Справа №751/4246/23
Провадження №2/751/1017/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого - судді - Павлова В.Г.,

секретаря - Овдій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Чернігова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова Компанія «РІАЛЬТО», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль Віталій Олександрович про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню -

ВСТАНОВИВ:

Вступ:

В даній справі предметом спору є оскарження виконавчого напису нотаріуса.

І. Виклад позиції учасників справи.

1.1. 29.05.2023 року адвокат Антоненко В.В. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовною заявою до ТОВ «Фінансова Компанія «РІАЛЬТО», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль Віталій Олександрович про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

1.2. Позовна заява мотивована тим, що 18.01.2022 року приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль В.О. на підставі виконавчого напису № 25804, виданого 14.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., відкрив виконавче провадження № 68206252. Стягувачем у виконавчому провадженні є ТОВ «ФК «РІАЛЬТО», боржником значиться позивач по справі, який нібито заборгував відповідачу 7450,00 грн.

Позивач вважає вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, зазначає, що жодні договори за участю позивача нотаріально не посвідчувалися також позивач не отримував жодного документа щодо правовідносин, заборгованості, вчинення виконавчого напису тощо.

1.3. Представник відповідача надіслав відзив на позовну заяву, категорично заперечував проти задоволення позовних вимог, в тому числі, і про стягнення витрат на правову допомогу.

Узагальнений зміст відзиву зводиться до того, що 23.07.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» було укладено договір № 7-1. В результаті якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 2 250 грн 00 коп. строком на 16 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,2% від суми кредиту за кожен день користування та 4,0 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. У встановлений строк позивач кошти не повернув і тому у відповідача були всі підстави на звернення стягнення на грошові кошти позивача шляхом вчинення виконавчого напису на кредитному договорі.

Зазначають, що наведені позивачем доводи в обґрунтування позовної заяви не можуть бути підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки зводяться до переоцінки судом доказів.

1.4 Треті особи у встановлений судом строк позицію щодо заявленого позову не висловили.

ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи.

2.1. Позивач та його представник будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились.

Представник позивача просив розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

2.2. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, також в судове засідання не з`явився, причина неявки невідома.

2.3. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

3.1. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30.05.2023 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

3.2. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з`явились, суд, керуючись ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

4.1.14.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис за № 25804 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 7 450 грн. 00 коп /а.с.10/.

4.2.Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля В.О. від 18.01.2022 року було відкрито виконавче провадження № 68206252 по примусову виконанню виконавчого напису № 25804 від 14.12.2021 року /а.с.9/.

4.3. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля В.О. від 18.01.2022 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 /а.с.11/

4.4. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля В.О. від 28.01.2022 року звернено стягнення на доходи боржниа ОСОБА_1 /а.с.12/

V. Оцінка Суду.

5.1. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами пов`язані із стягненням з позивача на користь відповідача суми заборгованості за кредитним договором, здійснення якої було здійснено на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Узагальнена позиція позивача зводиться до існування спірної заборгованості за кредитним договором, що унеможливлювало вчинення нотаріусом виконавчого напису. Окрім того, при винесенні оскаржуваного виконавчого напису нотаріусом було допущено порушення процедуру стягнення боргу.

5.2. За загальним правилом ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

5.3. Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

5.4. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За результатами аналізу норм вищенаведених нормативних актів можна дійти висновків, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

5.5. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

5.6. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів).

Згідно з п.2 Переліку для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

5.7. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

5.8. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

5.9. З урахуванням приписів ст.ст.15,16,18 ЦК України, ст.ст.50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

5.10. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

5.11. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, провадження № 12-278гс18) сформовано висновок, що «вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

5.12. Для правильного застосування положень ст.ст.87,88 Закону від 02.09.1993 року № 3425-12 у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису».

5.13. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За конкретних обставин справи та наявних в справі доказів суд позбавлений можливості встановити факт відсутності безспірності заборгованості, а відтак приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

VІ. Розподіл судових витрат.

6.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач є учасником бойових дій, тому на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

6.2. Оскільки позов задоволено повністю, суд вважає за необхідне згідно вимог ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1610 грн (1073,60 грн +536,80 грн).

6.3. Згідно вимог ст.133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 8 000 грн до суду надано укладений з адвокатом договір про надання правничої допомоги /а.с.8/, звіт адвоката про виконану роботу за договором про надання правничої допомоги, платіжну інструкцію в підтвердження проведення оплати.

12.06.2023 року відповідачем до суду було подано клопотання про зменшення витрат на правову допомогу.

6.4. Системний аналіз норм статей 137, 141 ЦПК України дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15 зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.

6.5. Зі змісту звіту про виконану роботу вбачається, що до переліку наданих адвокатом послуги включено: усна консультація - 500 грн; повторна консультація -1000 грн; складання позовної заяви та підготування пакету документів 6500 грн.

Враховуючи предмет і підстави заявленого позову, який розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, незначну складність справи, усталену судову практику з розгляду даної категорії справи, відсутність необхідності в витребуванні доказів, обсяг виконаних адвокатом робіт, яка полягала у складенні позовної заяви, на підставі поданих позивачем документів, співмірність наданих послуг із складністю справи, суд вважає, що розмір заявлених витрат на правничу допомогу є завищеним.

6.6. Враховуючи принципи розумності і співмірності, складність справи, обсяг фактично наданих адвокатом послуг, обґрунтованість та пропорційність розміру заявлених витрат на правничу допомогу, які позивач поніс до предмета спору, суд дійшов висновку наявність підстав для часткового відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 гривень.

Керуючись 2,5,10-13,18,141,258-259,263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова Компанія «РІАЛЬТО», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль Віталій Олександрович про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального Сазоновою Оленою Миколаївною від 14.12.2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 25804 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «РІАЛЬТО» заборгованості у розмірі 7 450,00 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Скасувати заходи забезпечення позову, які вжиті ухвалою Новозаводського районного суду від 30 травня 2023 року, щодо зупинення стягнення у виконавчому провадженні ВП № 68206252.

Стягнути з ТОВ «Фінансова Компанія «РІАЛЬТО» на користь держави витрати зі сплати судового збору за подання позову та заяви про забезпечення позов у розмірі 1610 (одна тисяча шістсот десять) гривен 40 копійок

Стягнути з ТОВ «Фінансова Компанія «РІАЛЬТО» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривен 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 );

Відповідач: ТОВ «Фінансова Компанія «РІАЛЬТО» (, 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, б.4);

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна ( АДРЕСА_2 );

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль Віталій Олександрович (14013, м. Чернігів, проспект Перемоги, буд. 139, оф. 208).

Суддя: В.Г. Павлов