Провадження №2-о/756/83/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Тихої О.О.,

присяжних - Кузьменко Л.М., Зейналова Е.Б.,

за участі секретаря судового засідання - Кренджеляк А.М.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи Калищука С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: голова Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерський-10» Марченко Михайло Трохимович, Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, про визнання особи безвісно відсутньою,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання його племінника - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безвісно відсутнім.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що з 2015 року ОСОБА_2 мешкав разом із ним за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що тяжко хворів та не мав інших родичів. При цьому, у ОСОБА_2 на праві власності належала 1/2 частка квартири АДРЕСА_2 .

У серпні 2016 року його племінник ОСОБА_2 залишив місце проживання, нікого не повідомивши про те, куди він іде і коли повернеться, після чого більше на зв`язок не виходив.

З часу зникнення ОСОБА_2 заявником вчинялися заходи по розшуку останнього, проте, жодних відомостей про племінника з серпня 2016 року немає.

ОСОБА_1 звернувся до Оболонського УП ГУНП в м. Києві з заявою про оголошення у розшук ОСОБА_2 , проте станом на день звернення з вказаною заявою місце перебування ОСОБА_2 не встановлено.

Заявник зазначає, що визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім потрібне для оформлення спадщини у вигляді частки квартири АДРЕСА_2 .

Таким чином, враховуючи, що за місцем проживання ОСОБА_2 вже майже сім років відсутні відомості щодо місця його перебування, просить визнати ОСОБА_2 безвісно відсутнім.

У судовому засіданні заявник вимоги підтримав повністю з викладених у заяві підстав. Зазначив, що ОСОБА_2 страждав на психічні розлади, недієздатним у судовому полрядку не визнавався. Після смерті батька мати ОСОБА_3 , продавши належну їй частку квартири АДРЕСА_2 , виїхала з міста та своє місце знаходження нікому не повідомила. Останнім часом племінник періодично жив у нього. Останній раз він бачив племінника у серпні 2016 року. Пояснив, що він звертався до Оболонського УП ГУНП в м. Києві для розшуку ОСОБА_2 , проте на сьогоднішній день місце перебування ОСОБА_2 не встановлено.

Представник Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації Калищук С.М у судовому засіданні вирішення питання щодо визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім залишив на розсуд суду.

Заінтересована особа ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, вислухавши заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є дядьком ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 28.11.1951; Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126, 133, 135 СК України № 3 від 23.02.2023; свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 28.01.2014.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько ОСОБА_2 - ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 29.01.2014 Відділом реєстрації смерті у м. Києві, актовий запис № 8177, а також довідкою про причину смерті № 211 від 31.01.2014.

Згідно з відповіддю Оболонського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 436/33.5-80 від 22.03.2023 проведеною перевіркою за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актовий запис про смерть матері ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3, не виявлено.

У листі Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації № 100-3980 від 12.04.2023 зазначено, що інформація щодо реєстрації або зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3, у реєстрі територіальної громади м. Києва відсутня.

З довідки Оболонського УП ГУНП в м. Києві від 20.05.2020 вбачається, що 21.10.2019 заявник ОСОБА_1 звернувся до Оболонського УП ГУНП в м. Києві з приводу розшуку свого племінника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з яким було втрачено зв`язок з 2016 року. Разом з тим, проведеною перевіркою встановити місцезнаходження ОСОБА_2 не представилось можливим.

Відповідно до довідки № 6 від 15.08.2022, виданої ОСББ «Печерський - 10», ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проте з 2015 року фактично не проживає за вказаною адресою. Вказана інформація підтверджена станом на 10.04.2023 довідкою ОСББ «Печерський - 10» № 3.

Інформацію щодо оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_2 , відповідно до довідки Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України № 6.1-1628/6-23 від 03.02.2023, не встановлено. Крім того, у вказаній довідці зазначено, що паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 ОСОБА_2 оформлено 17.10.2013.

Листом Будинку соціального піклування виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) Департаменту соціальної політики № 59 від 07.02.2023 повідомлено, що ОСОБА_1 до Будинку соціального піклування ніколи не звертався і ніяких послуг не отримував. На обліку у Правобережному відділенні виявлення та обліку соціального піклування та Лівобережному відділенні виявлення та обліку соціального піклування не перебуває, місцезнаходження останнього на даний час не відомо.

Згідно з відповіддю Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 91-12518/18/23-вих. від 23.03.2023 відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територію ОСОБА_2 в період з 23.03.2018 по 23.03.2023 в базі даних не виявлено.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 331235239 від 04.05.2023 вбачається, що частки квартири АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_2 .

Згідно листа Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП у м. Києві № 601/125/31/5/02-2023 від 07.02.2023 до служби «102» 21.10.2019 о 09-50 год. по телефону надійшла заява про викрадення паспорта громадянина України та гамианця з грошовими коштами у сумі 700 грн., заявник - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; місце скоєння крмінального правопорушення - Деснянський район м. Києва. Станом на 07.02.2023 відповідно до ІТС ІПН ОСОБА_2 у державному розшуку не перебуває.

Як зазначено у листі Деснянського УП ГУНП у м. Києві №15244/125/49-2023 від 18.05.2023, та доданому до нього рапортіоперативного чергового від 21.10.2019 заяву ОСОБА_2 від 21.10.2019 зареєстровано у ЖЄО за № 75176, розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та списано до справи за спрощеною схемою; виїзд на місце події не здійснювався.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Згідно ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 ЦК України порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

У відповідності до ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Відповідно до імперативних положень ч.5 та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус судді» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, про розгляді даної справи суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, які стосуються розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою. Так, 22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №225/882/17, провадження № 61-34068св18 (ЄДРСРУ № 78044509) підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Також належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц, провадження №61-4241св18 (ЄДРСРУ № 72641734).

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

З аналізу вказаних норм, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

Визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім необхідне заявнику для оформлення спадщини у вигляді частки квартири АДРЕСА_2 .

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім саме з 01.11.2019, оскільки останні відомості про нього були отримані 21.10.2019 під час фіксації правоохоронними органами усної заяви ОСОБА_2 про вчинене кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню частково.

Крім того, суд роз`яснює, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою в порядку ст. 309 ЦПК України.

Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 263, 265, 293, 294, 305-308, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: голова Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерський-10» Марченко Михайло Трохимович, Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, про визнання особи безвісно відсутньою задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Києві, Україна, безвісно відсутнім.

Початком перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Києві, Україна, безвісно відсутнім вважати 01.11.2019.

Роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою, в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 12.06.2023.

Суддя О.О. Тиха

Присяжні Л.М. Кузьменко

Е.Б. Зейналов