УХВАЛА

15 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 161/11339/23

провадження № 61-17444ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргупредставника ОСОБА_1 -адвоката Носкова Олександра Миколайовича на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 вересня 2023 року та постанову Волинського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року у цивільній справі за позовом

ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал дистриб`юшин компані» про зміну формулювання підстав звільнення, стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом доТОВ «Глобал дистриб`юшин компані» про зміну формулювання підстав звільнення, стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 вересня

2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Волинського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 вересня 2023 року залишено без змін.

06 грудня 2023 року представник ОСОБА_1 -адвокат Носков О. М. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 вересня 2023 року та постанову Волинського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року, ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята Верховним Судом до розгляду та підлягає поверненню з огляду на таке.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Процесуальний закон покладає на заявника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування конкретних норм матеріального та/або порушення норм процесуального права, яке допустили суди попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України, з вказівкою на відповідні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані при розгляді справи.

Касаційна скаргапредставника ОСОБА_1 -адвоката Носкова О. М. не відповідає зазначеним вище вимогам процесуального закону.

Касаційна скарга містить лише формальне посилання на неправильність та незаконність судових рішень, незгоду з встановленими судами попередніх інстанцій обставинами. Адвокат Носков О. М., як представник ОСОБА_1 , не навів передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України підстав касаційного оскарження судових рішень. Саме по собі посилання у касаційній скарзі на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права без обґрунтування випадків (випадку), передбачених у пунктах 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, а також намагання домогтися переоцінки доказів не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.

Визначення підстав касаційного оскарження, встановлених процесуальним законом, має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК України).

Відсутність у касаційній скарзі передбачених ЦПК України підстав для оскарження судового рішення в касаційному порядку є підставою для її повернення (пункт 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України).

Враховуючи, що представник ОСОБА_1 - адвокат Носков О. М. не навів підстав касаційного оскарження судових рішень, подана касаційна скарга підлягає поверненню.

Водночас доцільно звернути увагу адвоката Носкова О. М. на необхідність дотримання приписів частини восьмої статті 14 ЦПК України при поданні процесуальних документів до суду

Повернення касаційної скарги не перешкоджає за загальним правилом поданню належним чином оформленої касаційної скарги.

Керуючись пунктом 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргупредставника ОСОБА_1 -адвоката Носкова Олександра Миколайовича на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 вересня 2023 року та постанову Волинського апеляційного суду

від 08 листопада 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал дистриб`юшин компані» про зміну формулювання підстав звільнення, стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - повернути заявнику.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников