Справа № 643/5359/23
Провадження № 2/643/2211/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Семенової Я.Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Степанюк Д.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Янова Оксана Євгеніївна, про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Янова О.Є., в якому просить суд визначити їй додатковий строк, тривалістю в 1 місяць з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала в квартирі АДРЕСА_1 .

В обґрунтування пред`явлених вимог посилалася, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її сестра ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 24 лютого 2023 року Салтівським відділом ДРАЦС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зроблено відповідний актовий запис №234. Після смерті сестри ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належну їй однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Зазначила, що їй, ОСОБА_1 , стало відомо, що дане спадкове майно ОСОБА_3 нікому не заповідала, спадкоємців першої черги на дане майно немає, вона є спадкоємицею другої черги. Також спадкоємцем другої черги на вказане спадкове майно був брат ОСОБА_3 ОСОБА_4 , з яким в ОСОБА_3 була спільна матір. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер, в нього залишився син ОСОБА_2 , відповідач у справі. Посилалася, що в грудні 2022 року вона зверталася до приватного нотаріуса в місті Краснограді Харківської області з питання прийняття спадщини після смерті сестри ОСОБА_3 , однак отримала усне роз`яснення, що в даний момент оформлення є неможливим, оскільки відсутнє свідоцтво про смерть ОСОБА_3 . Крім того, нотаріус їй роз`яснила, що, оскільки в країні введено воєнний стан, то строк для прийняття спадщини зупинений до кінця воєнного стану. 06 червня 2023 року Красноградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було повторно видано свідоцтво про смерть ОСОБА_3 09 червня 2023 року вона, ОСОБА_1 , звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харченко Л.А. для прийняття спадщини, однак даний нотаріус листом №29/01-16 від 09.06.2023 їй відмовила в прийнятті заяви про прийняття спадщини і заведенні спадкової справи, у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Крім того, приватним нотаріусом ХМНО Харченко Л.А. їй було видано витяг із спадкового реєстру №72766906 від 09.06.2023, з якого вбачається, що 27.03.2023 приватним нотаріусом ХМНО Яновою О.Є. було заведено спадкову справу №17/2023, спадкодавцем в якій є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також їй було роз`яснено, що після встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини в судовому порядку їй необхідно буде оформлювати спадщину у нотаріуса, яким заведена спадкова справа. Посилалася, що строк для прийняття спадщини пропущений нею з поважних причин, оскільки за відсутності актового запису про смерть оформлення спадщини є неможливим. Так, позивач зазначила, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , постановою КМУ від 28.02.2022 №164 в редакції, яка була чинною на момент строку для прийняття спадщини, зупинявся на час дії воєнного стану. Після внесення змін 24.06.2022 до вказаної Постанови КМУ №164 від 28.02.2022, строк для прийняття спадщини зупинявся на строк дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Зазначила, що вона не була обізнана з приводу того, що перебіг строку для прийняття спадщини було зупинено не більше, ніж на чотири місяці, а тому, як на думку позивача, мала правомірні очікування, що не пропустить строк для прийняття спадщини. Також посилалася, що з урахуванням того, що актовий запис про смерть її сестри ОСОБА_3 вчинено 24 лютого 2023 року, подати заяву про прийняття спадщини у визначений законодавством строк, який був подовжений у зв`язку з воєнним станом, вона не мала можливості. За вказаних обставин, на думку позивача, нею строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин, оскільки в неї було відсутнє свідоцтво про смерть сестри, отримати його своєчасно вона не мала можливості, оскільки актовий запис про смерть сестри було вчинено лише 24 лютого 2023 року, тобто вже після спливу 10 місяців після смерті ОСОБА_3 . Крім того, через мінливість законодавства вона була переконана, що строк для прийняття спадщини нею не був пропущений, тому просить задовольнити її позовні вимоги та визначити їй додатковий строк в 1 місяць з дня набрання законної сили рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини після смерті сестри ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Аргументи учасників справи

15 серпня 2023 року через канцелярію суду від відповідача ОСОБА_2 в особі представника адвоката Горлач О.С. надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування обраної позиції посилався, що наразі позивачем не подано заяви про прийняття спадщини. Також зазначив, що наведені позивачем у пред`явленому позові обставини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини не є поважними. Посилався, що 06.03.2022 на початку воєнних дій у місті Харкові від вибуху снаряду та отриманих ушкоджень померла його рідна тітка ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ). Свідоцтво про смерть ОСОБА_3 було отримано ним 24.02.2023, про що був зроблений відповідний актовий запис за №234. Посилався, що впізнання ОСОБА_3 проводилося його батьком ОСОБА_6 наприкінці березня 2022 року з огляду на триваючі бойові дії на території м. Харкова, ОСОБА_3 доводилася сестрою його батькові. Зазначив, що вони з батьком ОСОБА_6 у березні 2022 року організовували похорон ОСОБА_3 . Станом до середини липня 2023 року він, ОСОБА_2 , вважав, що його тітка ОСОБА_3 інших родичів, окрім його батька, не має, ОСОБА_3 заповіту не складала та єдиним її родичем, як він вважав, був його батько ОСОБА_6 . Посилався, що його батько бажав прийняти спадщину після смерті сестри, але влітку 2022 року був призваний до лав ЗСУ та в ході бойових дій помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в м.Авдіївка від вибухової травми, не сумісної із життям, спадщину прийняти не встиг. За життя батька вони спілкувалися з приводу того, що батько збирає документи для прийняття спадщини після смерті сестри, але, у зв`язку зі смертю батька йому довелося організовувати похорон батька та продовжувати оформлювати документи для прийняття спадщини після смерті тітки, оскільки батько за життя цього зробити не встиг. З огляду на викладене, як про це зазначає відповідач, він спочатку отримав свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , потім звернувся до нотаріуса за оформленням спадкових прав, 27.03.2023 за його зверненням була відкрита спадкова справа №17/2023 після смерті ОСОБА_3 . Посилався, що він, ОСОБА_2 , не мав жодних перепон для отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_3 та звернення в подальшому до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті тітки, хоча й мав одночасний клопіт, пов`язаний із загибеллю його батька ОСОБА_6 . Раніше, до смерті батька, він не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , оскільки знав, що його батько є спадкоємцем другої черги. Як про це зазначив відповідач, позивач ОСОБА_1 мала змогу своєчасно звернутися до органів ВРАЦС за отриманням свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , але цього не зробила, мала змогу звернутися до нотаріуса із заявою про відкриття спадщини, але цього також не зробила, поважних причин для поновлення пропущеного строку не навела, що, на думку відповідача, є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . Крім зазначеного, як на думку відповідача, відсутній спір про право, оскільки позивач звернулася до нотаріуса, який спадкову справу не відкривав, відмови у вчиненні нотаріальної дії не надавав, а надав лише роз`яснення положень чинного законодавства. Посилався, що ОСОБА_1 достеменно знала, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 була заведена в іншого, ніж ОСОБА_7 , приватного нотаріуса, але в порушення вимог ст. 1221 ЦК України звернулася до іншого нотаріуса, від якого отримала роз`яснення вимог законодавства, а не постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. За вказаних обставин, просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Від третьої особи приватного нотаріуса Янової О.Є. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Рух справи

Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 23 червня 2023 року відкрив провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначив проведення підготовчого засідання. Витребувано у приватного нотаріуса ХМНО Янової О.Є. інформацію: чи відкривалася спадкова справа щодо майна померлої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та, в разі наявності, витребувано засвідчену копію такої спадкової справи; витребувано інформацію: чи звертався хтось із заявою про прийняття чи відмову від спадщини, чи видавалися свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , та чи залишала вона заповіт на випадок своєї смерті.

18 липня 2023 року на виконання ухвали Московського районного суду м. Харкова про витребування доказів від приватного нотаріуса ХМНО Янової О.Є. надійшли витребувані судом докази.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2023 року підготовче провадження по справі закрито, призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином та своєчасно, в судовому засіданні була представлена повноважним представником.

Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Янова О.Є. у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

За правилами п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, беручи до уваги, що всі учасники справи належним чином та своєчасно сповіщені про дату, час і місце розгляду справи, враховуючи, що позивач у судовому засіданні представлена повноважним представником, від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності позивача та третьої особи, проти чого у судовому засіданні не заперечували представник позивача, відповідач та представник відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити з підстав, наведених у пред`явленому позові.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на обставини, як воно зазначено у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що він не знайомий з позивачем ОСОБА_1 , про її існування він взагалі не знав. Зазначив, що він та його батько ОСОБА_6 добре спілкувалися з тіткою ОСОБА_3 , вони проживали у сусідніх під`їздах. Коли ОСОБА_3 загинула, вони з батьком займалися її похованням, його батько ходив до поліції, щоб впізнати тітку. Посилався, що вони з батьком знайшли померлу ОСОБА_3 , вона після обстрілу лежала з іншими двома загиблими посеред вулиці, вони викликали швидку та поліцію на місце трагедії.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Як установлено судом ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що знаходить своє підтвердження копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого повторно 06 червня 2023 року Красноградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що 24 лютого 2023 року складено відповідний актовий запис №234 (а.с. 11).

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого міським відділом РАЦС Сумської області ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 народилася ОСОБА_8 , батьками якої записані: батько ОСОБА_9 , мати ОСОБА_10 , про що 10 липня 1974 року міським відділом РАЦС Сумської області в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис за №622 (а.с. 13).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №8 від 22 лютого 2023 року, отриманого 22 лютого 2023 року на запит ОСОБА_1 , наданого Красноградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, реєстраційний №10390352, ІНФОРМАЦІЯ_9 народилася ОСОБА_11 , батьками якої записані: батько ОСОБА_9 , мати ОСОБА_12 (а.с. 14-15).

Як убачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 17 вересня 1993 року Відділом РАЦС Конотопського міськвиконкому Сумської області, 17 вересня 1993 року уклали шлюб ОСОБА_13 та ОСОБА_8 , про що 17 вересня 1993 року Відділом РАЦС Конотопського міськвиконкому Сумської області зроблено запис за №543. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 обрала прізвище « ОСОБА_14 » (а.с. 12).

Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №7 від 15 червня 2023 року, наданого на запит ОСОБА_1 Красноградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, реєстраційний №81093700, 21 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, укладений між ОСОБА_15 та ОСОБА_11 , прізвище якої після реєстрації шлюбу « ОСОБА_16 ». Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області 28 вересня 2019 року зареєстровано відомості про розірвання шлюбу (а.с. 23).

Таким чином, знаходить своє підтвердження обставина того, що ОСОБА_17 та ОСОБА_18 мали спільного батька ОСОБА_9 та є сестрами по батькові.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого повторно ІНФОРМАЦІЯ_10 народився ОСОБА_4 , його батьками записані: батько ОСОБА_19 , мати ОСОБА_20 , про що 23 листопада 1973 року в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за №10375 (а.с. 58).

Згідно з Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №7 від 27 березня 2023 року, ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , 27 лютого 1987 року уклала шлюб з ОСОБА_9 , прізвище ОСОБА_20 після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Конотопу Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумськиій області зроблено актовий запис за №103 (а.с. 66-68).

З огляду на те, що, як це було встановлено судом вище, батьками ОСОБА_21 записані: батько ОСОБА_9 , мати ОСОБА_12 , а батьками ОСОБА_6 записані: батько ОСОБА_19 , мати ОСОБА_22 , то ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мали спільну матір ОСОБА_23 та були сестрою та братом по матері.

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданого 25 травня 2000 року Московським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, ІНФОРМАЦІЯ_12 народився ОСОБА_2 , батьками якого записані: батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_24 , про що 25 травня 2000 року в книзі записів актів громадянського стану зроблено відповідний запис за №610 (а.с. 57).

Таким чином, з огляду на те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 доводилися один одному братом та сестрою по матері, то відповідач у справі ОСОБА_2 (син ОСОБА_4 ), є племінником ОСОБА_3 .

Як убачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 20 лютого 2023 року Салтівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_13 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , про що 20 лютого 2023 року складено відповідний актовий запис №210 (а.с. 59).

Згідно з Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №1 від 27.03.2023, ОСОБА_22 (матір ОСОБА_25 ) померла ІНФОРМАЦІЯ_15 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зроблено актовий запис за №2166 (а.с. 74-76).

Батько ОСОБА_25 ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_16 , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції зроблено актовий запис за №3862, що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №0 від 27.03.2023 (а.с. 81-83).

Згідно з Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу №4 від 27.02.2023, шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_15 , зареєстрований 21.09.2012 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, розірвано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №244, на підставі заяви про розірвання шлюбу подружжя, яке не має дітей №237/15.2-05-20 від 27.08.2019 (а.с. 78-81).

Таким чином, батьки ОСОБА_3 померли ще до смерті ОСОБА_3 , в зареєстрованому шлюбі ОСОБА_3 на день смерті не перебувала, дітей не мала, її брат по матері ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_13 , а відтак, після смерті ОСОБА_3 залишилися її сестра по батькові ОСОБА_1 (позивач у справі) та племінник ОСОБА_2 (відповідач у справі).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №334051699 від 30.05.2023, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: НОМЕР_7 , виданого 15.03.2019 Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради (а.с. 16-19).

Як убачається з листа приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харченко Л.А. вих. № 29/01-16 від 09.06.2023, на усне звернення ОСОБА_1 приватний нотаріус Харченко Л.А. роз`яснила останній, що нею пропущений строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , роз`яснено положення ст. 1272 ЦК України, згідно з якими спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини може звернутися до суду для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 20-21).

Згідно з Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №72766906 від 09.06.2023, наданим приватним нотаріусом ХМНО Харченко Л.А., приватним нотаріусом ХМНО Яновою О.Є. 27.03.2023 заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , номер у спадковому реєстрі 70443391, номер у нотаріуса 17/2023 (а.с. 22).

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть №10-12/708-С/22, виданим 22 березня 2022 року КЗОЗ Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи 06 березня 2022 року поменрла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті воєнні дії, які спричинили ушкодження (а.с. 111).

Як убачається з протоколу пред`явлення трупа для впізнання від 21.03.2022, складеного слідчим ХРУП №2 ГУНП в Харківській області Зиденком В.Ю., ОСОБА_6 був впізнаний труп ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 112).

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №117 від 12.02.2023, виданого КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Авдіївці Донецької області внаслідок військових дій, отримав осколкові поранення під час бойових дій, від яких помер (а.с. 108).

Згідно зі сповіщенням про смерть від 28.02.2023 №16/1619, виданим за підписом начальника Московського РТЦК та СП м. Харкова підполковника ОСОБА_26 та начальника відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_18 м. Харкова ст. лейтенанта ОСОБА_27 , та скерованого на адресу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від вибухової травми, не сумісної з життям, під час виконання бойового завдання за призначенням у н.п. Авдіївка Донецької області загинув батько ОСОБА_2 ОСОБА_4 (а.с. 109).

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

За правилами ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220-1221, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.

Згідно із ст. ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й Закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття такої спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом ч. 3 ст. 1272 ЦК України, та роз`ясненнями, що містяться в абзаці 6 п.24 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У пред`явленому позові позивач зазначає, що в грудні 2022 року вона звернулася до приватного нотаріуса в м. Краснограді Харківської області Момот С.В. щодо прийняття спадщини після померлої сестри, однак отримала усне роз`яснення, що в даний момент оформлення є неможливим, оскільки відсутнє свідоцтво про смерть, також нотаріус їй роз`яснила, що оскільки в країні введено воєнний стан, то строк для прийняття спадщини зупинений до кінця воєнного стану вона не пропустить.

Водночас, матеріали справи не містять доказів на підтвердження такого звернення ОСОБА_1 до приватного нотаріуса в грудні 2022 року, більш того, позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження обставин того, що для неї існували непереборні перешкоди, які заважали їй у встановленому законом порядку отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_3 .

Як посилалася в судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_1 стало відомо про смерть ОСОБА_3 від ОСОБА_6 й що між ними існувала домовленість про те, що ОСОБА_6 самостійно збере усі необхідні документи для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , з якими вони підуть до нотаріуса.

Разом з тим, у судовому засіданні син ОСОБА_6 ОСОБА_2 , відповідач у справі, зауважив, що він взагалі не знайомий з ОСОБА_1 , чує про неї вперше, ніколи її не бачив. Зазначив, що його батько ОСОБА_6 самостійно займався питанням впізнання ОСОБА_3 в органах внутрішніх справи, він та його батько ОСОБА_6 самостійно несли клопіт з поховання його тітки ОСОБА_3 , ОСОБА_1 жодним чином не заявила про своє існування, не запропонувала допомогу з похоронами ОСОБА_3 тощо. Зазначив, що в подальшому влітку 2022 року його батько був мобілізований до лав ЗСУ та 09 лютого 2023 року загинув, тому він, ОСОБА_2 , окрім опікування похоронами батька, продовжив займатися питанням збору документів після смерті тітки ОСОБА_3 , щоб звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки за життя його батько ОСОБА_6 , у зв`язку із мобілізацією до лав ЗСУ та в подальшому його загибеллю, не встиг подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Посилався, що після загибелі батька ОСОБА_6 про існування ОСОБА_1 йому також нічого не було відомо.

Крім того, представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні зауважила, що ОСОБА_6 , батько відповідача ОСОБА_2 , через мобілізацію та в подальшому загибель не встиг звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Як наслідок, відповідач ОСОБА_2 , як єдиний спадкоємець після смерті тітки ОСОБА_3 , звернувся до приватного нотаріуса ХМНО Янової О.Є. із заявою про прийняття спадщини з пропуском встановленого вимогами законодавства України строку, в з`язку з чим постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини, внаслідок чого він звертався до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Зауважила, що саме через повну необізнаність про існування ОСОБА_1 , відповідачем у позовній заяві ОСОБА_2 було зазначено Харківську міську раду.

З огляду на наведене вище, суд доходить висновку, що про існування домовленості між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (батьком відповідача) про те, що саме ОСОБА_6 візьме на себе зобов`язання зі збору документів для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини для них обох, на що в ході судового розгляду посилалася представник позивача, можна лише припускати, а, відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими учасниками (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Посилання позивача у пред`явленому позові та представника позивача в ході судового розгляду справи на неможливість отримати у встановленому законом порядку свідоцтва про смерть ОСОБА_3 не знаходить свого підтвердження жодними доказами, при цьому суд зважає на те, що для ОСОБА_2 , який є племінником померлої ОСОБА_3 , жодних перешкод в отриманні свідоцтва про смерть тітки не виникло, а відтак, позивачем не доведено, які саме для неї, як для сестри померлої ОСОБА_3 , існували перепони в отриманні такого документа.

Більш того, суд зважає на те, що як це врегульовано п. 1.4. Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ 22.02.2012 №296/5, зареєстровано в МУЮ 22.02.2012 за №282/20595 (надалі - Порядок), у разі неможливості пред`явлення спадкоємцями свідоцтва про смерть спадкодавця або відсутності інформації в реєстрі нотаріус повинен витребувати від органу державної реєстрації актів цивільного стану копію актового запису про смерть спадкодавця або повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть. Відтак, при зверненні ОСОБА_1 у встановленому законом порядку до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини нотаріус, за наявності неможливості ОСОБА_1 пред`явити нотаріусу свідоцтва про смерть, мала можливість витребувати необхідні відомості від органу державної реєстрації актів цивільного стану, водночас, ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася, більш того, достеменно володіючи інформацією, що в приватного нотаріуса ХМНО Янової О.Є. заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_3 , із заявою про прийняття спадщини до вказаного нотаріуса не звернулася, постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину не отримала, натомість звернулася до суду з даним позовом.

Крім того, суд враховує положення п. 2.2. Порядку, згідно з якими при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту, крім випадків, передбачених підпунктом 2.5 цього пункту. Правилами п. 2.4. Порядку закріплено, що у разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та роз`яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи, а у разі потреби (неправильно визначено місце відкриття спадщини) витребовує цю справу для подальшого провадження. Так, ОСОБА_1 приватним нотаріусом ХМНО Харченко Л.А. було надано Витяг зі Спадкового реєстру про заведену 27.03.2023 приватним нотаріусом ХМНО Яновою О.Є. спадкової справи №17/2023 після смерті ОСОБА_3 , разом з тим, ОСОБА_1 , отримавши відомості про заведену у встановленому законом порядку спадкову справу після смерті сестри ОСОБА_3 , до даного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звернулася.

Як це унормовано положеннями п. 3 глави 13 Порядку, нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Натомість, ОСОБА_1 , не отримавши від приватного нотаріуса ХМНО Харченко Л.А. постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, володіючи відомостями про відкриту в приватного нотаріуса ХМНО Янової О.Є. спадкову справу після смерті ОСОБА_28 , свідомо не звертається до належної нотаріальної контори у встановленому законом порядку із заявою про прийняття спадщини.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Зважаючи на судову практику ВСУ, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 17 вересня 2020 року у справі №656/399/19 (провадження №61-633св20), від 13 березня 2020 року у справі №314/2550/17 (провадження №61-41480св18), від 26 липня 2021 року у справі №405/7058/19 (провадження №61-18000св20), від 01 червня 2022 року у справі №148/1805/20 (провадження №61-16005св21).

Так, з матеріалів справи дійсно вбачається, що актовий запис про смерть ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , був вчинений лише 24 лютого 2023 року, водночас, позивачем не надано жодних допустимих, належних та достовірних доказів, які б свідчили, що вона, як спадкоємець другої черги після смерті ОСОБА_3 , з березня 2022 року вчиняла будь-які дії з метою вчинення/отримання актового запису про смерть сестри, зокрема взяла на себе клопіт зі збирання документів та вчинення/отримання актового запису про смерть сестри принаймні після мобілізації ОСОБА_6 влітку 2022 року до Збройних Сил України або після загибелі ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_13 .

Надаючи оцінку доводам позивача про поважність причин пропуску строків звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, суд не вбачає відомостей, які б свідчили, що такі причини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Між тим, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку подавала нотаріусу заяву про прийняття спадщини й отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідна правова позиція була висловлена Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12.

За змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Про такий зміст наведеної норми ст. 1272 ЦК України неодноразово та послідовно зазначав касаційний суд (постанова від 04 листопада 2015 року, прийнята у справі №6-1486цс15, постанова від 23 серпня 2017 року, прийнята у справі №6-1320цс17, постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 жовтня 2019 року у справі №766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі №487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі №450/1383/18 (провадження №61?21447св19), від 20 січня 2021 року у справі №752/11156/18-ц (провадження № 61-14082св20)).

У постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 28 березня 2022 року у справі № 750/2158/21 (провадження № 61-753св22) Верховний Суд зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Верховний Суд в постанові від 20 жовтня 2021 року у справі № 405/7111/19-ц (провадження № 61-10591св21) зробив правовий висновок, згідно з яким при оцінці наявності поважних причин для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суди повинні розмежовувати два періоди та оцінювати наявність об`єктивних, непереборних перешкод для реалізацією особою права на прийняття спадщини. Перший період - період визначений законом для прийняття спадщини (6 місяців від дня відкриття спадщини), а другий період - від дня закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду із позовом при визначенні додаткового строку для прийняття спадщини.

Разом з тим, відповідно до ст. 1273-1275 ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву.

Відповідно до ст. 1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Виходячи з викладеного вище, можна зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і остаточно дає відповідь на питання про прийняття спадщини.

Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування.

У зв`язку з цим, для прийняття спадщини за законом необхідно подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за заповітом.

При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк.

Так, позивач усупереч свого процесуального обов`язку, передбаченого ст. 12, 81 ЦПК України, не надала суду жодних доказів у розумінні ст. 77-80 ЦПК України, які б свідчили про наявність причин, які об`єктивно, істотно та конкретно перешкоджали їй вчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини, а відтак, наведені у пред`явленому позові доводи позивача є недоведеними, необґрунтованими та такими, що не змінюють наведених вище висновків суду щодо недоведеності позивачем поважності причин пропуску строку на прийняття спадщини.

З огляду на наведене вище, пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів для подання заяви не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.

З урахуванням викладеного вище, суд не вбачає підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки на час розгляду справи позивачем не було надано суду доказів, що причини пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Правилами ст. 77 ЦПК України унормовано, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, наданих суду позивачем, з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності та достатності, дають об`єктивні підстави вважати, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі, понесені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Янова Оксана Євгеніївна, про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_19 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_8 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_9 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_3 ;

третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Янова Оксана Євгеніївна, місцезнаходження: 61024, м. Харків, вул. Максиміліанівська, буд. 17.

Повне судове рішення складено 15 грудня 2023 року.

Суддя: Я.Ю. Семенова