Номер провадження 2/754/5015/23
РІШЕННЯ

Іменем України

07 грудня 2023 року Деснянський районний суд міста Києва

у складі головуючої судді Гринчак О.І.

за участю секретаря судових засідань Чехун Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року до Деснянського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інстафінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 30 360,00 грн, судового збору та витрат на правову допомогу в сумі 2000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 19 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії/позики за №ID3875153 в інформаційно - телекомунікаційній системі компанії за №ID1190103, додатки та додаткові угоди до якого є його невід`ємними частинами та є обов`язковими для виконання їх сторонами. Відповідно до умов Кредитного договору позивач надав, а відповідач прийняв у власне користування грошові кошти, які відповідач зобов`язався повернути у строки, визначені у кредитному договорі, сплатити проценти за користування ними та виконати інші зобов`язання, які передбачені Кредитним договором. У порушення умов Кредитних договорів, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого у нього перед позивачем за заборгованість у розмірі 30630,00 грн, з яких: 16300,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 7484,00 грн - заборгованості за процентами, які були нараховані за користування Кредитними коштами, 6846,00 грн - заборгованість за комісіями.

Також позивач просив суд проводити розгляд справи за відсутності його представника.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 06 вересня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання 07.12.2023 учасники справи не з`явилися.

Відповідач до суду не з`явився, відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від нього до суду не надходило, а також повідомлення про іншу адресу, клопотання про відкладення судового розгляду також не заявлялося. Відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, що підтверджується його розпискою, яка міститься в матеріалах справи.

Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на вказані обставини та приписи процесуального закону, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача, який вважається таким, що повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду даної справи.

Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з неявкою учасників у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 зазначено, що у передбачених нормами ЦПК України випадках повне судове рішення може відображати дату судового засідання, яким завершено судовий розгляд (відповідна дата вказана у вступній частині судового рішення) та дату складення повного судового рішення (відповідна дата вказана у резолютивній частині або після резолютивної частини судового рішення). У випадках, коли відбувається проголошення судового рішення, датою такого судового рішення є дата судового засідання, яким завершено судовий розгляд. І навпаки, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи; з урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

19 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №ID3875153 в інформаційно - телекомунікаційній системі Компанії за №ID1190103 з лімітом кредитної лінії у розмірі 16300,00 грн, сума кредиту - 1200,00 грн, процентна ставка 2,05 % в день, строк оплати 30 днів, орієнтовна реальна процентна ставка - 34215,59 %, дата повного погашення - 19.12.2021.

Згідно з п. 2.1 Загальних умов встановлення договірних відносин між сторонами за допомогою дистанційних засобів забезпечується таким чином: на порталі позичальник повинен заповнити заяву шляхом введення необхідної суми кредиту та терміну оплати, а також надати (завантажити) інші дані та документи, що вимагаються. Також, у відповідному полі, в якому Позичальник повинен ввести реквізити своєї платіжної картки.

Після заповнення вищезазначеної заяви позичальник створює особистий кабінет на порталі, шляхом виконання вказівок, викладених на порталі. Позичальнику надається пропозиція кредитодавця у формі спеціальних умов кредиту на основі інформації, наданої в заяві. Якщо позичальник під час обробки заяви змінив інформацію, надану в заяві, нова пропозиція буде надана на основі нововеденних умов. За запитом позичальника кредитодавець повинен надати позичальнику пропозицію в паперовому вигляді в порядку, встановленому законодавством. Позичальник, без обмежень в часі, має право проаналізувати пропозицію та порівняти її з пропозиціями конкурентів; натискаючи кнопку «Прийняти», Позичальник підтверджує надання Кредитодавцю згоди на (І) використання персональних даних Позичальника для ідентифікації Позичальника, для оцінки кредитоспроможності (платоспроможності) Позичальника та для виконання Договору відповідно до Політики конфіденційності; (ІІ) використання Порталу відповідно до Умов користування Порталом; (ІІІ) встановлення договірних відносин з Кредитодавцем, як передбачається Договором, та (ІV) складення Договору; код підтвердження у вигляді одноразового алфавітно - цифрового ідентифікатора (надалі іменується як «Код підтвердження») надсилається кредитодавцем на Номер телефону позичальника. Шляхом введення коду підтвердження у відповідне поле та натискання кнопки «підтвердити» позичальник приймає пропозицію та підписує договір, який з цього моменту є укладеним відповідно до Правил та норм Закону України «Про електронну комерцію»; після подання Заяви Кредитодавець оцінює кредитоспроможність (платоспроможність) Позичальника самостійно або за допомогою уповноважених постачальників послуг. Надання кредиту та зміни суми кредиту може надаватись в межах ліміту кредитної лінії, та на основі оцінки кредитоспроможності позичальника, на власний розсуд кредитодавця.

Згідно п. 3.2.1 та 3.2.2 Загальних умов якщо позичальник вирішив: збільшити суму кредиту або одержати додатковий кредит, позичальник повинен подати відповідний запит кредитодавцю, і сторони повинні укласти відповідну додаткову угоду до спеціальних умов кредиту, або укласти новий договір кредитної лінії; продовження строку оплати або перенесення на пізніше дату повного погашення за Кредитом позичальник повинен, на вибір кредитодавця, укласти додаткову угоду до договору строкової лінії та/або попередньо сплатити плату за організацію продовження в сумі, визначеній Спеціальними умовами Кредит, зазначивши у призначенні платежу «продовження» і номер договору.

22 листопада 2021 року між сторонами було укладено додаткову угоду № АМ1810265 до договору №ID3875153 з лімітом кредитної лінії у розмірі 16300,00 грн, з сумою кредиту у розмірі 300,00 грн, з процентною ставкою у розмірі 2,43% в день, зі строком оплати 30 днів до 19.12.2021 (а. с. 24, 25).

25 листопада 2021 року між сторонами було укладено додаткову угоду № АМ5006411 до договору №ID3875153 з лімітом кредитної лінії у розмірі 16300,00 грн, з сумою кредиту у розмірі 300,00 грн, з процентною ставкою у розмірі 2,07% в день, зі строком оплати 30 днів до 19.12.2021 (а. с. 26, 27).

26 листопада 2021 року між сторонами було укладено додаткову угоду № АМ8347053 до договору №ID3875153 з лімітом кредитної лінії у розмірі 16300,00 грн, з сумою кредиту у розмірі 14500,00 грн, з процентною ставкою у розмірі 1,92% в день, зі строком оплати 30 днів до 19.12.2021 (а. с. 28, 29).

Як вбачається з довідки про ідентифікацію, відповідачем прийнято умови договору шляхом використання електронних підписів одноразового використання (Otp- пароля) за номером позичальника +48: 19.11.2021 - R76FBF; 22.11.2021 - DV1584; 25.11.2021 - YR5187; 26.11.2021 - QD1Q95 (а.с. 48).

Факт отримання грошових коштів відповідачем, відповідно до укладених між сторонами договорів, підтверджується витягами з журналу дій інформаційно-телекомунікаційної системи, про перерахування на рахунок відповідача грошових коштів та листом АТ «Таскомбанк» № 16287/47.1 від 10.07.2023: 19.11.2021 - 1200,00 грн; 22.11.2021 - 300,00 грн; 25.11.2021 - 300,00 грн; 26.11.2021 - 14500,00 грн.

З наданих позивачем розрахунків вбачається, що відповідач не виконав умов договорів.

25 липня 2023 року позивач звернувся до відповідачки з повідомленням про порушення основного зобов`язання, в якому вимагав сплатити в добровільному порядку 30630,00 грн.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року № 675-VIII.

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Верховний Суд, зокрема, у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 зазначає, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що договір №ID3875153 від 19.11.2021 та додаткові угоди до нього були підписані відповідачем відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», тим самим він акцептував пропозицію позивача та уклав кредитний договір шляхом введення одноразових ідентифікаторів.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позивач в своїй позовній заяві вказує, що відповідач має заборгованість за кредитним договором №ID3875153 від 19.11.2021 в розмірі 30630,00 грн, з яких: 16300,00 грн - заборгованості за тілом кредиту, 7484,00 грн - заборгованості по процентам, які були нараховані за користування кредитними коштами, 6846,00 грн - заборгованість за комісіями.

Як вбачається з досліджених доказів, умови кредитного договору відповідачем належним чином не виконані, заборгованість не погашена.

Оскільки відповідач допустив порушення строків повернення кредитних коштів та сплати процентів, суд дійшов висновку про стягнення в примусовому порядку з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс» суми заборгованості за договором №ID3875153 від 19.11.2021 у загальному розмірі 30630,00 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 2000,00 грн.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положення ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

На підтвердження надання правової допомоги матеріали справи містять ордер від 22 серпня 2023 року серії АІ № 1446514, виданий Адвокатським об`єднанням «СВК Партнерс» на представлення інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс» на підставі договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги №10 від 19 липня 2023 року. Згідно з вказаним ордером здійснювати представництво в Деснянському районному суді міста Києва доручено адвокату Жевега Катерина Валеріївна; рахунок на оплату № 5 від 17.08.2023 на суму 2000,00 грн; платіжна інструкція № 10955 від 18.08.2023; копія свідоцтва серії КС № 7538/10.

Суд вважає вимогу позивача про стягнення правової допомоги в сумі 2000,00 грн обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 7, 10, 12, 19, 81, 83, 141, 258-260, 263-265, 273-279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс» заборгованість у розмірі 30630,00 грн, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн, витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення/складання повного тексту шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс», , адреса: 03035, м. Київ, вул. Сурікова, буд. 3.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 15.12.2023.

Суддя Деснянського районного

суду міста Києва Оксана ГРИНЧАК