Справа № 445/775/23
провадження № 2/445/392/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

12 червня 2023 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бакаїм М. В.

секретаря судового засідання Стеців Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Золочівського районного суду Львівської області від 26.08.2020 року з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , з твердої грошової суми в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що відповідач є батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За вказаним вище судовим наказом з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, з часу видачі даного наказу, змінилися обставини, зокрема, з віком дитини збільшуються і потреби на її матеріальне утримання, фізичний та духовний розвиток, розвиток її творчих здібностей. Дитина постійно проживає разом з нею. На даний час змінився матеріальний стан позивачки: 28 липня 2022 року позивачка звільнилася з військової служби у запас через сімейні обставини ( як така, що самостійно виховує дитину віком до 18 років), а 26 серпня 2022 року звільнилася з ТОВ "Електроконтакт Україна" у зв"язку із станом здоров"я. Ці обставини призвели до погіршення матеріального становища позивачки. Вказує також, що відповідач, добровільно відмовляється збільшити утримання для сина, не бере участі у вихованні та додаткових витрат пов`язаних з розвитком дитини, а саме: не надає коштів потрібних на придбання ліків, одягу, навчальних матеріалів та приладдя, що потрібне для повноцінного розвитку дитини.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, причин неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подав.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно копії рішення Золочівського районного суду Львівської області, від 14.12.2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Як встановлено з матеріалів справи, згідно судового наказу Золочівського районного суду Львівської області від 26.08.2020 року, з відповідача стягуються на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.08.2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з довідкою № 1698 від 16.03.2023 року, виданій ОСОБА_1 про те, що вона дійсно отримує аліменти від ОСОБА_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов від 17.03.2023 року, за вказаною адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована ОСОБА_1 та фактично без реєстрації проживає ОСОБА_3 .

Згідно копії витягу з наказу від 28.07.2022 року, вбачається що ОСОБА_1 звільнена з військової служби у запас, та виключена зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умова життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Так, ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.181, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька, відповідно до положень Закону.

Крім того, відповідно до вимог ст.141ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений судовим наказом Золочівського районного суду Львівської області від 26.08.2020 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів у новому розмірі здійснювати з дня набрання цим рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні надіслати копію судового рішення рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом передбачених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 12.06.2023 року.

Суддя М. В. Бакаїм