його повернення, у зв`язку з чим виникла заявлена до стягнення заборгованість.

Жодної невідповідності висновків суду матеріалам справи, неповного з`ясування її обставин, порушення норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, тощо апеляційний суд в даному випадку не вбачає.

Окремо колегія суддів зважає на те, що вже в ході розгляду справи апеляційним судом апелянтом було подане клопотання про витребування від позивача розрахунку заборгованості за кредитом на час ухвалення оскаржуваного рішення та на даний момент. В той же час таке клопотання не підлягає задоволенню з огляду на декілька підстав.

По-перше, відповідно до положень ст. 367 ЦПК України нові докази, які не були подані до суду першої інстанції, можуть бути прийняті апеляційним судом виключно у виняткових випадках, коли учасник справи не тільки обґрунтує неможливість їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно (тобто поза його волею) не залежали від нього, але й надасть відповідні докази на підтвердження таких своїх посилань, чого в даному випадку зроблено не було.

По-друге, за процедурою апеляційного оскарження суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції на час його ухвалення. В даному випадку позивач при подачі позову зазначив та обґрунтував розмір заборгованості станом на 14.12.2020р., підтвердивши його як розрахунком заборгованості за кредитом, так і відповідною випискою руху коштів за кредитним рахунком відповідача. В ході розгляду заяви відповідача про перегляд заочного рішення у даній справі банком була надана до суду нова виписка руху коштів за кредитним рахунком відповідача, яка спростовує твердження апелянта по наявність заборгованості за кредитом у розмірі, що є значно менший від стягнутої суми.

З урахуванням викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов до правильного висновку про недоведеність позивачем своїх вимог, а зазначені в апеляційній скарзі доводи є безпідставними та не спростовують законності оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 06 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів крім випадків, передбачених ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий С.О. Журба

Судді: Т.О. Писана

К.П. Приходько