Справа №591/3857/17
Провадження № 2/591/167/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2023 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Сидоренко А.П.

з участю секретаря судового засідання Чмуневич М.О.

третьої особи ОСОБА_1

представника третьої особи Гаврилюк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Сумської міської ради, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс», ОСОБА_1 , Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради про визнання наймачем квартири, -

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Сумської міської ради, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс» (далі ТОВ «КП «Сумитехнобудсервіс»), про визнання наймачем квартири.

Протокольною ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06 листопада 2017 року до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору було залучено ОСОБА_1 .

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 , як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Сумської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа ТОВ «КП «Сумитехнобудсервіс», про встановлення факту, визнання права на постійне користування житлом, зобов`язання укладення договору найму житлового приміщення, виселення із самовільно зайнятого житлового приміщення.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 15 квітня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. Позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_1 , задоволено, встановлено факт проживання однією сім`єю між ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_3 у період часу з січня 2009 року по серпень 2015 року; визнано за ОСОБА_1 право на постійне користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 ; зобов`язано виконавчий комітет Сумської міської ради надати дозвіл (прийняти рішення) про укладення з ОСОБА_1 договору найму жилого приміщення квартири АДРЕСА_1 ; усунуто перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири без надання іншого житла.

Постановою Сумського апеляційного суду від 18 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 15 квітня 2019 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо встановлення факту проживання однією сім`єю у період часу з січня 2009 року по серпень 2015 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову в цій частині. В іншій частині рішення Зарічного районного суду м. Суми від 15 квітня 2019 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 18 березня 2020 року рішення Зарічного районного суду м. Суми від 15 квітня 2019 року, в незміненій після апеляційного перегляду частині та постанову Сумського апеляційного суду від 18 липня 2019 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 , скасовано та ухвалене у цій частині нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 в частині визнання права на постійне користування житлом, зобов`язання укладення договору найму житлового приміщення, виселення із самовільно зайнятого житлового приміщення відмовлено.

Постанову Сумського апеляційного суду від 18 липня 2019 року в частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 залишено без змін.

Судові рішення в частині позову ОСОБА_2 про визнання наймачем квартири скасовано, а справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 28 квітня 2020 року вказана справа прийнята до провадження судді Сидоренко А.П., вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 08 квітня 2021 року залучено до участі у вказаній справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 12 липня 2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено дану справу для розгляду по суті на 13 год. 00 хв. 25 жовтня 2021 року.

Протокольною ухвалою суду від 25 жовтня 2021 року розгляд справи відкладено на 13 год. 30 хв. 12 січня 2022 року у зв`язку з неявкою відповідача.

Протокольною ухвалою суду від 12 січня 2022 року розгляд справи відкладено на 14 год. 00 хв. 14 березня 2022 року за клопотанням представника позивача.

Враховуючи, що Верховною Радою України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні було запроваджено воєнний стан через вторгнення Росії на територію України, беручи до уваги ситуацію, що склалась у м. Суми на день запровадження такого стану, на підставі п.1 рішення зборів суддів Зарічного районного суду м. Суми від 24.02.2022 року №5, з метою запобігання загрози життю та здоров`ю учасників судового процесу і працівників суду, з 24 лютого 2022 року дану справу було знято з розгляду до стабілізації ситуації в країні та в м. Суми.

Рішенням зборів суддів від 02 травня 2022 року №11 відновлено здійснення розподілу та розгляд усіх категорій справ, у тому числі цивільних, які перебували в провадженні судді станом на 24 лютого 2022 року.

Справу призначено до розгляду о 14 год. 00 хв. 11 липня 2022 року.

Протокольною ухвалою суду від 11 липня 2022 року розгляд справи відкладено на 11 год. 00 хв. 04 жовтня 2022 року за клопотанням представника позивача.

Протокольною ухвалою суду від 04 жовтня 2022 року розгляд справи відкладено на 15 год. 00 хв. 13 грудня 2022 року у зв`язку з неявкою позивача.

13 грудня 2022 року розгляд справи відкладено на 09 год. 00 хв. 24 січня 2023 року у зв`язку з оголошеною повітряною тривогою на території Сумської області.

Протокольною ухвалою суду від 24 січня 2023 року розгляд справи відкладено на 09 год. 00 хв. 10 березня 2023 року за клопотанням представника позивача.

Протокольною ухвалою суду від 10 березня 2023 року розгляд справи відкладено на 09 год. 30 хв. 20 квітня 2023 року у зв`язку з неявкою позивача.

Протокольною ухвалою суду від 20 квітня 2023 року розгляд справи відкладено на 10 год. 00 хв. 16 червня 2023 року за клопотанням позивача та третьої особи.

Протокольною ухвалою суду від 16 червня 2023 року розгляд справи відкладено на 11 год. 00 хв. 26 липня 2023 року у зв`язку з неявкою позивача та за клопотанням третьої особи.

Протокольною ухвалою суду від 26 липня 2023 року розгляд справи відкладено на 15 год. 30 хв. 25 вересня 2023 року за клопотанням третьої особи.

Протокольною ухвалою суду від 25 вересня 2023 року розгляд справи відкладено на 14 год. 00 хв. 30 жовтня 2023 року у зв`язку з неявкою позивача.

Протокольною ухвалою суду від 30 жовтня 2023 року розгляд справи відкладено на 13 год. 00 хв. 13 грудня 2023 року у зв`язку з неявкою позивача, роз`яснено позивачу наслідки неявки в наступне судове засідання.

В зазначене судове засідання позивачка не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася судом належним чином шляхом направлення судової повістки на вказаний нею в позовній заяві адресу, а також електронну адресу, зазначеної позивачкою при направленні до суду клопотань, заяв про відкладення розгляду справи з зазначенням поважності причин неявки в судове засідання суду не надано.

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 просили залишити позовну заяву без розгляду в зв`язку з повторною неявкою позивачки.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Вислухавши думку осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Частинами першою, другою, п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Наведені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц, від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18.

Судом здійснювалися заходи для своєчасного повідомлення позивачки про хід розгляду справи, проте поштові повідомлення, надіслані на зазначену в позовній заяві адресу позивача, повернулися до суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

В зазначене судове засідання, як зазначалося вище, позивачка не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, заяв про відкладення розгляду справи з зазначенням поважності причин неявки в судове засідання суду не надано, що свідчить про втрату її інтересу до вказаного позову.

Відповідно до вимог ст. 131 ЦПК України (в редакції, яка діяла до 18 жовтня 2023 року) учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи.

Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно абз 2 ч. 1 ст. 131 ЦПК України (в редакції, яка діє на час постановлення вказаної ухвали) у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться.

Секретарем судового засідання здійснені спроби повідомлення позивачки за номером мобільного телефону, вказаному в позовній заяві, проте позивач не відповіла на телефонний дзвінок (т. 4 а.с. 67, 69, 82).

За вказаною позивачем у позовній заяві адресою, судові виклики були повернуті з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою. Будь-яких заяв щодо зміни позивачем місця проживання або місцезнаходження до суду не надходило.

В зв`язку з зазначеним, враховуючи обов`язок сторони вживати заходів, щоб дізнатися про стан порушеного нею судового провадження, а також те, що за відсутності позивача неможливо встановити обставини необхідні для розгляду справи, зокрема позиції з приводу заявлених вимог та доведення обставин проживання неповнолітньої дитини, суд вважає за необхідне залишити зазначену позовну заяву без розгляду.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 131, 223, 257 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Сумської міської ради, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс», ОСОБА_1 , Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради про визнання наймачем квартири залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складання апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали виготовлено 18 грудня 2023 року.

Суддя А.П.Сидоренко