Єдиний унікальний номер 341/1853/23
Номер провадження 2/341/467/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року м.Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі

головуючого судді Куценка М.О.

за участі секретаря судового засідання Сегін І.І.,

розглянувши в судовому засіданні, в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 інтересах якої на підставі ордеру на надання правової допомоги діє представник адвокат Васютин Ярослав Володимирович до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Євдокія Юріївна, приватний виконавець Павелків Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою в якій просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 22 липня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Є.Ю. зареєстрований в реєстрі за № 2986 про стягнення з нього на користь АТ «Банк Форвард» грошових коштів у сумі 20604 грн. 29 коп.

В обґрунтування вимог позову стороною позивача зазначено, що 17 липня 2023 року ОСОБА_1 з надісланого ПАТ КБ «Приватбанк» смс-повідомлення на мобільний телефон довідався про накладення арешту на його банківський рахунок у зв`язку із заборгованістю на виконавчому провадженню, про яке позивач може дізнатись в Єдиному реєстрі боржників, перейшовши на веб-сайт Міністерства юстиції. Того ж дня з відомостей за контактними даними позивача, в Єдиному реєстрі боржників позивач довідався, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. було відкрито виконавче провадження №62901934. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження №62901934 в Автоматизованій системі виконавчих проваджень Міністерства юстиції, позивачу стало відомо, що згідно постанови про відкриття виконавчого провадження №26901934 від 27.08.20 р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 20604 грн. 29 коп. Про даний оскаржуваний виконавчий напис, позивач вперше довідався та фактично ознайомився 17 серпня 2023 року, після опублікування приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. При цьому жодних листів та документів від АТ «Банк Форвард» чи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Є.Ю. позивач раніше не отримував та заборгованості перед АТ «Банк Форвард» у нього не має, оскільки кредитного договору з АТ «Банк Форвард» про який вказано у виконавчому написі позивач не укладав та грошових коштів в кредит в АТ «Банк Форвард» позивач взагалі не отримував.

Позивач вважає, що діями відповідача були порушені його права та інтереси, оскільки відповідач не повідомляв позивача про існування заборгованості. Крім того, позивач не отримував вимогу від нотаріуса про усунення порушення та ним, при вчиненні спірного виконавчого напису, також не було дотримано вимог законодавства щодо перевірки безспірності вимог кредитора, тому він вимушений був звернутися за захистом своїх прав до суду з даним позовом.

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 23.08.23 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання (а.с.20).

Відповідач АТ «Банк Фрвард» подав пояснення щодо позову відповідно до якого про якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с. 53-55).

Представник позивача Васютин Я.В. подав відповідь на відзив, в якому просить задовольнити вимоги позивача ОСОБА_1 в повному обсязі (а.с.57-60).

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 01.11.23 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті (а.с. 65).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, 01.11.23 року від його представника ОСОБА_2 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують повністю, просять задовольнити (а.с.62).

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, будучи повідомленими у встановленому законом порядку про час, дату та місце проведення розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. відкрито виконавче провадження № 62901934 від 27.08.2020 р. (а.с.9).

Підставою відкриття виконавчого провадження став виконавчий напис №2986 від 22 липня 2020 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Є.Ю. (а.с.8), відповідно якого з позивача підлягає стягненню на користь відповідача заборгованість в розмірі 20604 грн. 29 коп.

В Автоматизованій системі виконавчих проваджень Міністерства юстиції була відсутня сканована копія даного виконавчого напису, тому 09.08.23 року представником позивача надіслано приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. заяву про надання копії виконавчого напису №2986 від 22 липня 2020 року.

Позивач зазначає, що відповідач не повідомляв позивача про існування заборгованості, позивач не отримував вимогу від нотаріуса про усунення порушення та ним, при вчиненні спірного виконавчого напису, також не було дотримано вимог законодавства щодо перевірки безспірності вимог кредитора, тому позивач вважає, що будь - яка законна підстава стягнення коштів, накладення арешту на рахунки, проведення інших виконавчих дій відсутня.

Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22лютого 2012року №296/5 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій).

Відповідно до приписів ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені «Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України», затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5 (далі - Порядок».

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п.2 «Переліку документів для одержання виконавчого напису», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.

Відповідно до положень ст.ст.15, 16, 18 ЦК України та приписів ст.ст.50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати, а також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

В Постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 23.01.2018 р. у справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

У постанові Вищого Господарського суду України від 13.11.2014 року у справі № 908/4154/13 зазначено, що Виписки по рахунках/карткам є належними та допустимими доказами щодо надання Банком кредитних коштів Клієнту, отримання і використання таких коштів Клієнтом, нарахування Банком відсотків, комісії, пені, а також часткового погашення Клієнтом заборгованості за кредитним договором.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Таким чином, за змістом указаних норм права на підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора, тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує цей факт, є зокрема повідомлення про отримання боржником вимоги стягувача щодо усунення порушень зобов`язання з підписом боржника про його отримання, що свідчить про ознайомлення боржника з поданою вимогою.

Матеріали справи не містять доказів, які свідчать на те, що при вчиненні виконавчого напису, нотаріус отримував первинні бухгалтерські документи, у тому числі, щодо здійснення платежів за ним (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), чи звертався до стягувача за їх витребуванням, як то не міститься і доказів надіслання нотаріусом відповідного повідомлення боржнику.

Доказів зворотного, а також того, що позивач повідомлявся про вимогу кредитора та документів які свідчать про безспірність заборгованості позивача, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, суду не надано.

Також, в нотаріуса не було жодного доказу на підтвердження того, що АТ «Банк Форвард» було направлено позивачу лист з вимогою про усунення порушення стосовно зобов`язання із зазначенням у листі вимоги стислого змісту порушення зобов`язань, також відсутні будь-які відомості на підтвердження того, що вказаний лист вимогою про усунення порушень за договором позивач отримував.

Отже, позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості оспорити вимогу АТ «Банк Форвард», що не може свідчити про безспірність суми пред`явленої до стягнення. Тому, нотаріусу не було надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень.

З зазначеного вбачається, що нотаріусом, який вчинив виконавчий напис не було перевірено безспірності заборгованості чи відповідальності боржника перед стягувачем користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» існування якої, фактично заперечується позивачем, про що свідчить і звернення позивача з даним позовом до суду.

Крім того, постановою Київського Апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року №826/20084/14, визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». З урахуванням викладеного нотаріус незаконно здійснив стягнення боргу на підставі пунктів Постанови КМУ №662.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».

Разом з тим, суду не надано доказів, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису від 22 липня 2020 раку отримував від відповідача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення, виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача.

Беручи до уваги, що виконавчий напис вчиняється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надіслання кредитором боржнику письмової вимоги про усунення порушень, а в матеріалах справи відсутні докази надіслання відповідачем як кредитором позивачу як боржнику такої вимоги та надання відповідних підтверджень її нотаріусу разом з заявою про вчинення виконавчого напису, суд вважає, що вказана вимога законодавства також не була дотримана.

У зв`язку з чим, за відсутності інших доказів які б спростовували посилання позивача на відсутність відповідних документів, суд вважає можливим визнати факт вчинення спірного виконавчого напису за відсутності визначених законодавством документів, оскільки таке посилання не спростовано наявними у справі матеріалами.

На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та визнання виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до приписів п.6 ч.1 ст.264, п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, при ухваленні рішення, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, який зазначає у резолютивній частині рішення.

Згідно ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно квитанції від 05.06.23 року позивачем було сплачено судовий збір за звернення до суду в розмірі 1073,60 грн. (а.с.4).

Враховуючи приписи ч.1 ст.141 ЦПК України, висновки суду щодо задоволення позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп.

З урахуванням вищезазначеного, керуючись 4, 7, 10, 12, 13, 18, 76-82, 83, 89, 95, 141, 223, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 273, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 інтересах якої на підставі ордеру на надання правової допомоги діє представник адвокат Васютин Ярослав Володимирович до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Євдокія Юріївна, приватний виконавець Павелків Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №2986 від 22.07.2022 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Євдокією Юріївною щодо стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» грошових коштів у розмірі 20604 грн. 29 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Банк Форвард» адреса місця знаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 105 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 - витрати по оплаті судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяМихайло КУЦЕНКО