Справа № 351/1784/22
Номер провадження №2/351/180/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Боднарук О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Снятині в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Снятинського районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний дідусь позивача ОСОБА_2 . Після його смерті залишилось спадкове майно земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно з державним актом серії Р1 № 181871, площею 1,11 га, що розташовані на території Русівської сільської ради. Спадкоємцем за законом після смерті дідуся була його дружина, бабуся позивача ОСОБА_3 , але ІНФОРМАЦІЯ_2 вона померла, не оформивши своїх спадкових прав. За життя ОСОБА_4 склала на користь позивача заповіт. Позивач 16.11.2022 звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті бабусі, але отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із тим, що державний акт на вказані земельні ділянки виданий на ім`я померлого після його смерті.

У своїй позовній заяві позивач просив суд визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме: земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,723 га, земельну ділянку № НОМЕР_2 площею 0,278 га, земельну ділянку № НОМЕР_3 площею 0,133 га, земельну ділянку № НОМЕР_4 площею 0,032 га, загальною площею 1,17 га, які розташовані на території Снятинської міської ради (Русівської сільської ради) Коломийського району Івано-Франківської області, які залишились після смерті його баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Русів Снятинського району Івано-Франківської області, та належали за життя ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у с. Русів Івано-Франківської області, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 № 181871, виданого 12 лютого 2003 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 371.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, представник позивача подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області Анатійчук В. у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, просив ухвалити рішення на розсуд суду.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого повторно 26 квітня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Снятинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що Виконавчим комітетом Потічківської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області зроблено відповідний актовий запис № 32. Матір`ю дитини записана ОСОБА_7 , а батьком ОСОБА_2 .

Згідно з копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, номер витягу 1 від 26 квітня 2014 року, відомості про актовий запис № 7 від 29 травня 1982, місце державної реєстрації: Виконавчий комітет Потічківської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області; відомості про чоловіка до державної реєстрації шлюбу: ОСОБА_8 , після державної реєстрації шлюбу: ОСОБА_9 ; відомості про дружину до державної реєстрації шлюбу: ОСОБА_10 , після державної реєстрації шлюбу: ОСОБА_11 .

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого 12 жовтня 1985 року Потічківською сільською радою народних депутатів Снятинського району Івано-Франківської області, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що зроблено відповідний актовий запис № 29. Батьком дитини записаний ОСОБА_1 , а матір`ю ОСОБА_11 .

Згідно з копією рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2013 року шлюб між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрований 29.05.1982 Потічківською сільською радою, свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_7 , актовий запис № 7 розірвано. ОСОБА_11 після розірвання шлюбу присвоїти прізвище « ОСОБА_8 ».

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 , виданого 04 грудня 1998 року Русівською сільською радою Снятинського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис № 10.

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.12.1999, спадкоємцем майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , є його дружина ОСОБА_3 .

Відповідно до копії заповіту від 05.12.2006, посвідченого секретарем виконавчого комітету Русівської сільської ради, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і все те, що буде належати їй на день смерті, заповіла ОСОБА_1 .

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 , виданого повторно 04 липня 2017 року Снятинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 6.

Згідно з заявою до Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 27.09.2017, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , звернувся до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті баби ОСОБА_3 .

Згідно з копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № інформаційної довідки: 492612504, дата видачі: 27.09.2017, 15:27, зареєстровано заповіт: 42943418, дата посвідчення: 05.12.2006, номер в реєстрі нотаріальних дій: 16, інформація про заповідача: ОСОБА_3 .

Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.02.2019, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3 , 1927 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , є її онук ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.02.2019, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3 , 1927 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , є її онук ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах згідно з планом площею 0,0322 га, кадастровий номер :04:010:3415, що розташована на території Русівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області і зареєстрована за померлою на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Р1 № 181835, виданого Русівською сільською радою Снятинського району Івано-Франківської області 12 лютого 2003 року на підставі рішення сесії цієї ж ради від 10 грудня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 335.

Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.02.2019, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3 , 1927 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , є її онук ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах згідно з планом площею 0,1339 га, кадастровий номер :04:002:2505, що розташована на території Русівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області і зареєстрована за померлою на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Р1 № 181835, виданого Русівською сільською радою Снятинського району Івано-Франківської області 12 лютого 2003 року на підставі рішення сесії цієї ж ради від 10 грудня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 335.

Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.02.2019, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3 , 1927 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , є її онук ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах згідно з планом площею 0,2785 га, кадастровий номер :04:008:1145, що розташована на території Русівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області і зареєстрована за померлою на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Р1 № 181835, виданого Русівською сільською радою Снятинського району Івано-Франківської області 12 лютого 2003 року на підставі рішення сесії цієї ж ради від 10 грудня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 335.

Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.02.2019, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3 , 1927 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , є її онук ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах згідно з планом площею 0,7238 га, кадастровий номер :04:007:0190, що розташована на території Русівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області і зареєстрована за померлою на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Р1 № 181835, виданого Русівською сільською радою Снятинського району Івано-Франківської області 12 лютого 2003 року на підставі рішення сесії цієї ж ради від 10 грудня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 335.

З копії Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 181871, виданого 12.02.2003, вбачається, що ОСОБА_2 належать на праві приватної власності земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме: земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 0,723 га, земельна ділянка № НОМЕР_2 площею 0,278 га, земельна ділянка № НОМЕР_3 площею 0,133 га, земельна ділянка № НОМЕР_4 площею 0,032 га, загальною площею 1,17 га, які розташовані на території Снятинської міської ради (Русівської сільської ради) Коломийського району Івано-Франківської області. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 371.

Згідно з копією довідки № 727 від про право власності на селянський двір, що видається в зв`язку з оформленням спадщини, виданої Русівською сільською радою, згідно із записом в погосподарській книзі № 2 особовий рахунок № НОМЕР_10 за ОСОБА_3 , 1927 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в с. Русів рахується житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться по АДРЕСА_2 на праві особистої власності. На день смерті ОСОБА_3 в даному господарстві в АДРЕСА_2 ніхто не зареєстрований і не проживав. Заповіт від імені ОСОБА_3 посвідчувався у виконавчому комітеті Русівської сільської ради за № 16 від 05.12.2006 не відмінявся і не скасовувався. Станом на 15.04.1991 в даному господарстві (суспільна група колгоспний двір) зареєстровані і проживали: Голова двору ОСОБА_2 , 1930 р.н., помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , дружина ОСОБА_3 , 1927 р.н., померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу НВ-022, дата формування 22.07.2022, земельна ділянка кадастровий номер :04:002:2506, місце розташування: Івано-Франківська область, Коломийський район, Снятинська міська рада, за межами населеного пункту с. Русів, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,1338 га, на праві приватної власності належить ОСОБА_2 .

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу НВ-022, дата формування 18.07.2022, земельна ділянка кадастровий номер :04:010:3416, місце розташування: Івано-Франківська область, Коломийський район, Снятинська міська рада, за межами населеного пункту с. Русів, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,0322 га, на праві приватної власності належить ОСОБА_2 .

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу НВ-022, дата формування 27.07.2022, земельна ділянка кадастровий номер :04:007:0191, місце розташування: Івано-Франківська область, Коломийський район, Снятинська міська рада, за межами населеного пункту с. Русів, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,7223 га, на праві приватної власності належить ОСОБА_2 .

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу НВ-022, дата формування 25.07.2022, земельна ділянка кадастровий номер :04:008:1146, місце розташування: Івано-Франківська область, Коломийський район, Снятинська міська рада, за межами населеного пункту с. Русів, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,2784 га, на праві приватної власності належить ОСОБА_2 .

Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1248/02-31 від 16 листопада 2022 року, державним нотаріусом Першої Снятинської державної нотаріальної контори Білоконь К.С. відмовлено у здійсненні нотаріальної дії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , жителю АДРЕСА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,17 га, що розташовані на території Русівської сільської ради Івано-Франківської області, які належали ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_5 , спадкоємцем за законом якого була дружина ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

Згідно з копією довідки № 1250/02-14 від 16 листопада 2022 року, виданої державним нотаріусом Першої Снятинської державної нотаріальної контори Білоконь К.С., після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_11 , що проживав в с. Русів Снятинського району Івано-Франківської області спадкоємцем за законом на все майно була дружина померлого ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Спадкова справа № 146/1999.

З копії сертифікату ІФ-12-23 № 0200 від 10.12.1996, вбачається, що цей документ на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки виданий ОСОБА_2 , який мешкає в с. Русів Снятинського району Івано-Франківської області, в тому, що на підставі рішення сесії сільської Ради народних депутатів від жовтня 1995 № 10 він отримує в приватну власність земельну ділянку розміром 64,44 умовних кадастрових гектарів на території Русівської сільської Ради народних депутатів в межах середньої земельної частки. Цей документ зареєстровано у книзі реєстрації Сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки за № 200.

З копії відповіді держгеокадастру від 13.07.2023, вбачається, що за інформацією наданою Відділом № 3 управління надання адміністративних послуг Головного управління, в архіві відділу відсутній архівний примірник Державного акту на право колективної власності на землю спілки орендарів «Стефаника» с. Русів Русівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, а також відсутній список громадян - співвласників колективного сільськогосподарського підприємства.

З відповіді архівного відділу № 2 від 07.07.2023 № 20/08-11 вбачається, що рішення сесії Русівської сільської ради від 10.12.2002 «Про списки громадян села, які мають право на земельну частку (пай)» в архівний відділ на збереження не передавалися, тому надати рішення щодо передачі ОСОБА_2 у приватну власність земельних ділянок загальною площею 1,17 га, в межах згідно із планом, розташованих на території Русівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва не мають можливості.

Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права власності в порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належали на праві власності його діду на момент смерті, а правовстановлюючий документ на них був виданий після його смерті. Вказані правовідносини регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України та Цивільного кодексу Української РСР.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі (п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»). Тому спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за одержанням свідоцтва в будь-який час після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Неодержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не позбавляє його права на спадкування.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Водночас, згідно з наведеною Постановою при розгляді справ даної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи, наявність в матеріалах спадкової справи повідомлення нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

За змістом Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року відносини спадкування регулюються нормами цього Кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01 січня 2004 року) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР).

Отже, спірні правовідносини регулюються ЦК УРСР 1963 року, який був чинним на день смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Тлумачення розділу 7 «Спадкове право» ЦК УРСР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно зі ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або його частину одній або кільком особам, а також державі або окремим організаціям. Частина майна, що залишилася незаповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом в порядку черговості (ст. 537 ЦК УРСР).

Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту її відкриття.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління і володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців із дня відкриття спадщини.

Аналогічні норми передбачені і у Цивільному кодексі України.

Так, статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки.

За змістом наведених норм до спадкоємців переходять лише ті права та обов`язки (спадщина) спадкодавця, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

З наведених матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті його баби ОСОБА_3 , яка була єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, зокрема на спірні земельні ділянки. Спадщину позивач прийняв відповідно до вимог закону та отримав у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за заповітом на інше майно. Однак через те, що державний акт на спірні земельні ділянки виданий на ім`я померлого ОСОБА_2 після його смерті, та які не зміг оформити на себе його спадкоємець баба позивача ОСОБА_3 , то позивачу нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ці земельні ділянки, а тому позивач не оформив у встановленому законом порядку своїх спадкових прав та позбавлений можливості захистити своє право власності у позасудовому порядку.

Проте, суд вважає, що право позивача, у зв`язку з тим, що останній вчинив усі передбачені законом дії для прийняття спадщини, підлягає захисту, а тому позивач має право на звернення до суду з позовом про визнання за ним права власності на майно в порядку спадкування.

З наданих суду документів вбачається, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 181871 померлому ОСОБА_2 на момент його смерті належали на праві приватної власності земельні ділянки, а саме: земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 0,723 га, земельна ділянка № НОМЕР_2 площею 0,278 га, земельна ділянка № НОМЕР_3 площею 0,133 га, земельна ділянка № НОМЕР_4 площею 0,032 га, загальною площею 1,17 га, що розташовані на території Русівської сільської ради. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 371. Однак за життя ОСОБА_2 не отримав Державного акту на право приватної власності на землю, а зазначений правовстановлюючий документ був виданий вже після його смерті.

Отже, предметом спору в цій справі є земельні ділянки розміром 0,723 га, 0,278 га, 0,133 га, 0,032 га, розташовані на території Русівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, які відповідно до державного акту належали дідові позивача ОСОБА_2 та які бажає успадкувати позивач.

Підстави та процедура набуття права власності на земельну ділянку на час відкриття спадщини регулювалися Земельним кодексом України 1990 року.

Відповідно до положень ст. 17 ЗК України 1990 року (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин) передача земельних ділянок у приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки.

Згідно з частинами 3 і 4 ст. 17 цього Кодексу громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до відповідної ради за місцем розташування земельної ділянки, яка розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з сільською (селищною) Радою народних депутатів, з районними (міськими) землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури і подається до районної (міської) Ради народних депутатів для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність.

Відповідно до ч. 7 ст. 17 цього Кодексу Ради народних депутатів розглядають у місячний строк зазначені заяви і матеріали та приймають відповідні рішення.

Відповідно до ст. 22 цього Кодексу право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після встановлення меж ділянки в натурі та одержання документа, що посвідчує право власності чи право користування.

Відповідно до ст. 23 цього Кодексу право власності чи право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються сільськими, селищними, міськими, районними радами.

З огляду на викладене, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності відповідних юридичних фактів у їх сукупності, зокрема, ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Отримання земельних ділянок у власність на пай в колективних сільськогосподарських підприємствах має свої особливості.

Паювання сільськогосподарських земель започатковано Указом Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», згідно з яким паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена КСП без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Процедура паювання згідно з цим Указом передбачала низку послідовних етапів, зокрема: виготовлення Державного акта на право колективної власності на землю та складання списку членів колективного сільськогосподарського підприємства, які мають право на земельну частку (пай); грошову оцінку угідь, що знаходяться у колективній власності згідно з методикою КМ України; визначення вартості та розміру земельної частки (паю) кожного члена, який визначається в умовних кадастрових одиницях комісією КСП, затвердження районною державною адміністрацією визначених комісією КСП розміру земельної частки (паю); видача громадянам районною державною адміністрацією сертифікату на право на земельну частку (пай) та його реєстрація.

І лише після виконання сукупності наведених умов та отримання сертифіката на право на земельну частку (пай) та його реєстрації громадянин має право на виділення йому на пай земельної ділянки в натурі з дотримання положень Земельного кодексу України.

Згідно з пунктом 2 Указу, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

За змістом статей 22, 23 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.

Член кооперативного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до пунктів 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004 року (із змінами та доповненнями, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.03.2010 року № 2), згідно зі статтею 25 ЗК України, при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену на місцевості. Член КСП, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.08.2008 року судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Тобто право на земельну частку (пай), на який особа мала право за життя, але не встигла оформити, виникає лише у тому разі, коли померла особа була включена до державного акту на право колективної власності на землю.

Під час вирішення спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК України.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець померлої ОСОБА_3 , має право на спадкування за заповітом спадкового майна, яке залишилось після смерті останньої, оскільки позивач прийняв спадщину та не відмовлявся від її прийняття. ОСОБА_3 була єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, зокрема на спірні земельні ділянки. Таким чином, спадщина у вигляді спірних земельних ділянок належить померлій ОСОБА_3 з часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , за умови наявності у спадкодавця права власності на них.

Право власності спадкодавця ОСОБА_2 на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва підтверджено сертифікатом ІФ-12-23 № 0200 від 10.12.1996, який виданий за його життя та є основним документом, що посвідчує таке право.

За таких обставин суд вважає, що право власності на спірні земельні ділянки виникло у ОСОБА_2 за його життя, підтверджено належними та допустимими доказами, а тому має перейти до спадкоємця ОСОБА_1 за загальними правилами спадкування зі збереженням їх цільового призначення.

Ураховуючи викладене вище, приймаючи до уваги у сукупності письмові докази по справі, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання за ОСОБА_1 права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що даний спір виник виключно внаслідок дій позивача, яким судових витрат до відшкодування заявлено не було. Отже, стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача в даному випадку буде несправедливим.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме: земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,723 га, земельну ділянку № НОМЕР_2 площею 0,278 га, земельну ділянку № НОМЕР_3 площею 0,133 га, земельну ділянку № НОМЕР_4 площею 0,032 га, загальною площею 1,17 га, які розташовані на території Русівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, які залишились після смерті його баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Русів Снятинського району Івано-Франківської області, та належали за життя ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у с. Русів Івано-Франківської області, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 № 181871, виданого 12 лютого 2003 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 371.

Рішення може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_11 ;

- відповідач: Снятинська міська рада Коломийського району Івано-Франківської області, місцезнаходження: Івано-Франківська область, Коломийський район, м. Снятин, пл. Незалежності, буд. 1, .

Суддя Іван ПОСОХОВ