Номер провадження 4-с/229/20/2023

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року Дружківський міський суд Донецької області в складі:

судді Лапченко О.М.,

за участі секретаря Терещенко С.В.,

скаржника ОСОБА_1 ,

представника скаржника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дружківка Донецької області в режимі відеоконференції цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Бахмутського відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ткаченко Дар`ї, заінтересована особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія»,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Бахмутського відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Ткаченко Д., згідно якої просить поновити строк на оскарження відмови старшого державного виконавця Бахмутського відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Ткаченко Д. у задоволенні заяви про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій; визнати неправомірною відмову старшого державного виконавця Бахмутського відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Ткаченко Д. вих. № 22944 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій; зобов`язати старшого державного виконавця Бахмутського відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Ткаченко Д. визначити поточний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 поточним рахунком для здійснення видаткових операцій.

В обґрунтування скарги зазначила, що 07 липня 2017 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області ухвалено судовий наказ у справі №219/6738/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бахмут-Енергія» заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01.01.2015 року по 01.06.2017 року в розмірі 19195,88 грн. Строк пред`явлення судового наказу до виконання до 18 вересня 2020 року. 16 липня 2020 року старшим державним виконавцем Бахмутського міськрайонного відділу ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Панченко О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62582853. При цьому вказане виконавче провадження відкрите з метою примусового виконання судового наказу № 219/38/17, 2-н/219/614/2017, виданого 31.10.2017 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області. Однак, фактично, судового наказу з вказаним номером взагалі не існує. 21 квітня 2021 року старшим державним виконавцем Бахмутського міськрайонного відділу ДВССМУ МЮ (м. Харків) Панченко О.О. при примусовому виконанні у ВП № 62582853 винесено постанову про арешт коштів боржника. Вказаною постановою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 21 квітня 2021 року старшим державним виконавцем Бахмутського міськрайонного відділу ДВССМУ МЮ (м. Харків) Панченко О.О. при примусовому виконанні у ВП № 62582853 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». У зв`язку з початком збройної агресії російської федерації на території України скаржник була змушена залишити своє місце проживання у місті Бахмуті, з 28 квітня 2022 року її взято на облік внутрішньо переміщених осіб, як таку, що вибула з місця свого постійного проживання - АДРЕСА_1 . Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 р. за № 1668/39004), м. Бахмут та Бахмутська міська територіальна громада Донецької області відноситься до територій, на яких ведуться бойові дії, дата виникнення можливості бойових дій - 24 лютого 2022 року. Скаржнику як внутрішньо переміщеній особі виплачується допомога «Є-Підтримка» у розмірі 2000 грн. щомісячно. Вказана допомога перераховується УСЗН у м. Ковель Волинської області на її поточний рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк» як єдиний рахунок для зарахування соціальних виплат та пенсії. Однак, скористатися грошовою допомогою, яка надходить їй на банківський рахунок, вона не має можливості, оскільки на нього накладено арешт в рамках ВП № 62582853. 27 липня 2023 року вона звернулася до Бахмутського відділу ДВС із заявою про визначення поточного рахунку для здійснення видаткових операцій, однак, отримала відповідь про відмову у задоволенні її заяви, яка мотивована тим, що виконавчі документи повернуті стягувачу, а тому виконавець не може визначити поточний рахунок для здійснення видаткових операцій у такому виконавчому провадженні. Крім того зазначила, що хоч лист старшого державного виконавця Бахмутського відділу ДВС датовано 04 серпнем 2023 року, однак отримала скаржник його уже з пропущеним строком на оскарження. Оскільки, будучи внутрішньо переміщеною особою тривалий час була змушена проживати на території громади Ковельського району у селі, де не мала доступу до мережі Інтернет, а тому не мала можливості дізнатися про результати розгляду її заяви, яку вона направляла засобами поштового зв`язку та об`єктивно, з розумною обачністю очікувала отримати відповідь на власну заяву у спосіб передбачений чинним законодавством та аналогічно до обраної нею форми - рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Не отримавши відповіді у належний строк та спосіб вона змушена була за допомогою телефонного зв`язку здобувати інформацію про результати розгляду її заяви. І лише у третій декаді листопада 2023 року їй вдалося отримати копію відповіді від 04.08.2023 року на її заяву від 27 липня 2023 року про визначення поточного рахунку фізичної особи-боржника у банку для здійснення видаткових операцій. Таким чином, вважає, що відмовляючи їй у визначенні поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій, уповноважений орган грубо порушив її права, визначені законом, зокрема станом на сьогодні вона не має об`єктивної можливості отримати надані їй державою грошові кошти у вигляді грошової допомоги, а інших засобів для існування у неї взагалі немає. У зв`язку вона змушена звернутися до суд з даною скаргою.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 06 грудня 2023 року вказана скарга прийнята до провадження та призначена до судового розгляду.

В судовому засіданні 14 грудня 2023 року до участі у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Бахмутського відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ткаченко Дар`ї в якості заінтересованої особи залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія».

Заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Чорна Б.М. в судовому засіданні підтримали скаргу та наполягали на її задоволенні.

Заінтересована особа - старший державний виконавець Бахмутського відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ткаченко Д. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Згідно письмових заперечень на скаргу старший державний виконавець Бахмутського відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ткаченко Д. зазначила, що вважає скаргу ОСОБА_1 необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з наступних причин. На виконанні у Бахмутському відділі державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження про стягнення суми боргу за комунальні послуги відповідно до договору особового рахунку № НОМЕР_2 з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» за період з 01.01.2015 року по 01.06.2017 в розмірі 19195,88 грн., судовий збір в розмірі 800,00 грн., загальна сума 19995,88 грн., АСВП № 62582853. 16.07.2020 року державним виконавцем, відповідно до вимог статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, пунктом 3 вказаної постанови було зазначено виконавчий збір у розмірі 10 відсотків загальної суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом, а саме 1999,58 грн., копії якої направлені боржнику до виконання та стягувачу до відома. Також винесена постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 139,69 грн., копії направлені сторонам. Під час проведення виконавчих дій державним виконавцем неодноразово направлені запити до реєстраційно-облікових установ з метою виявлення майна та доходів боржника. Згідно відповідей з вищевказаних установ доходів не отримує, транспортний засіб не зареєстрований, на обліку у Бахмутському центрі зайнятості не перебуває, відкритих рахунків в установах банку не має. Відповідно до ст. 10, 48 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з невиконанням боржником вимог виконавчого документа, керуючись ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 21.04.2021 року винесено постанову «Про арешт коштів боржника», копії якої направлено сторонам для відома до банків - учасників обміну для виконання. Після проведення всіх виконавчих дій, державним виконавцем, керуючись п.2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про повернення виконавчих документів стягувачу. Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Визначення поточного рахунку - це виконавча дія, а відтак може бути здійснена виключно у відкритому виконавчому провадженні. Відповідно до пункту 4 розділу XIX «Особливості взаємодії органів державної виконавчої служби та приватних виконавців при визначенні поточного рахунку боржника - фізичної особи у банку для здійснення видаткових операцій» Інструкції з організації примусового виконання рішень виконавець відмовляє боржнику у визначенні поточного рахунку в банку для здійснення видаткових операцій у разі, якщо виконавче провадження, у якому накладено арешт на кошти боржника, закінчено на підставі статті 39 Закону або виконавчий документ у цьому виконавчому провадженні повернуто стягувачу відповідно до статті 37 Закону. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих особливостей організації примусового виконання судових рішень і рішень інших органів під час дії воєнного стану» № 3048-ХІ від 11.04.2023, а саме - пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення», Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено винесення процесуальних документів по завершеним виконавчим провадження. У зв`язку із наведеним просила суд відмовити ОСОБА_1 в задоволені скарги на дії державного виконавця в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав суду заяву, згідно якої просив справу розглядати без його участі та постановити ухвалу на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення та доводи скаржника та її представника, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги скарги, об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до таких висновків.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно судового наказу, виданого 07.07.2017 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області у справі № 219/6738/17, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бахмут-Енергія» стягнуто заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01.01.2015 року по 01.06.2017 року в розмірі 19195,88 грн. та судовий збір в розмірі 800 грн. Строк пред`явлення судового наказу до виконання до 18 вересня 2020 року (а.с.12, 37-38, 57-58).

16 липня 2020 року старшим державним виконавцем Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Панченко О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62582853 на підставі вказаного судового наказу, виданого Артемівським міськрайонним судом Донецької області щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бахмут-Енергія» суми боргу в розмірі 19 995,88 грн. (а.с.9, 42-43, 61-62).

21 квітня 2021 року старшим державним виконавцем Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Панченко О.О. при примусовому виконанні у виконавчому провадженні № 62582853 винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою ОСОБА_1 визначений розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 139,69 грн. (а.с.45-46, 64-65).

21 квітня 2021 року старшим державним виконавцем Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Панченко О.О. при примусовому виконанні у виконавчому провадженні № 62582853 винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 (а.с.10, 48-49, 67-68).

21 квітня 2021 року старшим державним виконавцем Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Панченко О.О. при примусовому виконанні у виконавчому провадженні № 62582853 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю доходів, майна, на яке може бути звернено стягнення, а вжиті заходи щодо виявлення доходів, майна, виявились безрезультатними (а.с.11, 51-52, 70-71).

Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 03.10.2022 року № 755- ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає/перебуває за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.16).

Як внутрішньо переміщена особа ОСОБА_1 отримує державну грошову допомогу за програмою «єПідтримка» у розмірі 2000 грн. щомісячно на рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк» (а.с.6-8).

Як зазначає скаржник, скористатися грошовою допомогою, яка надходить їй на банківський рахунок, вона не має можливості, оскільки на нього накладено арешт в рамках виконавчого провадженні № 62582853.

У зв`язку з цим скаржник звернулась до Бахмутського відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про визначення поточного рахунку для здійснення видаткових операцій (а.с.5).

Згідно листа Бахмутського відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 04.08.2023 року № 22944 повідомлено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження про стягнення суми боргу за комунальні послуги відповідно до договору особового рахунку № НОМЕР_2 з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бахмут-Енергія» за період з 01.01.2015 року по 01.06.2017 в розмірі 19195,88 грн., судовий збір в розмірі 800 грн., загальна сума 19995,88 грн., АСВП № 62582853. 16.07.2020 року державним виконавцем, відповідно до вимог статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, пунктом 3 вказаної постанови було зазначено виконавчий збір у розмірі 10 відсотків загальної суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом, а саме 1999,58 грн., копії якої направлені боржнику до виконання та стягувану до відома. Також винесена постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 139,69 грн., копії направлені сторонам. Під час проведення виконавчих дій державним виконавцем неодноразово направлені запити до реєстраційно-облікових установ з метою виявлення майна та доходів боржника. Згідно відповідей доходів не отримує, нерухоме майно не зареєстроване, на обліку у Бахмутському центрі зайнятості не перебуває, відкритих рахунків в установах банку не має. Відповідно до ст. 10, 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти на рахунках боржника, таким чином у зв`язку з невиконанням боржником вимог виконавчого документа, керуючись ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 21.04.2021 року винесено постанову «Про арешт коштів боржника», копії якої направлено сторонам для відома до банків - учасників обміну для виконання. Після проведення всіх виконавчих дій, державним виконавцем, керуючись п.2 частини першої статні 37 Закону України «Про виконавче провадження», 21.04.2021 року винесена постанова про повернення виконавчих документів стягувачу. Бахмутський відділ державної виконавчої служби повідомляє, відповідно до частини 1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Визначення поточного рахунку - це виконавча дія, а відтак може бути здійснена виключно у відкритому виконавчому провадженні. Відповідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих особливостей організації примусового виконання судових рішень і рішень інших органів під час дії воєнного стану № 3048-ХІ від 11.04.2023, а саме - пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення»; Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено винесення процесуальних документів по завершеним виконавчим провадження (а.с.4).

Таким чином, державним виконавцем було відмовлено ОСОБА_1 у визначенні поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій.

Згідно листа Бахмутського відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 12.12.2023 року № 42288 повідомлено, що з 24.02.2022 згідно наказу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відділ переведено на дистанційну роботу, евакуація виконавчих документів з приміщення відділу за адресою: АДРЕСА_3 не проводилась. Внаслідок незаконних військових дій російської федерації було пошкоджено будівлю за адресою: АДРЕСА_3 , що призвело до масштабної пожежі будинку, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 438 КК України - порушення законів та звичаїв війни. За фактом пошкодження, а в подальшому і знищення майна відділу направлені відповідні заяви до управління поліції ГУНП в Донецькій області (ЄРДР № 0000771). Виходячи з викладеного оригінали виконавчого провадження № 62582853, щодо виконання судового наказу № 2-н/219/614/2017 про стягнення суми боргу за комунальні послуги відповідно до договору особового рахунку № 243 з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бахмут-Енергія» за період з 01.01.2015 року по 01.06.2017 року в розмірі 19195,88 грн., судовий збір в розмірі 800 грн., загальна сума 19995,88 грн. станом на 12.12.2023 знищені під час пожежі. Згідно перевірки даних автоматизованої системи виконавчого провадження з критеріями пошуку по всій України зазначений вище виконавчий документ на виконанні в жодному відділі державної виконавчої служби не перебуває (а.с.53-54).

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених із боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів із дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах зроблено у постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 127/1541/14-ц (провадження № 61-2829св21).

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

За змістом положень частини п`ятої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених цим Законом.

Враховуючи положення пункту 1 частини першої та частини п`ятої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, не означає закінчення (закриття) виконавчого провадження і не тягне за собою наслідків у вигляді неможливості розпочати його знову та не позбавляє стягувача права повторно звернутися до органу державної виконавчої служби за виконанням судового рішення протягом встановлених законом строків, також не позбавляє стягувача звернутися до суду з заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У постановах Верховного Суду від 12 серпня 2020 року у справі № 569/17603/18 та від 22 грудня 2021 року у справі № 634/292/21 зазначено, що повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» не є підставою для зняття арешту з майна, оскільки відповідно до частини третьої статті 37 зазначеного Закону арешт із майна знімається у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону. Розширеному тлумаченню такі підстави не підлягають.

Указаний механізм запроваджено законодавцем із метою захисту прав стягувачів, оскільки відповідно до частини п`ятої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Виконання судового рішення - це завершальна стадія цивільного судочинства у процесі реалізації захисту цивільних прав, а тому невиконання судових рішень, що є остаточними, обов`язковими для виконання, є порушенням права на справедливий суд, яке захищено статтею 6 Конвенції.

Отже, чинним законодавством не передбачено можливості скасування арешту майна у випадку повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

В той же час, 11.04.2023 Верховною Радою України прийнято Закон України № 3048-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих особливостей організації примусового виконання судових рішень і рішень інших органів під час дії воєнного стану» (далі Закон № 3048-ІХ), який набрав чинності 06.05.2023.

Вказаним Законом, зокрема, викладено у новій редакції пункт 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження».

Цією редакцією змінено порядок розпорядження фізичними особами-боржниками коштами, на які накладено арешт органами державної виконавчої служби чи приватними виконавцями, у період дії в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022.

Так, у зазначений період фізичні особи-боржники, на кошти яких накладено арешт виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує 2-х розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту, за умови, що такий поточний рахунок визначений для здійснення видаткових операцій у порядку, встановленому цим підпунктом. Звернення стягнення у межах зазначеної суми на такому рахунку не здійснюється.

У разі якщо арешт накладено на кошти на декількох поточних рахунках фізичної особи-боржника в одному банку або на поточних рахунках у різних банках, а також у разі наявності декількох виконавчих проваджень, для здійснення видаткових операцій має бути визначений лише один поточний рахунок фізичної особи-боржника в одному банку. Кількість виконавчих проваджень не впливає на розмір суми, яка не підлягає зверненню стягнення і на яку фізична особа-боржник може здійснювати видаткові операції. Для визначення такого поточного рахунку у банку фізична особа-боржник має звернутись до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, який наклав арешт на кошти фізичної особи-боржника, із заявою про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій. Заява подається в паперовій формі (нарочно або засобами поштового зв`язку) або в електронній формі з дотриманням вимог, встановлених Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг». У заяві обов`язково зазначаються номер поточного рахунку, який фізична особа-боржник просить визначити для здійснення видаткових операцій,найменування банку, в якому відкрито такий рахунок. Фізична особа-боржник несе відповідальність за достовірність зазначеної у заяві інформації.

Державний, приватний виконавець протягом двох робочих днів з дня отримання відповідної заяви виносить постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи-боржника у банку для здійснення видаткових операцій та невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після винесення постанови:надає/надсилає відповідну постанову банку (обслуговуючому банку); перевіряє наявність інших виконавчих проваджень, відкритих стосовно фізичної особи-боржника, та, у разі якщо стосовно останнього відкриті інші виконавчі провадження, одночасно надає/надсилає відповідну постанову до органів державної виконавчої служби або приватному виконавцю, які здійснюють примусове виконання у таких виконавчих провадженнях. У такому разі поточний рахунок, зазначений у відповідній постанові, вважається визначеним для здійснення видаткових операцій і в межах таких виконавчих проваджень.

Зупинення вчинення виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження не є підставою для відмови у визначенні поточного рахунку для здійснення видаткових операцій. У разі надходження від державного, приватного виконавця постанови про визначення поточного рахунку фізичної особи-боржника для здійснення видаткових операцій банк за визначеним у постанові рахунком здійснює видаткові операції на суму коштів у розмірі, встановленому цим підпунктом.

Особливості взаємодії органів державної виконавчої служби та приватних виконавців при визначенні поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій можуть встановлюватися Міністерством юстиції України.

На виконання цього пункту Закону Інструкцію з організації примусового виконання рішень», затверджену Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, доповнено новим розділом згідно з Наказом Міністерства юстиції № 2578/5 від 17.07.2023 «XIX. Особливості взаємодії органів державної виконавчої служби та приватних виконавців при визначенні поточного рахунку боржника - фізичної особи у банку для здійснення видаткових операцій».

Норма аналогічного змісту (пункт 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження») міститься в п.1 Розділу ХІХ Інструкції з організації примусового виконання рішень, згідно з якою у період дії воєнного стану в Україні фізична особа - боржник, на кошти якої накладено арешт, може звернутись до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, який наклав арешт на кошти цієї особи, із заявою про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, без урахування такого арешту.

Водночас, згідно п. 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом МЮУ 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в МЮУ 02.12.2012 за № 489/20802 зі змінами та доповненнями, внесеними 17.07.2023, виконавець відмовляє боржнику у визначенні поточного рахунку в банку для здійснення видаткових операцій у разі, якщо виконавче провадження, у якому накладено арешт на кошти боржника, закінчено на підставі статті 39 Закону або виконавчий документ у цьому виконавчому провадженні повернуто стягувачу відповідно до статті 37 Закону.

Як убачається з наданих суду державним виконавцем даних щодо виконавчого провадження № 62582853, виконавчий документ у цьому виконавчому провадженні було повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а відтак, підстави для визначення поточного рахунку в банку для здійснення видаткових операцій, коли виконавчий документ у виконавчому провадженні повернуто стягувачу відповідно до статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», відсутні.

Разом з тим, суд зазначає про таке.

В ст. 129-1 Конституції України зазначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на суд, захищене ст.6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін ("Горнсбі проти Греції" (HornsbyV. Greece, від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-11). Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці без неналежних затримок (у справі "Фуклев проти України", заява №71186/01). На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці ("Чіжов проти України" п. 40).

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Інструкцією з організації примусового виконання рішень передбачено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця, в якій зазначається: сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом; стягнення виконавчого збору, витрати виконавчого провадження, штрафи, накладені на боржника під час виконавчого провадження; основна винагорода приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що на які накладається арешт, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Пунктом 2 частини другої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання»,статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Арешт є початковою та окремою стадією провадження щодо звернення стягнення на майно боржника і являє собою сукупність заходів, що передбачають як наслідок обмеження в праві розпорядження майном, на яке накладається арешт. При цьому виконавець за відсутності відомостей про майно, повідомлених кредитором повинен самостійно здійснити заходи для виявлення такого майна, у тому числі грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках, і перед накладенням арешту на майно (кошти) боржника повинен отримати відомості про наявність у боржника відповідного майна та коштів, зокрема щодо коштів на банківських рахунках - відомості про володільця рахунку, номеру, виду рахунку, суми коштів, що зберігаються на ньому. Саме наявність таких даних дозволяє виконавцю здійснити арешт коштів, що знаходяться на банківських рахунках у відповідності до статті 18 Закону № 1404-VIII та розділу VIII Інструкції.

Отже, державний та/або приватний виконавець перед накладанням арешту повинен з`ясувати суму та статус грошей, що знаходяться на рахунку боржника, і у постанові про накладання арешту серед інших відомостей вказати про суму коштів, на яку накладається арешт, або зазначити, що арешт поширюється на кошти на усіх рахунках, у тому числі, що будуть відкриті після накладення арешту. Накладання арешту на суми, що перевищують суми, визначені виконавчим документом, та перевищують суми витрат виконавчого провадження, що підлягають стягненню, є незаконним.

Виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно з ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника в банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином, після отримання постанови про накладення арешту, саме банк зобов`язаний відповідно до вимог ч.3 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на такому рахунку.

З викладеного вбачається, що у разі зарахування боржнику соціальних виплат на зазначений поточний рахунок, на який накладено арешт, банк зобов`язаний повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту відповідних коштів.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 09 лютого 2021 року в справі № 2010/2-1565/11 (провадження № 61-997ск21) та узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року в справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20).

Як вбачається із постанови про арешт коштів боржника, державним виконавцем накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

Тобто постанова містить вказівку про нерозповсюдження її дії на спеціальні рахунки, арешт яких забороняється.

Однак, АТ КБ «Приватбанк», на яке нормами ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника виконало.

Зазначене свідчить про те, що банк не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

Суду не надано доказів того, що АТ КБ «ПриватБанк» повідомив державного виконавця про наявність передбачених ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» обставин, які унеможливлюють накладення арешту на належний скаржнику рахунок.

Отже, державний виконавець не мав документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом, суду такі докази також не надані.

Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» на картку (рахунок) яку скаржник отримує соціальні виплати, також може бути зарахована будь-яка виплата (переказ), що свідчить про те, що рахунок, на кошти на якому виконавцем був накладений арешт, є рахунком боржника, який використовується для зарахування, зберігання грошових коштів і здійснення різних розрахунково-касових операцій.

Суд вважає, що при відмові старшим державним виконавцем Бахмутського відділу державної виконавчої служби Ткаченко Д. у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визначення поточного рахунку для здійснення видаткових операцій державним виконавцем не було порушено вимог Закону України «Про виконавче провадження».

З наведених підстав суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 в частині визнання неправомірними дій державного виконавця Ткаченко Д.

Виконавче провадження стосовно боржника ОСОБА_1 наразі не здійснюється, а виконавчий лист був повернутий стягувачу в 2021 році, і повторно виконавчі документи до виконання не пред`являлись, при цьому норми Закону, якими передбачено визначення поточного рахунку для здійснення видаткових операцій за заявою боржника, набрали чинності з 06.05.2023 року, тобто в період, коли виконавче провадження стосовно боржника ОСОБА_1 в Бахмутському відділі державної виконавчої служби відсутнє.

В зв`язку з викладеним, суд вважає, що в такому випадку скаржник за наявності отримання документального підтвердження, що зазначений рахунок має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти на ньому заборонено законом, не позбавлена права та можливості звернутися до державного виконавця з заявою про скасування такого арешту на підставі п.1 ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Так, скаржник зазначила, що лист старшого державного виконавця Бахмутського відділу ДВС про відмову у визначенні поточного рахунку датовано 04 серпнем 2023 року, однак отримала вона його уже з пропущеним строком на оскарження. Оскільки, будучи внутрішньо переміщеною особою, тривалий час була змушена проживати на території громади Ковельського району у селі, де не мала доступу до мережі Інтернет, а тому не мала можливості дізнатися про результати розгляду її заяви, яку вона направляла засобами поштового зв`язку та об`єктивно, з розумною обачністю очікувала отримати відповідь на власну заяву у спосіб передбачений чинним законодавством та аналогічно до обраної нею форми - рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Не отримавши відповіді у належний строк та спосіб, вона змушена була за допомогою телефонного зв`язку здобувати інформацію про результати розгляду її заяви. І лише у третій декаді листопада 2023 року їй вдалося отримати копію відповіді від 04.08.2023 року на її заяву від 27 липня 2023 року про визначення поточного рахунку. Тому просить поновити їй строк для оскарження відмови старшого державного виконавця Бахмутського відділу державної виконавчої служби Ткаченко Д. у задоволенні заяви про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій.

Розглянувши скаргу та дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк для подання скарги, виходячи з принципів виваженості, справедливості та розумності, враховуючи те, що скаржник пропустила строк для оскарження дій виконавця з поважних причин.

Виходячи зі змісту статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду за викладене вище, суд доходить висновку, що обставини, на які скаржник посилалася в обґрунтування поданої скарги, не знайшли свого підтвердження, а відтак, підстави для задоволення скарги відсутні, а тому відмовляє скаржнику, в тому числі, в задоволенні скарги в частині зобов`язання старшого державного виконавця Бахмутського відділу державної виконавчої служби Ткаченко Д. визначити поточний рахунок, відкритий в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 поточним рахунком для здійснення видаткових операцій.

На підставі викладеного і керуючись ст. 447-453 ЦПК України, суд

постановив:

у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Бахмутського відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ткаченко Дар`ї, заінтересована особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» про визнання неправомірною відмови старшого державного виконавця Бахмутського відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Ткаченко Д. у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій, зобов`язання старшого державного виконавця Бахмутського відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Ткаченко Д. визначити поточний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 поточним рахунком для здійснення видаткових операцій, - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя - О.М. Лапченко