У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 р. м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Медяна Ю.В., ознайомившись з матеріалами позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Дана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 175, 177 ЦПК України з наступних підстав.

Позивачем в порушення вимог ч. 5 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви не додано докази, що підтверджують обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: оригінал свідоцтва про укладення шлюбу між позивачем та відповідачем.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя до позовної заяви про розірвання шлюбу додається свідоцтво про реєстрацію шлюбу.

Натомість, у додатках до позовної заяви позивач ОСОБА_1 додав копію свідоцтва про укладення шлюбу.

У зв`язку з викладеним вище, позивачу ОСОБА_1 необхідно надати оригінал свідоцтва про укладення шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 .

Крім цього, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, позивач не долучив до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору, водночас у тексті позовної заяви він зазначив, що позивач звільнений від сплати судового збору в силу п.13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», на підтвердження чого долучив копію посвідчення серії НОМЕР_1 , відповідно до якого пред`явник цього посвідчення має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Представник позивача, посилаючись на те, що він звільнений від сплати судового збору, посилався на п.13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Так, відповідно до п. 13. ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Зокрема, положеннями ст. 22 вказаного Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 згаданого Закону та даним переліком не передбачено звільнення учасників бойових дій від сплати судового збору за вимогами, не пов`язаними зі статусом учасника бойових дій.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що пунктом 13 ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про судовий збір», звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема статус ветеранів війни - учасників бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Оскільки предметом даного позову є вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд вважає що позов у даній справі не стосується соціального і правового захисту учасника бойових дій, а тому підстави для звільнення позивача ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання даної позовної заяви відсутні.

Така правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 22.04.2021 у справі №700/301/20 (провадження № 61-5407ск21).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (пункт 60).

Як вбачається з позову у ньому заявлено вимогу немайнового характеру.

Згідно п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 становить 2684,00 грн.

Таким чином, позивачу при подачі даної позовної заяви потрібно сплатити 1073,60 грн. судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного вище, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає залишенню без руху, з наданням позивачу строку для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 185 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Позивачу надати строк 5 днів з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків позову.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимоги суду в установлений строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя