Справа №461/1006/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2023 року м.Львів.

Галицький районний суд міста Львова

в складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.,

за участю:

секретаря судового засідання Цибулько О.І.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представниці позивачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , за участю третіх осіб: Галицької районної адміністрації м. Львова як органу опіки та піклування, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право на користування квартирою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , за участю третіх осіб: Галицької районної адміністрації м. Львова як органу опіки та піклування, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право на користування квартирою.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідачка ОСОБА_3 , яка є її внучкою, та відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які є її правнуками разом з нею зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою № 1 від 13.01.2023 р. ОСОБА_1 є основним співвласником (7/8 часток) квартири за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Позивачка стверджує, що відповідачі понад 10 років не проживають за даною адресою, що підтверджується актами про не проживання за місцем реєстрації від 03.02.2022 р., від 17.02.2020 р . та від 15.02.2019 р. Стверджує, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виїхали за межі території України більше 10 років тому та назад не поверталися. Інформації щодо теперішнього місця проживання відповідачів у позивачки відсутня, засобів зв`язку з ними також немає. Відтак, ОСОБА_1 стверджує, що відповідачі не проживають у квартирі АДРЕСА_2 , де вони зареєстровані, квартирою не цікавиться, їхніх речей у квартирі не має, покинули помешкання добровільно. Не проживаючи за даною адресою, відповідачі не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймають, особистих речей в квартирі не має. Позивачка зазначає, що жодних перешкод у проживанні відповідачів за вказаною адресою нею не чинилося. Також, зазначає, що реєстрація відповідачів в квартирі створює їй перешкоди в користуванні житловою площею, а саме: плату за комунальні послуги з урахуванням реєстрації відповідачів проводить вона, повноцінно скористатися субсидією по оплаті комунальних послуг не може. Крім того, єдиним джерелом доходу ОСОБА_1 є пенсія, якої категорично не вистачає навіть на продукти першої необхідності, не говорячи про витрати на оплату комунальних послуг. З підстав наведених у позовній заяві, просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 16.02.2023 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків.

09.03.2023 року представницею позивачки усунено недоліки зазначені в ухвалі суду від 16.02.2023 року.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 13.03.2021 року у справі відкрито загальне позовне провадження.

29.03.2023 року представниця третьої особи ГРА ЛМР подала до суду письмові пояснення.

30.03.2023 року третя особа ОСОБА_6 подала до суд письмові пояснення.

04.04.2023 року представниця відповідачки ОСОБА_3 - адвокат Гринюк О.М. подала до суду відзив на позовну заяву.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 08.05.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення аналогічні мотивам наведеним у позовній заяві, просить задовольнити позов повністю.

Представниця позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, надала суду пояснення аналогічні зазначени у мотивах позовної заяви, просить позов задовольнити. Додатково зазначила, що відповідачі не проживають у зазначеній квартирі більше 10 років. Також зазначила, що відповідно до відповідей наданих на адвокатські запити, вбачається, що в медичній інформаційній системі КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Клінічна лікарня планового лікування, реабілітації та паліативної допомоги» відсутні декларації про вибір відповідачами лікаря, який надає первинну медичну допомогу, за амбулаторною медичною допомогою у період з 04.01.2022 року по 25.05.2023 року не звертались. Крім того, відповідачка ОСОБА_3 має у власності 1/2 будинку АДРЕСА_3 .

Відповідачі, їх представники та законний представник ОСОБА_5 у судове засідання не прибули, хоча повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Однак представниця відповідачки ОСОБА_3 - адвокат Гринюк О.М. подала до суду відзив на позовну заяву з якого вбачається, що позовні вимоги заперечує, просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки твердження позивакми є такими , що не відповідають дійсності. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом (спадкова справа № 232/2015 п. запис № 6-364), право на 1/4 частину від 1/2 спірної квартири належить ОСОБА_6 . На підтвердження наведеного ОСОБА_6 надала витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності датований 23.12.2021 р. в якому вказано номер запису 45872842 згідно з яким право власності на 1/8 частину квартири в АДРЕСА_1 належить ОСОБА_6 . На правах співвласника квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 не заперечує проти реєстрації місця проживання її доньки ОСОБА_3 та її внуків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у даній квартирі. Щодо наведених у позовній заяві аргументів про перешкоди, які створює реєстрація відповідачів у користуванні позивачкою житловою площею, а саме у сплаті комунальних платежів, адвокат зазначає, що такі твердження ОСОБА_1 не відповідають дійсності, оскільки відсутня заборгованість по оплаті комунальних платежів за квартиру АДРЕСА_2 . Щодо перешкод, які начебто створює реєстрація відповідачів для можливості оформлення субсидії на сплату комунальних послуг, то такі доводи також не відповідають дійсності, оскільки позивачка не намагалась скористатись таким правом, про що свідчить відсутність відмови про надання фінансової допомоги відповідними органами соцзахисту. Також, представниця відповідачки стверджує, що позивачка створювала перешкоди у користуванні відповідачами квартирою, оскільки здавала таку в оренду, змінила дверні замки та відмовилась надати комплект запасних ключів співвласниці квартири ОСОБА_6 та відповідачам. Отримувала одноосібно орендну плату в повному обсязі, тому сплачувати комунальні послуги мала можливість. Окрім цього, ОСОБА_1 не зверталась за фінансовою допомогою до своєї доньки ОСОБА_6 або до ОСОБА_3 , хоча їй регулярно пропонували фінансову допомогу, але позивачка відмовлялась від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення.

Заслухавши пояснення позивачки та її представниці, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 (частка 3/8) та ОСОБА_6 (частка 1/8), що вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №315333208 від 16.11.2022 року /а. с. 10/.

З довідки наданої ОСББ «Тарнавського 106» №1 від 13.01.2023 року вбачається, що в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровано 4 особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 / а. с. 12/.

Відповідно до акту від 15.02.2019 року складеного комісією майстрів ЛКП «Снопківське» та сусідів будинку АДРЕСА_4 , вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , із слів сусідів не проживали і не проживають у квартирі АДРЕСА_2 /а. с. 14/.

Згідно з актом від 17.02.2020 року складеним комісією Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тарнавського 106» встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані, однак не проживають: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , спільного господарства не ведуть /а. с. 13/.

Відповідно до акту від 03.02.2022 року складеного комісією Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тарнавського 106» засвідчено, що більше 5-ти років за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані, але фактично не проживають та спільного господарства не ведуть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 /а. с. 15/.

З відповіді Комунального некомерційного підприємства «Львівське територіальне медичне об`єднання «Клінічна лікарня планового лікування, реабілітації та паліативної допомоги» від 25.05.2023 року №260205-вих-63522 вбачається, що відповідно до медичної інформаційної системи у ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відсутні декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу в КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Клінічна лікарня планового лікування, реабілітації та паліативної допомоги». За амбулаторною медичною допомогою у КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Клінічна лікарня планового лікування, реабілітації та паліативної допомоги» в період з 04.01.2022 року по 25.05.2023 не звертались.

Окрім цього, в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_7 , який є сусідом ОСОБА_1 , показав суду, що відповідачі не проживають за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою проживає тільки позивачка.

Свідок ОСОБА_8 , який є сусідом позивачки, показав суду, що відповідачі ніколи не проживали за адресою: АДРЕСА_1 та не мають там речей. За даною адресою проживає сама ОСОБА_1 з котом. Конфліктів між позивачкою та відповідачами не було.

Свідок ОСОБА_9 , який є сусідом ОСОБА_1 , показав суду, що відповідачі не проживають за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою проживає тільки позивачка та сама оплачує комунальні послуги. Речей відповідачів у квартирі немає. Конфліктів між позивачкою та відповідачами не було.

Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 379 Цивільного кодексу України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

За ст.7 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні»зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України порядок визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідачка ОСОБА_3 , яка є внучкою позивачки, та відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які є її правнуками зареєстровані у спірній квартирі та набули право користуванням чужим майном.

Однак судом встановлено, спільно з власниками квартири відповідачі не проживають, спільним побутом з ними не пов`язані. Договору щодо оренду спірного житла між сторонами не укладалося. Тобто відповідачі перешкоджають позивачу у здійсненні своїх прав користування та розпорядження власністю.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

В п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України від 12 квітня 198 5року №2«Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснив судам, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК) необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Поважних причин, які б могли бути підставою для продовження строку, передбаченого ст. 71 ЖК України, збереження за відповідачами спірного жилого приміщення судом не встановлено.

При цьому, суд вважає необхідними зазначити про те, що відповідно до ч.1ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.(ч.2ст.29 ЦК України).

Згідно з ч.4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що неповнолітня дитина - ОСОБА_5 - немає права обирати самостійного місця проживання, місцем його проживання є місце проживання одного з батьків.

Права неповнолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного з них). Причини непроживання неповнолітньої дитини за місцем реєстрації не залежать від волі дитини, а тому неможливо встановити їх характер (поважні або неповажні) окремо для неповнолітньої дитини, незалежно від причин відсутності батьків.

Проаналізувавши наведені правові норми, суд приходить до висновку, що інтереси дитини даним рішенням не порушуються з огляду на те, що неповнолітня ОСОБА_5 у спірній квартирі не проживає, а проживає з матрію ОСОБА_3 , яка має у приватній власності частку у будинку у м. Болехові Івано-Франківської області, що підтверджується поданими у справі доказами. Залишення неповнолітньої дитини зареєстрованою в спірній квартирі суперечить ст.9 Конвенції про права дитини таст.160 СК України.

Відповідно до ст. 1 та ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити.

Згідно з ч. 2 ст.18 цього Закону діти мають право користуватися займаним приміщенням як члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення.

Зі змісту ст.12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Положеннями ч. 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд приймає до уваги показання свідків, оскільки такі перебувають у взаємному зв`язку з іншими доказами.

Суд не приймає до уваги заперечення ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , оскільки такі не підтверджені належними та допустимими доказами. У приватній власності ОСОБА_3 перебуває частка у будинку у м. Болехові Івано-Франківської області.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачі добровільно залишили приміщення хоча перешкод у користуванні житлом їм не чинилось, не проживають у ньому більше 6-ти місяців без поважних причин, не цікавляться житлом, не оплачують та не утримують його, не зберігають майна та речей, втратили з ним зв`язок, тому позов слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 351 - 355 ЦПК України, ст.ст. 29, 319, 321, 379, 391 ЦК України, ст.ст. 71,72 ЖК України, ст.41 Конституції України, Законом України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні», Законом України «Про охорону дитинства» суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення проголошено 15.06.2023 року о 16 год. 00 хв.

Суддя О.Р. Юрків.