Ухвала

19 червня 2023 року

м. Київ

справа № 750/2254/19

провадження № 61-8107ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 лютого 2022 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Альфа-Банк», про скасування рішення та запису про державну реєстрацію права власності,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 лютого 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк»), про скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень від 08 лютого 2019 року та запису про проведену державну реєстрацію права власності від 05 лютого 2019 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та визнання права власності відмовлено.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником - адвокатом Дмитришиним А. В. задоволено частково. Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 лютого 2022 року змінено й викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

30 травня 2023 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить судові рішення скасувати й ухвалити нове судове рішення, яким її вимоги задовольнити.

Клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, мотивовано тим, що оскаржуване судове рішення апеляційної інстанції заявнику не вручено у день його проголошення або складання, його копію отримано лише 26 травня 2023 року, хоча як вбачається з наданої суду копії звернення від 16 травня 2023 року щодо видачі копії постанови Чернігівського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року, то заявник її отримала 16 травня 2023 року. Крім того, заявником надано копію акту про відсутність знаків поштової оплати (марок) для відправки поштової кореспонденції Чернігівського апеляційного суду станом на 31 березня 2023 року, однак оскаржуване судове рішення апеляційної інстанції ухвалено 28 вересня 2022 року, тобто цей акт не підтверджує обставин відсутності грошових коштів для відправки поштової кореспонденції станом на день ухвалення судового рішення апеляційною інстанцією у цій справі, помилково вважаючи це належними обставинами на підтвердження підстав пропуску строку.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої - п`ятої статті 272 ЦПК України копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. У разі проголошення тільки скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення, учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення видаються копії скороченого судового рішення. У разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса в особи відсутня. За заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на касаційне оскарження судового рішення, особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, у тому числі, спрямовані на своєчасне одержання судових рішень, а також підготовку касаційної скарги, яка за своїм змістом і формою буде відповідати усім вимогам процесуального закону.

Вирішуючи питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, Верховний Суд виходить з такого.

У цій справі з апеляційною скаргою звертався представник ОСОБА_1 - адвокат Дмитришин А. В., який також був присутнім у судовому засіданні в апеляційній інстанції, тобто заявник зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у своїй справі. Сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У цивільному судочинстві адвокат не наділений самостійними процесуальними правами та не є стороною у справі, а лише здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Водночас, сторона у справі на свій розсуд обирає спосіб реалізації своїх процесуальних прав, звернутися до суду особисто або через представника.

Наведене дає підстави для висновку, що за наявності представника (адвоката) сторона не позбавлена можливості самостійно вчиняти процесуальні дії, у тому числі, з метою недопущення ризиків настання негативних наслідків.

Суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на касаційне оскарження, то реалізація цього права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями процесуального закону. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Ураховуючи викладене, заявником не доведено, що вона була позбавлена можливості цікавитись результатами розгляду своєї справи, тому підстави, наведені нею у клопотанні не можуть бути визнані неповажними.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду у такому його елементі як правова визначеність.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень повний текст постанови Чернігівського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року складений 03 жовтня 2022 року, а оприлюднений 05 жовтня 2022 року, тобто строк на оскарження у цій справі сплинув 03 листопада 2022 року. Касаційна скарга подана 30 травня 2023 року, відтак це дає підстави для висновку, що строк на оскарження пропущений істотно.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до пункту 31 частини 11 статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» , затверджений Указ Президента України 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким у Україні введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який, у подальшому, продовжено й який триває досі.

Відповідно до рекомендацій Ради суддів України щодо роботи суддів в умовах воєнного стану від 02 березня 2022 року суддям необхідно виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків та по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами.

В умовах воєнного або надзвичайного стану конституційні права людини на судовий захист не можуть бути обмежені.

Отже, встановлений судом строк може бути поновлений за заявою особи, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з воєнним станом в Україні.

Разом з тим, всупереч вимогам статті 81 ЦПК України, заявником не доведено, що зазначені нею обставини пропуску строку на касаційне оскарження постанови Чернігівського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року унеможливили подання касаційної скарги у визначений законодавством строк, ураховуючи також, що як вказує сама заявниця, що 12 жовтня 2022 року вона разом з дітьми виїхала за кордон, де перебувала до 31 березня 2023 року, тобто на час складання повного тексту оскаржуваного судового рішення вона перебувала в Україні.

Сам по собі факт запровадження в Україні обмежень, пов`язаних з воєнним станом в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок цього запровадження та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом процесуального строку.

Отже, на підтвердження наведених обставин, у разі пропуску процесуального строку на касаційне оскарження, заявник має надати відповідні докази в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії або навести інші підстави та надати їх до суду разом із відповідними доказами.

Заявником не обґрунтовано підстави та не надано належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості заявником подати касаційну скаргу вчасно.

Оскільки наведені у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження обставини Верховний Суд не вважає такими, що можуть оцінюватись на предмет поважності з мотивів, наведених вище, тому суд дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження не містить обґрунтування наявності підстав для такого поновлення строку, що у відповідності до частини третьої статті 393 ЦПК України є підставою для залишення касаційної скарги без руху з наданням заявникові строку для подання нового клопотання (заяви) про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з наведенням підстав для його поновлення та подання відповідних доказів, які будуть підтверджувати ці обставини. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Отже, на підтвердження наведених обставин, у разі пропуску процесуального строку на касаційне оскарження, заявник має надати відповідні докази в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії, якими можуть бути, наприклад: поштовий конверт з трек-номером поштового відправлення, довідка із суду щодо дати первинного надіслання чи отримання/неотримання копії судового рішення апеляційного суду заявником та її представником, поштового відділення зв`язку тощо, або навести інші підстави та надати до суду разом із відповідними доказами.

Звернення до Верховного Суду як найвищого суду в системі судоустрою України, що забезпечує сталість та єдність судової практики при реалізації права на справедливий суд, передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, відтак такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності намірів забезпечення права на оскарження судового рішення.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 лютого 2022 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян