Постанова

Іменем України

Єдиний унікальний номер справи 372/1741/22
Номер апеляційного провадження 22-ц/824/6584/2023
Головуючий у суді першої інстанції Т. Г. Сташків
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач

14 червня 2023 року місто Київ

Справа № 372/1741/22

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Поливач Л. Д. (суддя - доповідач),

суддів Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І.

секретар судового засідання Рудик О. Л.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_3 , на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 17 березня 2023 року в частині відмови у прийнятті та повернення зустрічної позовної заяви, постановленуу складі судді Сташків Т. Г., в приміщенні Обухівського районного суду Київської області,

у с т а н о в и в :

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 05 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

20.12.2022 до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, яку відповідач просила суд прийняти до спільного розгляду із первісним позовом ОСОБА_1

16.02.2023 до суду надійшла заява ОСОБА_2 про зупинення провадження у цивільній справі №372/1741/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, до розгляду Дарницьким районним судом м. Києва цивільної справи №753/1466/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 17 березня 2023 року у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди відмовлено. Зустрічну позовну заяву повернуто ОСОБА_2 . У задоволенні заяви ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду в частині відмови у прийнятті та повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду про відмову у прийнятті зустрічного позову.

В обґрунтування зазначила, що неможливо погодитися зі змістом ухвали про відмову у прийнятті зустрічного позову, оскільки суд приховує ухвали від сторони відповідача. Суд не захистив права заявника, а порушив її право на захист. Судом проявлено невиправдану поспішність у розгляді цієї справи.

Також вказала, що судом грубо порушено вимоги статті 193 ЦПК України, оскільки зустрічна позовна заява - це самостійна вимога відповідача до позивача, що подається для одночасного розгляду у справі за позовом позивача і виступає одним із способів захисту інтересів відповідача проти позову. Вважає, що судом не були захищені її права, гарантовані Конституцією України та правовими нормами цивільного законодавства. Судом не створено необхідних умов для всебічного і повного дослідження обставин справи.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з викладених підстав.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Будь - яких заяв чи клопотань станом на день розгляду справи до апеляційного суду від позивача не надходило. Своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу відповідача позивач не скористалася.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК неявка сторін, або інших учасників справи належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд вважав за можливе розглянути дану справу за відсутності позивача, оскільки її неявка в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення питання щодо прийняття зустрічного позову до спільного розгляду із первісним позовом.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_3 , перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із частинами першою та другою статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1, ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Так, постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції дішов висновку про відмову у прийнятті зустрічного позову та повернення його відповідачу, посилаючись на те, що у провадженні іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції виходячи з такого.

Так, відповідно до ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно ч. ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Зазначена стаття встановлює окремі умови прийняття до розгляду зустрічного позову, тобто, вказує на один із способів захисту відповідача проти пред`явленого до нього позову.

Способами захисту проти позову можуть бути: невизнання позову, заперечення проти нього і зустрічний позов.

Зустрічний позов - це активний захист проти позову. Зустрічним позовом є позов первісного відповідача до первісного позивача. Зустрічний позов, в залежності від ситуації, може бути найбільш дієвим засобом захисту відповідача проти позову, тому що спрямований на повне чи часткове виключення підстав первісного позову.

Отже, прийняття зустрічного позову можливе за дотримання умов, передбачених частиною другою статті 193 ЦПК України, і залежить від того, наскільки суд вважає за доцільне розглядати цей позов у одному провадженні з первісним.

При цьому вищевказаною нормою процесуального закону визначено дві альтернативні ознаки зустрічного позову:

- або взаємопов`язаність первісного та зустрічного позовів, що зумовлює їх спільний розгляд, зокрема, коли обидва позови виникають з одних правовідносин;

- або їх взаємовиключність, коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Зустрічний позов, який прийнятий судом для спільного провадження з первісним позовом, повинен знайти вирішення у виді загального рішення, яке має містити відповідь на обидві заявлені вимоги (як позивача, так і відповідача). Задоволення зустрічного позову спричиняє відмову в задоволенні первісного позову, однак не виключає можливості як задоволення обох вимог, так і однієї повністю, а іншої частково.

Такі правові висновки викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 вересня 2021 року у справі № 522/9011/19.

Ураховуючи викладене, взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у наступному: обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному та правильному вирішенню спору, взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; вимоги за зустрічним та первісним позовами можуть зараховуватись; задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову.

Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом. У таких випадках задоволення зустрічного позову тягне за собою відмову у первісному позові повністю або частково.

З матеріалів справи вбачається, що у липні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 05 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

20.12.2022 до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, яку відповідач просила суд прийняти до спільного розгляду із первісним позовом ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для прийняття поданої відповідачем зустрічної позовної заяви до спільного розгляду із первісним позовом судом було встановлено, що у провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа №753/1466/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02 лютого 2023 року було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Із наданої представником відповідача ОСОБА_3 апеляційному суду копії зустрічної позовної заяви (яка була подана до Обухівського районного суду Київської області та яку суд першої інстанції повернув відповідачці) та позовної заяви (яка перебуває у провадженні Дарницького районного суду м. Києва) вбачається, що вони є ідентичними за формою та змістом, прохальні частини містять тотожні позовні вимоги та клопотання, містять однакові доводи та обгрунтування щодо відшкодування ОСОБА_2 моральної шкоду, заподіяної подіями повязаними з кримінальним провадженням, з яким пов`язані вимоги ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди. Отже, судом вірно встановлено, що на час предявлення ОСОБА_2 зустрічного позову у цій справі у провадженні іншого суду перебувала справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Вимоги до позовної заяви визначені у ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а наслідки їх невиконання, передбачені положеннями ст. 185 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що прийняття зустрічного позову ОСОБА_2 до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 є неможливим оскільки, у провадженні іншого суду перебуває справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що заявлені ОСОБА_2 у зустрічній позовній заяві, поданій до Обухівького районного суду Київської області.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про повернення зустрічного позову відповідачу.

Відповідно до положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для скасування ухвали суду в частині її оскарження, оскільки таке судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, таким чином апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції в частині її оскарження без змін.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що ухвала суду першої інстанції в частині відмови у прийнятті та повернення зустрічної позовної заяви постановлена з додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, наведених в апеляційній скарзі, а тому апеляційний суд залишає її без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України. Оскільки ОСОБА_2 було звільнено від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги такі витрати відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384, 386, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 17 березня 2023 року в частині відмови у прийнятті та повернення зустрічної позовної заяви залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 15.06.2023.

Судді

Л. Д. Поливач

А. М. Стрижеус

О. І. Шкоріна