Справа № 555/1166/23
Номер провадження 2-з/555/5/23
У Х В А Л А

іменем України

"09" червня 2023 р.

Суддя Березнівського районного суду Рівненської області Мельничук Н.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову , -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в обґрунтування якої зазначив , що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з липня 2022 року, що підтверджується Свідоцтво про шлюб, Серія НОМЕР_1 , виданим 05 липня 2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі, Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів), однак у фактичних шлюбних відносинах вони перебувають з 2020 року. Головним надбанням від їх, є син, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Саме після народження дитини, ставлення відовідача до неї і спільної дитини кардинально погіршилося, остаточно переконали в тому шо спільне життя з відповідачем, яке б трунтувалося на почуттях взаємної любові та поваги не склалося. Запевнення відповідача в тому, що придбании у шлюбі дороговартісний автомобіль, який використовується відповідачем виключно для свої власних «в тому числі і «амурних» потреб, який він відігнав до матері - є його власністю. - переконали її у необхідності вирішити в судовому порядку питання поділу спільно нажитого в шлюбі майна з метою захисту як майнових інтересів, так і прав та законних інтересів спільної дитини. До спільного сумісного майна подружжя , що підлягає поділу належить придбаний під час шлюбу за 15 000 (п`ятнадцять тисяч) дол.. США автомобіль Audi A6, 2010 року випуску, д/н НОМЕР_2 , номер шассі (кузова, рами) НОМЕР_3 , об`єм двигуна-2967, колір-сірий, орієнтовною вартість 13 000 (тринадцять тисяч) дол. США, що за інформацією з сайта https://bank.gov.ua/va/markets/exchangerates по курсу НБУ ( 1 дол. США - 36,5686 грн.) станом на 01 березня 2023 року становить - 475 (чотириста сімдесят п`ять тисяч триста дев`яносто одна) грн. 80 коп. До Березнівського районного суду подано позов про поділ майна подружжя, що є об?єктом спільної сумісної власності. Враховуючи, що предметом спору є стягнення грошової компенсації 1/2 частки автомобіля Audi A6, 2010 року випуску, д/н НОМЕР_2 , що був придбаний під час шлюбу, а також той факт, що відповідач на даний час одноособово користується автомобілем і категорично заперечує будь-які мої права на спільне сумісне майно .

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказується, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20), стверджується, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

За правилами частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в т.ч. задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову

Частиною першою ст. ст.151 ЦПК України визначено вичерпний перелік того, що повинна містити заява про забезпечення позову.

При цьому саме суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має пересвідчитися, зокрема, в існуванні реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Керуючись ст. ст.151,153 ЦПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль Audi A6, 2010 року випуску, д/н НОМЕР_2 , номер шассі (кузова, рами) НОМЕР_3 , об`єм двигуна 2967, колір-сірий, орієнтовною вартість 13 000 ( тринадцять тисяч) дол. США, який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 зареєстрований за ОСОБА_3 , (індетифікаційний код платника податків : НОМЕР_5 ).

Ухвалу про накладення арешту на вишезазначений автомобіль для виконання направити до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській області (33020, м. Рівне, вул. Вербова, буд. 39).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області.

Суддя: Мельничук Н. В.