ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

31 травня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/8123/22

Головуючий у першій інстанції - Коверзнев В.О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/587/23, 22-ц/4823/388/23

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого- судді: Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

секретар: Поклад Д.В.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Комунальне підприємство "ЖЕК-13" Чернігівської міської

ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами Комунального підприємства "ЖЕК-13" Чернігівської міської ради на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова у складі судді Коверзнева В.О. від 20 грудня 2022 року, місце ухвалення рішення м.Чернігів та на додаткове рішення Деснянського районного суду м.Чернігова у складі судді Коверзнева В.О. від 17 лютого 2023 року, місце ухвалення рішення м.Чернігів, у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства "ЖЕК-13" Чернігівської міської ради про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття жилого приміщення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до КП "ЖЕК-13" Чернігівської міської ради про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття жилого приміщення, зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування вимог заявленого позову ОСОБА_1 вказувала, що вона проживає у квартирі АДРЕСА_1 , та разом із дочкою є співвласником даної квартири. За доводами позивача, КП "ЖЕК-13" є балансоутримувачем будинку по АДРЕСА_2 , згідно договору №3/36 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком (типовий договір, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №712 від 05.09.2018 року) від 20.02.2019 року, укладеного між управителем (відповідачем) та співвласниками вищевказаного будинку. До укладення даного договору, відповідач надавав співвласникам будинку аналогічні послуги та був балансоутримувачем будинку протягом 46 років. Позивач зазначала, що відповідач неналежним чином виконує свої договірні зобов`язання з обслуговування та ремонту інженерного обладнання багатоквартирного будинку, в якому вона проживає, що призвело до протікання із каналізаційної труби та залиття її квартири, чим позивачу завдано майнову шкоду, розмір якої належним чином підтверджено висновком експертного дослідження, а також моральну шкоду, яка полягає у душевних та фізичних стражданнях через залиття квартири позивача. На звернення ОСОБА_1 до відповідача щодо проведення ремонтних робіт з усунення наслідків протікання труби у квартирі позивача та у під`їзді, їй було відмовлено, із посиланням на відсутність будь-яких порушень зі сторони відповідача та на вину сусідів з верхнього поверху у залитті квартири позивача. За наведених обставин, ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача 4 238 грн. у відшкодування завданої майнової шкоди та 6 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, які завдані залиттям її квартири з вини відповідача. У вимогах заявленого позову ОСОБА_1 просила зобов`язати відповідача провести відновлювальний ремонт в під`їзді будинку 23 біля входу до квартири АДРЕСА_3 , де виявлені темні вологі плями на стінах (зображення 8 висновку експертного дослідження). Позивач також ставила питання про стягнення на її користь із відповідача 2 745 грн. 66 коп. у відшкодування витрат на проведення експертного дослідження по встановленню розміру завданої майнової шкоди.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.12.2022 року позов ОСОБА_1 - задоволено. Судом стягнуто з КП "ЖЕК-13" Чернігівської міської ради на користь ОСОБА_1 4 238 грн. у відшкодування майнової шкоди, 6 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, 2 745 грн. 66 коп. у відшкодування витрат з проведення експертного дослідження, 992 грн. 40 коп. у відшкодування сплаченої суми судового збору, а всього: 13 967 грн. 06 коп.

Додатковим рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 17.02.2023 року зобов`язано КП "ЖЕК-13" Чернігівської міської ради провести відновлювальний ремонт в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , біля входу до квартири АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_1 .

В апеляційних скаргах на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.12.2022 року та на додаткове рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 17.02.2023 року КП "ЖЕК-13" Чернігівської міської ради просить скасувати оскаржувані рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 20.12.2022 року та додаткове рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 17.02.2023 року, і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог заявленого позову ОСОБА_1 до КП "ЖЕК-13" Чернігівської міської ради про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття жилого приміщення, зобов`язання вчинити дії, у повному обсязі. Доводи апеляційних скарг вказують, що висновки, викладені у оскаржуваних рішенні суду першої інстанції від 20.12.2022 року та у додатковому рішенні суду першої інстанції від 17.02.2023 року є необ`єктивними та упередженими, не відповідають фактичним обставинам справи та наданим документам, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, і неправильно застосував норми матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 20.12.2022 року апелянт не заперечує, що здійснює технічне обслуговування багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 , в якому проживає позивач. Разом з тим, апелянт звертає увагу на свій обов`язок вчасно виконувати роботи з ремонту внутрішньобудинкових водопровідно-каналізаційних систем за заявками мешканців, що і було вчасно зроблено відповідачем за заявками позивача. Апелянт не погоджується та вважає упередженим висновок суду першої інстанції відносно того, що закриття позивачем доступу до стояка не виключає відповідальності відповідача. Доводи апеляційної скарги стверджують, що відповідач не має доступу до квартир, технічний огляд всіх загальнобудинкових мереж, які знаходяться у квартирах мешканців, здійснюється самими мешканцями. Апелянт не погоджується із висновком суду першої інстанції відносно того, що відповідачем не надано доказів на підтвердження тієї обставини, що позивачем створено перешкоди відповідачу у періодичному обстеженні стояка у її квартирі, при цьому судом не враховано дані міського "Call-центру", який підтверджує відсутність доступу у відповідача до мережі водовідведення позивача. Доводи апеляційної скарги вказують, що ні судом, ні матеріалами справи не зазначено, який саме причинний зв`язок існує між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою, при цьому, позивачем не доведено наявності всіх елементів складу цивільно-правової відповідальності відповідача. Апелянт стверджує, що саме дії позивача, яка не здійснювала належним чином самостійний огляд мереж водовідведення у своїй квартирі, вказує на її недбале ставлення до даних мереж, що призвело до настання негативних наслідків.

В доводах апеляційної скарги на додаткове рішення суду першої інстанції від 17.02.2023 року апелянт КП ''ЖЕК-13'' Чернігівської міської ради вказує, що задоволення судом першої інстанції позовної вимоги ОСОБА_1 щодо здійснення відповідачем відновлювального ремонту у під`їзді позивача біля входу до її квартири напряму пов`язано із задоволенням основних позовних вимог позивача в основному рішенні суду, та залежить від встановленої судом першої інстанції вини відповідача, що не узгоджується із фактичними обставинами справи. Апелянт зазначає, що позивач є співвласником мережі водовідведення, яка відноситься до спільного майна та знаходиться у квартирі позивача. Апелянт стверджує, що саме на позивача покладено обов`язок збереження даної мережі, а на відповідача - її ремонт, виключно після отримання заявки. Апелянт вважає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги тієї обставини, що спірне питання стосується мережі, яка знаходиться у квартирі позивача, і вільного доступу до неї відповідач не мав. Апелянт вказує, що позивач обізнана про застарілість комунікацій, однак нею не було вжито будь-яких заходів, спрямованих на оновлення мережі. Доводи апеляційної скарги зазначають, що відповідач є управителем будинку, і надає послугу в межах наданих норм та кошторису витрат і доходів будинку позивача. За наведених обставин, апелянт вважає, що ним не порушено жодної норми законодавства, при цьому, відповідач не повинен відповідати за дії позивача, а саме, за її недбале ставлення до мережі водовідведення, яка знаходиться в її квартирі.

У відзивах на апеляційні скарги позивач ОСОБА_1 просить залишити без задоволення апеляційні скарги КП "ЖЕК-13" Чернігівської міської ради на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 20.12.2022 року та на додаткове рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 17.02.2023 року, у зв`язку із їх безпідставністю, та залишити без змін обґрунтовані рішення суду першої інстанції від 20.12.2022 року та додаткове рішення суду першої інстанції від 17.02.2023 року.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача КП "ЖЕК-13" Чернігівської міської ради - Калініна О.В. підтримала вимоги та доводи поданих апеляційних скарг.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 просила залишити без задоволення апеляційні скарги КП "ЖЕК-13" Чернігівської міської ради на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 20.12.2022 року та на додаткове рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.02.2023 року, у зв`язку із їх безпідставністю, та залишити без змін обґрунтовані рішення суду першої інстанції від 20.12.2022 року та додаткове рішення суду першої інстанції від 17.02.2023 року.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що позивач ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 (а.с.10), і споживачем комунальних послуг, які надає відповідач КП "ЖЕК-13" Чернігівської міської ради, на підставі договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 20.02.2019 року, укладеного між КП "ЖЕК-13" Чернігівської міської ради та Управлінням житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради (а.с. 12-14).

Пунктом 1 вказаного договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 20.02.2019 року визначено, що управитель - КП ''ЖЕК-13'' Чернігівської міської ради зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління, згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Згідно п.3 даного договору, послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території. Послуга з управління включає, в тому числі, утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем, ...тощо.

Пунктом 1.1.2. додатку 4 до вказаного договору, що є його невід`ємною частиною, до переліку робіт з утримання будинку віднесено огляд і перевірку стану трубопроводів водовідведення, усунення засмічення, закарбування розтруба, закріплення трубопроводів та приладів (а.с.16-18).

Згідно з кошторисом витрат на утримання будинку та прибудинкової території АДРЕСА_2 , що є додатком 5 до договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 20.02.2019 року (а.с.19), технічне обслуговування відповідачем внутрішньобудинкової системи водовідведення включено до тарифу з оплати за комунальні послуги, які позивачем сплачувались своєчасно та в повному обсязі (а.с.20).

З відповіді КП "ЖЕК-13" Чернігівської міської ради від 26.07.2022 року №02-07/50 (а.с.21-22) на телефонну заявку ОСОБА_1 від 01.07.2022 відносно підтоплення її квартири сусідами зверху з квартир АДРЕСА_4 , вбачається, що 05.07.2022 року відповідачем була здійснена заміна пошкодженої ділянки стояку каналізаційної труби, яка була закрита нішею та шафою. У даній відповіді відповідач роз`яснив, що всі наслідки, які виникли у зв`язку із залиттям, пов`язані із неможливістю своєчасного виявлення несправностей через закриття несправного майна нішею та шафою. Із вказаної відповіді також вбачається, що позивач 27.09.2021 року зверталась до відповідача із аналогічною заявкою та скаргами на розбухання вхідних дверей. Що стосується ремонту 6 під`їзду, то відповідач зазначив, що здійснення робіт управителем відбувається в межах сплачених коштів співвласників, які станом на 01.07.2022 року заборгували управителю житлову послугу на суму 98 930 грн. 32 коп.

З акту про залиття, аварію у системі холодного водопостачання, водовідведення від 25.08.2022 року (а.с.23) вбачається, що 01.07.2022 року в будинку АДРЕСА_5 трапилось залиття, аварія на системі холодного водопостачання, водовідведення, причиною якого є тріщина в раструбі стояка мережі водовідведення.

Як вбачається з висновку експертного дослідження від 05.11.2022 року №ЕД-19/125-22/669 (а.с.38-49), проведеного на замовлення позивача судовим експертом Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, причиною залиття квартири позивача є протікання з тріщини в раструбі стояка мережі водовідведення. Згідно даного висновку, залиттям квартири позивачу завдано матеріальну шкоду в розмірі 4 238 грн. Зазначеним висновком також підтверджується пошкодження стін під`їзду біля входу до квартири позивача.

Приписами пунктів 1, 3, 8 договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 20.02.2019 року (а.с.12-14) регламентовано, що відповідач, як управитель будинку АДРЕСА_2 , зобов`язаний здійснювати ремонт спільного майна будинку; забезпечувати належне утримання майна будинку; нести відповідальність за шкоду, заподіяну спільному майну, а також правам і законним інтересам співвласникам внаслідок невиконання або неналежного виконання управителем своїх обов`язків.

Як вбачається із оскаржуваного рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 20.12.2022 року, задовольняючи вимоги заявленого позову про стягнення майнової та моральної шкоди, суд першої інстанції вказав, що приєднаними до справи письмовими доказами беззаперечно підтверджується, що залиття квартири позивача відбулось внаслідок порушення цілісності раструбу стояка мережі водовідведення, яку обслуговує відповідач. Суд першої інстанції зазначив, що відповідачем не надано суду жодного доказу на підтвердження відсутності його вини в завданні шкоди, а посилання на закриття позивачем доступу до стояка не виключає відповідальності відповідача за завдану шкоду. Оскільки відповідачем не доведена та обставина, що встановлення тимчасової перегородки вплинуло на цілісність стояка мережі водовідведення, а також створило перешкоди в періодичному технічному обстеженні стояка, проведення якого відповідними доказами по справі не підтверджено. За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 4 238 грн. у відшкодування майнової шкоди і 2 745 грн. 66 коп. у відшкодування витрат на проведення експертного дослідження, які є документально підтвердженими (а.с.37,38-49). Суд першої інстанції також дійшов висновку про доведеність тієї обставини, що залиттям квартири позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних і фізичних стражданнях, спричинених пошкодженням майна позивача, а також у наявності вимушених змін в організації життя позивача ОСОБА_1 , спрямованих на відновлення попереднього становища. При цьому, суд першої інстанції погодився із визначеним позивачем розміром грошового відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 6 000 грн., який відповідає характеру правопорушення, глибині та тривалості завданих позивачу страждань, і ступеню вимушених змін в її житті, та є справедливою та достатньою сатисфакцією.

Як вбачається із оскаржуваного додаткового рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 17.02.2023 року, задовольняючи вимогу заявленого ОСОБА_1 позову про зобов`язання відповідача провести відновлювальний ремонт в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , біля входу до квартири АДРЕСА_3 , суд першої інстанції вказав, що правовою підставою для задоволення даної позовної вимоги є положення пунктів 1, 3, 8 договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 20.02.2019 року, згідно з якими відповідач, як управитель будинком АДРЕСА_2 , зобов`язаний здійснювати ремонт спільного майна будинку; забезпечувати належне утримання майна будинку; нести відповідальність за шкоду, заподіяну спільному майну, а також правам і законним інтересам співвласникам внаслідок невиконання або неналежного виконання управителем своїх обов`язків. Суд першої інстанції також послався на приписи п.п.6,9 ч.2 статті 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", згідно яких на відповідача, як надавача комунальних послуг, покладено обов`язок вживати заходів до ліквідації аварій, усунення порушень якості послуг у строки, встановлені законодавством; своєчасно та власним коштом проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з наданням комунальних послуг, що виникли з його вини. За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимога заявленого ОСОБА_1 позову про зобов`язання відповідача провести відновлювальний ремонт в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , біля входу до належної позивачу квартири АДРЕСА_3 , є такою, що ґрунтується на договорі та вимогах закону.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційних скарг відносно того, що висновки оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 20.12.2022 року та додаткового рішення суду першої інстанції від 17.02.2023 року про задоволення вимог заявленого ОСОБА_1 до КП "ЖЕК-13" Чернігівської міської ради позову про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття жилого приміщення, зобов`язання вчинити дії, не узгоджуються із фактичними обставинами справи та нормами права, які регулюють спірні правовідносини, не можуть бути підставами для скасування оскаржуваних рішення суду першої інстанції від 20.12.2022 року та додаткового рішення суду першої інстанції від 17.02.2023 року, оскільки вказані доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

В доводах апеляційної скарги на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 20.12.2022 року апелянт не заперечує, що здійснює технічне обслуговування багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 , в якому проживає позивач. Разом з тим, апелянт звертає увагу на свій обов`язок вчасно виконувати роботи з ремонту внутрішньобудинкових водопровідно-каналізаційних систем за заявками мешканців, що і було вчасно зроблено відповідачем за заявками позивача. Апелянт не погоджується та вважає упередженим висновок суду першої інстанції відносно того, що закриття позивачем доступу до стояка не виключає відповідальності відповідача. Доводи апеляційної скарги стверджують, що відповідач не має доступу до квартир, технічний огляд всіх загальнобудинкових мереж, які знаходяться у квартирах мешканців, здійснюється самими мешканцями. Апелянт не погоджується із висновком суду першої інстанції відносно того, що відповідачем не надано доказів на підтвердження тієї обставини, що позивачем створено перешкоди відповідачу у періодичному обстеженні стояка у її квартирі, при цьому судом не враховано дані міського "Call-центру", який підтверджує відсутність доступу у відповідача до мережі водовідведення позивача. Доводи апеляційної скарги вказують, що ні судом, ні матеріалами справи не зазначено, який саме причинний зв`язок існує між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою, при цьому, позивачем не доведено наявності всіх елементів складу цивільно-правової відповідальності відповідача. Апелянт стверджує, що саме дії позивача, яка не здійснювала належним чином самостійний огляд мереж водовідведення у своїй квартирі, вказує на її недбале ставлення до даних мереж, що призвело до настання негативних наслідків.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 20.12.2022 року, виходячи із наступного.

Положеннями п.14 ч.1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" регламентовано, що управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Відповідно до п.1 ч.4 статті 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг.

Згідно ч.3 статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", якість комунальної послуги повинна відповідати вимогам, встановленим цим Законом, іншими актами законодавства та договором. Обов`язок забезпечення відповідності якості комунальної послуги встановленим вимогам покладається на виконавця такої послуги. Обов`язок забезпечення відповідності якості послуги з управління встановленим вимогам та договору покладається на управителя багатоквартирного будинку.

Відповідно до ч.1 статті 18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що позивач ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 (а.с.10), і споживачем комунальних послуг, які надає відповідач КП "ЖЕК-13" Чернігівської міської ради, на підставі договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 20.02.2019 року, укладеного між КП "ЖЕК-13" Чернігівської міської ради та Управлінням житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради (а.с. 12-14).

Пунктом 1 вказаного договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 20.02.2019 року визначено, що управитель - КП ''ЖЕК-13'' Чернігівської міської ради зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління, згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Згідно п.3 даного договору, послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території. Послуга з управління включає, в тому числі, утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем, ...тощо.

Пунктом 1.1.2. додатку 4 до вказаного договору, що є його невід`ємною частиною, до переліку робіт з утримання будинку віднесено огляд і перевірку стану трубопроводів водовідведення, усунення засмічення, закарбування розтруба, закріплення трубопроводів та приладів (а.с.16-18).

Згідно з кошторисом витрат на утримання будинку та прибудинкової території АДРЕСА_2 , що є додатком 5 до договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 20.02.2019 року (а.с.19), технічне обслуговування відповідачем внутрішньобудинкової системи водовідведення включено до тарифу з оплати за комунальні послуги, які позивачем сплачувались своєчасно та в повному обсязі (а.с.20).

За вищенаведених обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 20.12.2022 року відносно того, що приєднаними до матеріалів даної справи письмовими доказами беззаперечно підтверджується, що залиття квартири позивача відбулось внаслідок порушення цілісності раструбу стояка мережі водовідведення, яку обслуговує відповідач. При цьому, відповідачем не надано суду відповідних доказів на підтвердження відсутності його вини у спричиненні шкоди позивачу.

Відповідно до ч.1 статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно п.1 ч.2 статті 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто, з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку із порушенням.

Відповідно до ч.1, ч.2 статті 1166 ЦК України, яка регламентує загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно п.1, п.3 ч.1 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач має право: одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; на відшкодування збитків, завданих його майну, шкоди, заподіяної його життю або здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг та незаконного проникнення в належне йому житло (інший об`єкт нерухомого майна).

За висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 27.12.2019 року у справі №686/11256/16-ц, провадження №61-28098св18, відповідний акт є первинним документом, що засвідчує факт певної події, а тому не може ґрунтуватися на інших документах.

З акту про залиття, аварію у системі холодного водопостачання, водовідведення від 25.08.2022 року (а.с.23) вбачається, що 01.07.2022 року в будинку АДРЕСА_5 трапилось залиття, аварія на системі холодного водопостачання, водовідведення, причиною якого є тріщина в раструбі стояка мережі водовідведення.

Як вбачається з висновку експертного дослідження від 05.11.2022 року №ЕД-19/125-22/669 (а.с.38-49), проведеного на замовлення позивача судовим експертом Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, причиною залиття квартири позивача є протікання з тріщини в раструбі стояка мережі водовідведення. Згідно даного висновку, залиттям квартири позивачу завдано матеріальну шкоду в розмірі 4 238 грн. Зазначеним висновком також підтверджується пошкодження стін під`їзду біля входу до квартири позивача.

Верховний Суд у постанові від 27.03.2019 року у справі № 643/19078/15, провадження №61-17962св18, вказав, що відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції відносно того, що відповідачем не надано суду жодного доказу на підтвердження відсутності його вини в завданні шкоди позивачу, а посилання відповідача на закриття позивачем доступу до стояка не виключає відповідальності відповідача за завдану шкоду. Оскільки відповідачем не доведена та обставина, що встановлення тимчасової перегородки вплинуло на цілісність стояка мережі водовідведення, а також створило перешкоди в періодичному технічному обстеженні стояка, проведення якого відповідними доказами по справі не підтверджено.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок залиття її квартири, визначений висновком експертного дослідження від 05.11.2022 року №ЕД-19/125-22/669 (а.с.38-49), проведеного на замовлення позивача судовим експертом Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, відповідачем КП "ЖЕК-13" Чернігівської міської ради належними та достатніми доказами по справі не спростовано.

Висновок суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення на її користь із відповідача 6 000 грн. в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди, узгоджується із фактичними обставинами справи та приписами статей: 23, 1167 ЦК України, а також із роз`ясненнями п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року ''Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди''.

Приймаючи до уваги вищенаведене, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновку оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 20.12.2022 року щодо наявності підстав для задоволення вимог заявленого ОСОБА_1 позову про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття жилого приміщення. Оскільки, як обґрунтовано вказав суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні від 20.12.2022 року, із врахуванням норм права, які регулюють спірні правовідносини, приєднаними до справи письмовими доказами беззаперечно підтверджується, що залиття квартири позивача відбулось внаслідок порушення цілісності раструбу стояка мережі водовідведення, яку обслуговує відповідач. При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що відповідачем не надано відповідних доказів на підтвердження відсутності його вини у завданні вказаної шкоди. За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення на користь позивача з відповідача 4 238 грн. у відшкодування майнової шкоди. Також судом першої інстанції на користь позивача з відповідача стягнуто 2 745 грн. 66 коп. у відшкодування витрат за проведення експертного дослідження, які є документально підтвердженими (а.с.37). Суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні від 20.12.2022 року також дійшов обгрунтованого висновку про доведеність тієї обставини, що залиттям квартири позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних і фізичних стражданнях, спричинених пошкодженням майна позивача, а також у наявності вимушених змін в організації життя позивача, спрямованих на відновлення попереднього становища. При цьому, визначений позивачем розмір грошового відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 6 000 грн., з яким погодився суд першої інстанції, відповідає характеру правопорушення, глибині та тривалості завданих позивачу страждань, і ступеню вимушених змін в житті позивача, і є справедливою та достатньою сатисфакцією.

В доводах апеляційної скарги на додаткове рішення суду першої інстанції від 17.02.2023 року апелянт КП ''ЖЕК-13'' Чернігівської міської ради вказує, що задоволення судом першої інстанції позовної вимоги ОСОБА_1 щодо здійснення відповідачем відновлювального ремонту у під`їзді позивача біля входу до її квартири напряму пов`язано із задоволенням основних позовних вимог позивача в основному рішенні суду, та залежить від встановленої судом першої інстанції вини відповідача, що не узгоджується із фактичними обставинами справи. Апелянт зазначає, що позивач є співвласником мережі водовідведення, яка відноситься до спільного майна та знаходиться у квартирі позивача. Апелянт стверджує, що саме на позивача покладено обов`язок збереження даної мережі, а на відповідача - її ремонт, виключно після отримання заявки. Апелянт вважає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги тієї обставини, що спірне питання стосується мережі, яка знаходиться у квартирі позивача, і вільного доступу до неї відповідач не мав. Апелянт вказує, що позивач обізнана про застарілість комунікацій, однак нею не було вжито будь-яких заходів, спрямованих на оновлення мережі. Доводи апеляційної скарги зазначають, що відповідач є управителем будинку, і надає послугу в межах наданих норм та кошторису витрат і доходів будинку позивача. За наведених обставин, апелянт вважає, що ним не порушено жодної норми законодавства, при цьому, відповідач не повинен відповідати за дії позивача, а саме, за її недбале ставлення до мережі водовідведення, яка знаходиться в її квартирі.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного додаткового рішення суду першої інстанції від 17.02.2023 року, оскільки згідно із положеннями пунктів: 1, 3, 8 Договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 20.02.2019 року, відповідач, як управитель будинку АДРЕСА_2 , зобов`язаний здійснювати ремонт спільного майна будинку; забезпечувати належне утримання майна будинку; нести відповідальність за шкоду, заподіяну спільному майну, а також правам і законним інтересам співвласникам внаслідок невиконання або неналежного виконання управителем своїх обов`язків. Задовольняючи вимогу заявленого позову в частині зобов`язання відповідача провести відновлювальний ремонт в під`їзді будинку АДРЕСА_2 біля входу до квартири АДРЕСА_3 , суд першої інстанції обґрунтовано послався на приписи п.п.6,9 ч.2 статті 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", згідно яких на відповідача, як надавача комунальних послуг, також покладено обов`язок вживати заходів до ліквідації аварій, усунення порушень якості послуг у строки, встановлені законодавством; своєчасно та власним коштом проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з наданням комунальних послуг, що виникли з його вини. За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку відносно того, що вимога позивача про зобов`язання відповідача провести відновлювальний ремонт в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , біля входу до належної позивачу квартири АДРЕСА_3 , є такою, що ґрунтується на договорі та вимогах Закону.

Як вбачається з висновку експертного дослідження від 05.11.2022 року №ЕД-19/125-22/669 (а.с.38-49), проведеного на замовлення позивача судовим експертом Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, причиною залиття квартири позивача є протікання з тріщини в раструбі стояка мережі водовідведення. Згідно даного висновку, залиттям квартири позивачу завдано матеріальну шкоду в розмірі 4 238 грн. Зазначеним висновком також підтверджується пошкодження стін під`їзду біля входу до квартири позивача.

Відповідачем в ході судового розгляду даної справи не спростовано встановленої судом наявності вини у залитті квартири позивача, яке відбулось внаслідок неналежного надання послуг з утримання та ремонту внутрішньобудинкових водопровідно-каналізаційних систем будинку, в якому мешкає позивач. А саме, як встановлено судом першої інстанції, залиття квартири позивача відбулось внаслідок порушення цілісності раструбу стояка мережі водовідведення, яку обслуговує відповідач.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційних скарг не містять в собі підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 20.12.2022 року та додаткового рішення суду першої інстанції від 17.02.2023 року, ухвалених судом на підставі норм права, які регламентують спірні правовідносини, та на основі з`ясованих фактичних обставин справи, підтверджених тими доказами, які були досліджені в ході судового розгляду даної справи.

За даних обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги Комунального підприємства "ЖЕК-13" Чернігівської міської ради необхідно залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 20.12.2022 року та додаткове рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 17.02.2023 року - необхідно залишити без змін.

Керуючись статтями: 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Комунального підприємства "ЖЕК-13" Чернігівської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 20 грудня 2022 року та додаткове рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 17 лютого 2023 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: