Справа № 301/1622/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2023 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Зарічанської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до Зарічанської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та права на земельну частку (пай), в цілому.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_3 , яка не залишила заповіту. Спадкоємцем першої черги є дочка покійної ОСОБА_2 . Спадкоємець першої черги відмовилася від спадщини на користь позивача. Позивачка спадщину прийняла, оскільки на день відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем. До складу спадщини входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та право на земельну частку (пай), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0037240 від 24.12.1997 року, що належали на праві власності спадкодавцеві. Позивачка не може оформити свідоцтво про право на спадщину та право власності на житловий будинок та земельну частку (пай), які входять до складу спадкового майна, оскільки житловий будинок власником не був зареєстрований та відсутні оригінали правовстановлюючих документів на майно. Просила визнати за собою право власності на спадкове майно.

Ухвалою Іршавського райсуду від 04.05.2023 року відкрито провадження у справі, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача, залучено ОСОБА_2 , справу призначено на підготовче засідання.

Позивачка ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити та розглянути справу по суті без її участі (а.с.44).

Відповідач представник виконкому Зарічанської сільради у підготовче судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с. 41,46).

Третя особа ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу по суті без її участі, позовні вимоги визнала (а.с.42,47).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивачка посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, що розташований АДРЕСА_1 , не зареєстрований. Дана обставина підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.48).

Згідно виписки з погосподарської книги Зарічанської сільради за 2016-2023 роки, власником будинку за адресою АДРЕСА_1 , була ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.31). Житловий будинок збудований у 1995 році на земельній ділянці, що надана для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,04 га. За дворогосподарством зареєстрована також земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,5147 га. Технічний паспорт на житловий будинок виготовлений (а.с.25-30). Згідно висновку про вартість майна №441 від 26.09.2022 року, вартість будинку становить 126966 грн. (а.с.32).

Згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0037240 від 24.12.1997 року, виданого на підставі рішення Іршавської районної державної адміністрації від 23 грудня 1997 року №445, ОСОБА_3 , мешканці АДРЕСА_1 , належить право на земельну частку (пай) розміром 0.786 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі. Вартість земельної частки (паю) становить 2636,73 грн. (а.с.20).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 12.07.2012 року (а.с.16). Заповіту ОСОБА_3 не залишала.

Єдиним спакоємцем першої черги за ОСОБА_3 є її дочка та мати позивачки - ОСОБА_2 . Спадкоємець першої черги відмовилася від спадщини на користь онучки спадкодавця позивачки ОСОБА_1 (а.с.16-18,24). Позивачка прийняла спадщину, оскільки на день відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем (а.с. 19).

Згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

До складу спадщини входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та право на земельну частку (пай), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0037240 від 24.12.1997 року, що належали на праві власності спадкодавцеві.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на житловий будинок та право на земельну частку (пай), оскільки житловий будинок за життя власником не зареєстрований в державному реєстрі та відсутні правовстановлюючі документи на нього, а оригінали правовстановлюючих документів на земельну ділянку та право на земельну частку (пай) втрачено.

Згідно ст. ст. 1218 та 1225 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. ст. 1 п.2 та 2 ч.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Відповідно до п. 17 розділу 10 "Перехідні положення" Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право приватної власності на землю.

Згідно п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, або у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року.

За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад, а також видача свідоцтв про право власності.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідач та третя особа подали до суду заяви, в яких визнали позов. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права та свободи інших осіб.

Дана справа підсудна Іршавському районному суду, оскільки відповідно до п.3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів України», до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не пізніше 1 січня 2023 року.

Оскільки згідно погосподарської книги села власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , була ОСОБА_3 , згідно копії Сертифікату на земельну частку (пай) власником вказаного майна була також ОСОБА_3 - бабка позивачки, єдиною спадкоємицею якої, що прийняла спадщину, є позивачка, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1218, 1268 ч.3, 1274 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 200 ч.4, 263-264 ЦПК України

р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому.

Визнати в цілому за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну частку (пай) розміром 0.786 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що надана ОСОБА_3 згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0037240 від 24.12.1997 року, виданого на підставі рішення Іршавської районної державної адміністрації від 23 грудня 1997 року №445, в цілому.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 19 червня 2023 року.

Головуюча: М. О. Пітерських