Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Номер провадження 2/229/1032/2023

Справа № 219/723/22

16 червня 2023 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Шевченко Л. В., за участю секретаря судового засідання Шипілової Г. І., без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Виконавчий комітет Бахмутської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

У С Т А Н О В И В :

25.01.2022 адвокат Гуревич Максим Геннадійович, який діє на підставі договору-доручення про надання правової допомоги від 10.01.2022 та ордеру серії АН № 1062504 звернувся до суду в інтересах позивача ОСОБА_1 з даним позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Виконавчий комітет Бахмутської міської ради, про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивачка, ОСОБА_1 , з 17.10.2014 по 31.10.2017 перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27.09.2017, що набрало законної сили 31.10.2017, було розірвано. Від шлюбу у сторін народилась дитина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час постійно проживає разом з матір?ю (позивачкою). Фактично шлюбні відносини між сторонами були припинені з 2016 року. 3 цього часу відповідач припинив будь-яке спілкування з дитиною й свідомо самоусунувся від сина і по теперішній час не приймає участь в його житті, не займається його вихованням, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не виявляє інтересу до його проблем та інтересів, не цікавиться його життям, не піклується про стан його здоров`я. Разом з тим ставлення відповідача до виконання батьківських обов`язків свідчить про його умисне ухилення від виконання цих обов`язків. В той же час у дитини взагалі відсутні будь-які стосунки з батьком: він з сином протягом п`яти років поспіль взагалі ніяким чином не спілкується та у них відсутні будь-які відносини, спільні заходи та події, фотографії, проведення часу і тому подібне, незважаючи на те, що позивачка ніколи не створювала штучних перешкод у прийнятті відповідачем участі у житті дитини. Самостійної ініціативи з приводу виховання сина та спілкування з ним відповіді також не проявляв і не проявляє. За весь час батько (відповідач) жодного разу не відвідував навчальний заклад, в якому навчається син. Будь-якого фінансового забезпечення відповідач дитині також не надає та участі в утриманні сина не приймає, хоча він є працездатною людиною та на підставі ст. 180 СК України зобов`язаний утримувати сина до досягнення ним повноліття, тим більше, що рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27.09.2017 з відповідача на утримання дитини було стягнуто аліменти. На даний час позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком - ОСОБА_4 та вони бажають створити дитині повноцінну сім`ю, забезпечивши присутність в житті дитини як матері так і батька (не юридично-формального, а реально здійснюючого виховні, духовні та морально-соціальні функції відносно дитини), враховуючи, в тому числі, й теперішній вік дитини, за якого у хлопчика потреба у повноцінному батьківському спілкуванні та вихованні набуває особливої актуальності. Наразі позивачка з дитиною та теперішнім чоловіком проживають разом, а син називає татом саме теперішнього чоловіка позивачки, який фактично й виконує всі батьківські функції відносно дитини, що, однак, неможливо юридично оформити, зважаючи на формальне існування чинного батьківства відповідача. Крім того, відповідач, будучи наразі формально записаним батьком, фактично будь-які батьківські обов`язки не здійснює. Натомість формальне батьківство відповідача створює для дитини численні перепони у різних сферах життя, пов`язані з офіційними процедурами реєстрації, оформлення документів, офіційного визначення місця проживання, набуття майна у власність тощо, які потребують участі батька у вирішенні відповідних питань, який участі у житті дитини вже тривалий час не бере, що також обумовлює необхідність та доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Оскільки вищенаведених батьківських обов`язків відповідач не виконує без будь-яких поважних причин та жодним чином не намагається відновити відносини з сином, то слід констатувати саме умисне ухилення його від виконання батьківських обов`язків. Вказує, що в даному випадку існують законні підстави для позбавлення відповідача батьківський прав.

Артемівським міськрайонним судом Донецької області ухвалою від 09.02.2022 відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження, та призначено по вказаній справі підготовче засідання. Відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву.

13.03.2023 справу передано в провадження Дружнівського міського суду за територіальною підсудністю судових справ Артемівського міськрайонного суду.

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Гуревич М. Г. у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. На електронну адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає повністю, що підтверджується електронним цифровим підписом.

Представник третьої особи - Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. На електронну адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі.

На підставі ч. 2 ст. 247 цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, тому суд приймає визнання позову відповідачем та ухвалює рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні за таких підстав.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною 1 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, що визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 14.04.2015 складено відповідний актовий запис № 808. Батьком дитини є ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27.09.2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. Стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до частини сьомої та восьмої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до частини другої статті 150 Сімейного кодексу України (далі за текстом - СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток.

Згідно вимог ст. 151 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

За положеннями ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

В силу статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Як роз`яснено у пунктах 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (частина четверта статті 155 СК України), - у тому числі позбавлення батьківських прав з підстав та у порядку, що визначені статтею 164 СК України.

Відповідач не надав суду жодного доказу на підтвердження неможливості виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню дитини, а також прояву з його боку щонайменшої батьківської турботи.

Таким чином, суд вважає, що відповідач своєю заявою про визнання позову підтвердив, що не виконує належним чином свої батьківські обов`язки щодо своєї дитини та ухиляється від їх виконання, тобто свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Така заява не суперечить вимогам діючого законодавства, а тому позов підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 12, 76-81, 89, 258, 259, 260-265, 280-282 ЦПК України, ст. 150, 164, 165, 166, 167 СК України суд,

У Х В А Л И В:

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав стосовно дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: Л. В. Шевченко