РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/414/23

Провадження № 2/293/225/2023

13 червня 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - Лось Л.В.

за участю: секретаря судового засідання Мудрик В.М.

відповідача - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів цивільну справу за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1

про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні дії по справі.

24.03.2023 ОСОБА_2 звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовом, згідно якого просить:

- винести рішення яким стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання: в розмірі (однієї четвертої) всіх видів доходів щомісячно з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 24.03.2023 і до закінчення навчання - 01.07.2027.

24.03.2023 суд у порядку ч.6 ст. 187 ЦПК України звернувся до Виконавчого органу Черняхівської селищної ради з метою отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 .

29.03.2023 на адресу суду від Черняхівської селищної ради надійшов лист, згідно якого гр. ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

30.03.2023 ухвалою суд позовну заяву залишив без руху з наданням позивачу строку на усунення недоліків позовної заяви.

07.04.2023 від позивача надійшла заява на виконання ухвали суду про усунення недоліків.

Ухвалою від 10.04.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті призначив на 02.05.2023.

25.04.2023 на адресу суду від відповідача в порядку ст.178 ЦПК України надійшов відзив на позовну заяву з додатками (а.с. 45-60).

Ухвалою від 02.05.2023, яка постановлена в порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України та занесена до протоколу судового засідання від 02.05.2023, суд відклав розгляд справи по суті на 13.06.2023.

23.05.2023 на адресу суду від позивача в порядку ст.179,278 ЦПК України надійшли заперечення на відзив відповідача (а.с. 67-70).

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх батьківських обов`язків, а саме тим, що відповідач добровільно не надає позивачу матеріальної допомоги на її утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Позивач є повнолітньою, однак продовжує навчання на денній формі навчання у Вінницькому національному медичному університеті ім. М.І. Пирогова, є студенкою 1 курсу, факультету №2 за спеціальністю «медицина».

За умовами договору термін навчання позивача становить з 01.09.2022 по 01.07.2027.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що навчається за денною формою навчання, тому позбавлена можливості працювати. За вказаних обставин доводить, що потребує матеріальної допомоги від батька, зокрема, на витрати, пов`язані з поїздом до навчального закладу, проживання в м. Вінниця, витрати на канцелярські товари, харчування, одяг та взуття тощо.

Позивач зауважує, що після досягнення повноліття відповідач ухиляється від її утримання, як дитини яка продовжує навчання та матеріальної допомоги добровільно не надає.

Позивач зазначає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, так як є працездатною особою та має можливість надавати грошову допомогу.

Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, а позивач є особою хоча і повнолітньою, однак такою, що продовжує навчання, тому за захистом свого порушеного права позивач звернулась до суду.

Відповідач 25.04.2023 подав в порядку ст. 178 ЦПК України відзив на позов, в якому виклав свої заперечення щодо позову. Зокрема, в прохальній частині відзиву просив задовольнити позов ОСОБА_2 частково в розмірі 2500 гривень або в розмірі 1/10 (однієї десятої) всіх видів доходу щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до закінчення її навчання.

Мотивуючи свої заперечення відповідач зазначає, що на даний час у його на утриманні перебуває малолітній син - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та дружина ОСОБА_4 , що перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, а тккож мати-пенсіонерка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також зауважує, що на його утриманні пребуває дочка - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 , якій відповідач надає грошову допомогу шляхом перерахування коштів.

Відповідач доводить, що за таких обставин не має можливості сплачувати аліменти ОСОБА_2 на час її навчання в розмірі що просить позивачка - (однієї четвертої) частини доходу.

У судовому засіданні вілд 13.06.2023 відповідач заявив, що згоден сплачувати аліменти аліменти на користь позивача в розмірі 1/8 (однієї десятої) частини своїх доходів.

13.06.2023 позивач в судове засідання не з`явилась про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином.

У поданій до суду заяві від 23.05.2023 позивач підтримала позовні вимоги, позов просила задовольнити, та просила розгляд справи здійснювати без її участі (а.с.71).

Разом з тим позивач у своєму запереченні на відзив відповідача визнає ту обставину, що на утриманні відповідача перебуває дружина та син та заперечує ту обставину відповідача, що на його утриманні перебуває матір, яка є пенсіонером та неповнолітня дочка, з тих підстав, що відповідач не надав належних доказів в підтвердження таких обставин. Також відповідач не надав суду доказів реального рівня доходу за рік. За таких обставин, позивач просить позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача ОСОБА_1 частину доходу.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд визначає наявності умов для проведення розгляду справи у відсутності позивача та відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

В ході розгляду справи, суд у відповідності до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ст. 259 Цивільного процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду.

У судовому засіданні від 13.06.2023 відповідно до ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд оголосив вступну та резолютивну частину рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дочкою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Черняхівського районного управління юстиції Житомирської області від 03.03.2005 серії НОМЕР_1 ( а.с. 4).

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , досягла повноліття, що підтверджується копією паспорта № НОМЕР_2 (а.с.5).

За відомостями, що містяться у довідці Вінницького національного університету ім. М.І. Пирогова за № 05/1-878 від 08.12.2022 ОСОБА_2 є студенткою першого курсу, денної форми навчання, за напрямком "медицина"(а.с. 6).

Згідно договору про навчання у ВНМУ ім. М.П. Пирогова від 05.09.2022 за № 238м1/22 убачається, що ОСОБА_7 одержує здобуває освітні послуги із здобуття освітнього ступеня магістр за денною формою навчання, на державному замовлені, за спеціальністю 222 медицина (1 курс) в Вінницькому національному медичному університеті ім. М.І. Пирогова (а.с. 21-22).

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради, вбачається що ОСОБА_2 проживає у гуртожитку за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 7), та згідно корінця ордера №24 виданій студентці ОСОБА_2 , вона має право вселення до кімнати гуртожитку №5 університету (а.с. 25).

На підтвердження витрат, які несе позивач, що пов`язанні з проживанням до матеріалів справи долучені копії платіжних документів, з яких убачається, що позивач несе витрати на проживання в гуртожитку (а.с. 26-27).

На підтвердження витрат, які несе позивач, що пов`язанні з проїздом до матеріалів справи долучені копії платіжних документів, з яких убачається, що позивач оплачує проїзд до місця навчання (а.с. 23, 28).

21.06.2019 Черняхівським районним відділом державної реєстарції актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області зареєстрований шлюб за актовим записом № 24 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюбу, наявного у матеріалах справи (а.с. 55)

Від даного щлюбу у відповідача народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Черняхівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 21.02.2023 серії НОМЕР_3 ( а.с.53).

Згідно витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 54)

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 03.06.2021 за № 1002 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 56).

Відповідно до довідки ТОВ «КРОМБЕРГ ЕНД ШУБЕРТ Україна ЖУ» № 884 від 12.04.2023 виданій ОСОБА_4 про те що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с. 59).

Крім того відповідач також є батьком ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 , що стверджується копією свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції у м. Севастополі від 15.10.2009 серії НОМЕР_4 ( а.с.57).

Дохід відповідача за березень 2023 року становить 22887,98 грн згідно довідки про доходи № 308 від 11.04.2023, що видана командиром військової частини НОМЕР_5 ( а.с. 60).

Оскільки відповідач ухиляється від добровільного утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, позивач за захистом свого порушеного права звернулась до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 16 ЦК України установлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Спір у даній справі виник у зв`язку з ухиленням відповідача від добровільного утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та можливість надавати таку допомогу.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).

Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)».

Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження.

Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17.

Як вбачається з матеріалів справи позивач є донькою ОСОБА_1 (відповідача), яка на день звернення до суду не досягла 23 років та продовжує навчання, не працює, так як навчання проводиться за денною формою, що позбавляє ОСОБА_2 , можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги.

Водночас із матеріалів справи вбачається, що на утриманні відповідача знаходиться малолітній син та дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, саме з цих підстав відповідач позов визнав частково та погодився на сплату 1/10 або 1/8 всіх видів доходів щомісячно з дня пред`явлення позову до суду з 24.03.2023 і до закінчення навчання - 01.07.2027.

За встановлених обставин суд дійшов до висновку, що стягнення аліментів у розмірі 1/10 або 1/8 частки від доходів відповідача призведе до покладення основного тягаря утримання лише на відповідача.

Фактично спір зводиться до визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача.

Сторонами не оспорюють наявність потреби у матеріальному забезпеченні позивача на період навчання (харчуванням, одягом, житлом, канцелярією, навчальними матеріалами), що є базовими потребами.

Слід враховувати ту обставину, що на утриманні відповідача також знаходиться малолітня дитина та дружина, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, яка не досягла трьох років.

Загальновідомою є та обставина, що економіко-фінансова обстановка у державі є нестабільною, та такою де постійно має місце підвищення вартості життя. Хоч держава і визначила мінімально прожитковий мінімум, але за існуючих цін на товари споживання, він є далеко недостатнім для утримання дитини, що продовжує навчання, зокрема для забезпечення її життєдіяльності, харчування, проживання, придбання засобів для навчання та їх оплати.

Разом з тим, зібрані у справі докази вказують на можливість відповідача сплачувати 1/6 від усіх доходів, та відповідатиме принципу рівності обов`язку обох батьків по утриманню дітей забезпечить баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів.

Враховуючи що відповідач працездатний, офіційно працевлаштований, фізично здоровий, але має на своєму утриманні дружину, сина, суд виходить з принципу розумності та справедливості, відповідно до вимог ст.182, 200 СК України, суд вважає доцільним визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно на увесь період навчання дочки, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_2 23-х років, за таких обставин позов підлягає частковому задоволенню.

Водночас з тим, суд враховує, що позивачем не надано доказів, які б свідчили про спроможність відповідача надавати допомогу на її утримання у більшому розмірі, а саме у розмірі, зазначеному у позовній заяві.

Разом з тим суд не приймає до уваги твердження відповідача, що на його утримання перебувають мати, яка є пенсіонером та неповнолітня дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки відповідач на підтвердження таких обставин не надав жодних належних та допустимих доказів.

Пунктом 1 частини першої ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на викладені вище обставини суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат

У порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 1 п. 3 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" .

Керуючись ст.ст. 182, 191, 199, 200, 201 СК України, ст.ст. 12,13, 76-81, 89, 141, 264, 265, 352, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_7 ) аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі 1/6 (однієї шостої) всіх видів доходів (заробітку) щомісячно з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 24.03.2023 і до припинення нею навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-х років.

3. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_6 ) в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1073,60 грн ( одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

5. В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач:ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_7 )

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_6 )

Повний текст рішення складений та підписаний: 19.06.2023.

Суддя Людмила ЛОСЬ