Справа № 215/1914/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Квятковського Я.А.,

секретар судового засідання Манько В.В.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я,-

ВСТАНОВИВ:

14.04.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ПрАТ«Північний ГЗК» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, у якій просить стягнути моральну шкоду у розмірі 350 000 грн. Просила розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Вказує, що з 03.06.1992р. по 28.05.2021р. працювала у відповідача машиністом конвеєру на рудозбагачувальній фабриці № 1 з правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком № 1. 25.05.2021 звільнена за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію. 11.01.2023р. висновком ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» їй встановлені професійні захворювання: - радикулопатія попереково-крижова та шийна з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим і м`язові-тонічним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу, остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових і колінних суглобів; - хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії) група В, ЛН першого-другого ступеня.

Відповідно до Акту розслідування причини виникнення професійного захворювання від 14.02.2023, професійні захворювання виникли через те, що працюючи на підприємстві відповідача, підпадала під дію шкідливих виробничих факторів, які перевищували гранично допустимі норми, а саме: перевищення пилу, перевищення важкості праці, по напруженості праці.

Відповідно довідки МСЕК від 06.04.2023р., їй первинно з 20 березня 2023 року до 01 квітня 2024 року встановлено третю групу інвалідності та 60% втрати професійної працездатності, з яких: 45% - радикулопатія; 15% - хронічне обструктивне захворювання легень. Дата переогляду 10 березня 2024 року. Протипоказані важка фізична праця, тривала хода, переохолодження, робота в умовах виробничого пилу.

У зв`язку з захворюванням у неї було порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки, вона змушена часто проходити обстеження у лікарів та постійно лікуватися. Постійно відчуваю стійки біль та обмеження рухів у шийному та поперековому відділах хребта з іррадіацією в кінцівки, турбує біль в плечових, ліктьових та колінних суглобах, обмеження рухів та хрускіт в суглобах, заніміння кінцівок та слабкість кистей рук. Турбує кашель, особливо зранку, після приступів якого в неї починає боліти в грудях, а потім виникає загальна слабкість по всьому тілу. Через приступ кашлю часто приходиться користуватися інгалятором. Також зазначає, що постійно відчуває психологічний дискомфорт, неповноцінність та вимагає від неї додаткових фізичних зусиль для організації її теперішнього життя, вона змушена постійно витрачати кошти на лікування, проходити медичні процедури, приймати медикаменти, які впливають на її організм. Все це постійно і негативно позначається на душевному та фізичному стані. Виходячи з тривалості роботи у відповідача та відсотку втрати професійної працездатності, просить стягнути з ПрАТ «ПівнГЗК» моральну шкоду у розмірі 350 000 грн.

Ухвалою суду від 17.04.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

29.05.2023 представник відповідача ПрАТ «ПівнГЗК» надала відзив на позовну заяву та просила поновити строк для подачі відзиву, як такий що порушено з поважних причин. Вказує, що позивачка добровільно обрала роботу, могла звільнитися у будь-який час, також позивач була попереджена та обізнана про шкідливі умови праці, отримувала компенсації, свідомо обрала місце роботи в умовах впливу шкідливих факторів. Наявність шкідливих умов праці є об`єктивною на деяких робочих місцях згідно законодавства, гігієнічної класифікації праці. Вказує, що розмір відшкодування моральної шкоди, який просить стягнути позивач є необґрунтованим, несправедливим та безпідставно завищеним.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів суд встановив, що ОСОБА_1 працювала у ПрАТ "Північний ГЗК" з 03.06.1992р. по 28.05.2021р. машиністом конвеєру на рудозбагачувальній фабриці № 1 з правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком №1. 25.05.2021 звільнена за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію на підставі ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки(а.с. 8-12).

Під час роботи у ПрАТ в позивачки виникли професійні захворювання: - радикулопатія попереково-крижова та шийна з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим і м`язові-тонічним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу, остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових і колінних суглобів; - хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії) група В, ЛН першого-другого ступеня, що підтверджується висновком ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 10.01.2023р. та Актом від 14.02.2023 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, (а.с. 13-15, 21-22).

Відповідно до п. п. 13, 17, 18, 19, 20 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 14.02.2023 року, на підставі санітарно-гігієнічної характеристики умов праці від 13.12.2019 №1136/4.6-1, підготовленої Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області, та згідно з Державними санітарними нормами та правилами «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.04.2014 №248, умови праці ОСОБА_1 відносяться: - за вмістом пилу в повітрі робочої зони - до 3 класу 2 ступеня (шкідливі); - за рівнем шуму - до 3 класу 2 ступеня (шкідливі); - за показниками мікроклімату - до 3 класу 2 ступеня (шкідливі); - за показниками важкості праці - до 3 класу 3 ступеня (шкідливі); - за показниками напруженості праці до 3 класу 2 ступеня (шкідливі). Загальна оцінка: умови праці відносяться до 3 класу 3 ступеню (шкідливі). Хронічні професійні захворювання виникли через те, що працюючи машиністом конвеєра з 08.04.1993 по 28.05.2021 ОСОБА_1 здійснювала нагляд за роботою конвеєрів, рівномірністю розподілення руди в бункерах та контроль їх заповнення, прибирання з конвеєрної стрічки сторонніх предметів, перевірку стану перевантажувальних вузлів, ущільнень, роликоопор, регулювання ходу стрічки, визначення несправності конвеєра, усунення їх в покладеному обсязі, прибирання присипаної руди по довжині конвеєрів, живильників, бункерів. При цьому внаслідок недосконалості робочого місця та технології збагачення руди підпадала під вплив підвищених параметрів важкості праці, пилу фіброгенної дії з вмістом вільного кремнію діоксиду від 10 до 70%.

Причинами виникнення хронічних професійних захворювань позивача є:

важкість праці: - маса вантажу, що постійно підіймається та переміщується вручну складає від 10 до 17 кг, при допустимій до 7 кг, - робоча поза незручна від 14,8% до 51,2% часу зміни при допустимому значенні 25%; - нахили корпусу, кількість за зміну складали від 170 до 360 при допустимому значенні від 51 до 100 згідно з вимогами Державних санітарних норм та правил «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затверджених наказом МОЗ України № 248 від 08.04.2014.

-пил переважно фіброгенної дії: концентрація пилу з вмістом вільного діоксиду кремнію від 10 до 70% в повітрі робочої зони - перевищував нормативне значення в 2,0-3,1 рази і складала 4,0-6,2 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3 згідно до вимог «Гігієнічних регламентів хімічних речовин у повітрі робочої зони», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14.07.2020 № 1596.

З метою ліквідації і запобігання виникненню хронічного професійного захворювання запропоновано генеральному директору ПрАТ «ПівнГЗК» ОСОБА_3 дотримуватися основних вимог в організації технологічних процесів та експлуатації обладнання згідно вимог гігієни та промислової санітарії: фізіологічного обґрунтування при обладнанні робочих місць згідно з вимогами Правил охорони праці під час дроблення і сортування, збагачення корисних копалин і огрудкування руд та концентратів, затвердженими Наказом Міністерства соціальної політики України №704 від 15.05.2018р. Підвищити контроль відповідальних осіб за забезпеченням і використанням працюючими засобів індивідуального захисту органів дихання та інших засобів індивідуального захисту згідно з НПАОП 0.00-3.10-08 (а.с. 13-15).

Як випливає з довідки МСЕК від 06.04.2023 року ОСОБА_1 , первинно з 20.03.2023р. до 01.04.2024р., було встановлено третю групу інвалідності та 60 % втрати професійної працездатності, з яких: 45% - радикулопатія; 15% - хронічне обструктивне захворювання легень. Дата переогляду 10.03.2024р. Останній рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності: санаторно-курортне лікування, медикаментозне лікування, забезпечення виробами медичного призначення (а.с. 16).

ОСОБА_1 протипоказана важка фізична праця, тривала хода, вимушена поза, переохолодження, праця в умовах виробничого пилу. Рекомендовано спостереження та лікування у сімейного лікаря, невролога (а.с.17).

Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем.

Оцінка суду.

Відповідно до частин 1, 2ст.127 ЦПК Українисуд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Строк для подання відзиву на позовну заяву був визначений судом в ухвалі про відкриття провадження у даній цивільній справі, тому даний строк не може бути поновлений виходячи з положеньст.127 ЦПК України, а тільки продовжений.

Враховуючи, підстави викладені представником відповідача у відзиві, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з Конституцією України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини головним обов`язком держави, що передбачено ст.3 Конституції України.

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, ч.3 ст.43 Конституції України.

Згідно ст.4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Виходячи з норм ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Частиною 1 ст. 237-1 КЗпП України, передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Позивачці, як вказувалося раніше, згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання (а.с. 13-15), встановлені два хронічні професійні захворювання. Виробничими факторами, що спричинили захворювання, є шкідливі умови праці позивачки у ПрАТ, встановлена вина роботодавця в пошкодженні здоров`я позивачки, згідно п.17-20 акту. Вказане свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача і завданою здоров`ю позивачки шкодою.

Згідно роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує, що позивачка протягом значного часу працювала на підприємстві відповідача в умовах впливу шкідливих факторів, а саме 28 років 01 місяць, характер і тяжкість отриманих позивачкою професійних захворювань, що порушує її нормальні життєві зв`язки та викликає фізичні і моральні страждання, ступінь втрати нию професійної працездатності 60 %, тривалість розладу її здоров`я, періодичне лікування, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягнути на користь позивачки 190 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, вважаючи суму, що просить позивач, завищеною.

Суд не може взяти до уваги доводи представника відповідача про об`єктивний характер шкідливих умов праці, добровільність виконання позивачем робіт у шкідливих умовах праці та наявність компенсацій, оскільки такі обставини не знімають з відповідача обов`язку виконати вимоги ч.2 ст.153 КЗпП України та ст.13 Закону України «Про охорону праці» й нести відповідальність за їх невиконання у встановленому законом порядку.

Згідно положення, закріпленого в п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Оскільки позов має майновий характер - то з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1 900 грн. згідно до приписів Закону України «Про судовий збір».

На підставі ст.43 Конституції України, ст. ст.153, 237-1 КЗпП України, керуючись ст.ст. 12, 19, 43, 49, 81, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 190 000 (сто дев`яносто тисяч) гривень без утримання податків.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» судовий збір у розмірі 1 900 (одна тисяча дев`ятсот) гривень на користь держави.

Копію рішення направити сторонам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суд подається протягом тридцяти днів з дня його складання до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено і підписано 14.06.2023 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», , місцезнаходження за адресою: 50079, м. Кривий Ріг, Тернівський район.

СУДДЯ: