РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2023 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кшик О.І.

секретар судового засідання Сисан С.І.

Справа № 458/1112/23

Провадження №2/458/289/2023

Сторони в справі:

позивач ОСОБА_1

відповідач Боринська селищна рада Самбірського району Львівської області

представник позивача Яворська М.М.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Турка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом,

встановив:

22.11.2023 ОСОБА_1 через свого представника адвоката Яворську М.М. подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області,в якій з урахуванням уточнення до позовної заяви, просить визнати за нею право власності на житловий будинок разом з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтування позовних вимог.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті залишилося спадкове майно житловий будинок з приналежними йому господарськими будівлями та спорудами,який розташований за адресою АДРЕСА_1 . Позивач являється спадкоємцем за заповітом від 19.03.1987. Інших спадкоємців першої черги спадкування, в т.ч., які б мали обов`язкову частку у спадщині немає. Позивач, як спадкоємець за заповітом, звернулася до нотаріуса із заявою при прийняття спадщини, однак отримала відмову у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, а тому змушена звернутись до суду за захистом своїх спадкових прав.

Суд своєю ухвалою від 22.11.2023 відкрив провадження у справі, визначив розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання та витребував докази по справі.

01.12.2023 на адресу суду від приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Федаша М.М. надійшли письмові докази, які витребовувалися судом.

У підготовче засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 не з`явилися, представник позивача через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області в підготовче засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без їх участі, позов визнають.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З урахуванням того, що відповідач визнає позов, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів у підготовчому засіданні.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Як видно з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 29.05.1971 Бітлянською сільською радою Турківського району Львівської області позивач ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , в графі мати стоїть запис ОСОБА_5 , в графі батько ОСОБА_6

19.09.1992 Турківським відділом ДРАЦС у Самбірському районі Львівської області ЗМУМЮ (м. Львів) зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_9 , про що складено відповідний актовий запис за №01, що стверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 14.08.2021.

Батько позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 і його батьками є ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 16.10.1950 видане Боринським райбюро ЗАГС.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 видане 14.06.2023 Турківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, який було посвідчено 19.03.1987 секретарем виконавчого комітету Бітлянської сільської ради народних депутатів Турківського району Львівської області І.Д. Дружич та зареєстровано в реєстрі за №10, яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося, і все те, що буде належати їй на день її смерті і, на що за законом матиме право, заповіла ОСОБА_8 .

До складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 як вказує позивач входить право померлої на житловий будинок разом з приналежними йому господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки на право власності на житловий будинок робітничого двору №480 від 09.11.1987 виданої головою виконкому Бітлянської ради народних депутатів Турківського району Львівської області Г.Лабецьким, гр. ОСОБА_2 належить на праві власності житловий будинок, згідно запису погосподарської книги №4, особовий рахунок № НОМЕР_5 . Від імені виконавчого комітету Бітлянської ради народних депутатів посвідчувався заповіт, спадкоємцем є ОСОБА_8 , яка проживає в цьому житловому будинку.

Відповідно до довідки від 13.06.2023 за №362 виданої старостою сіл Бітля, Сигловате В.В. Фазан, житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 належали ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як видно з копії довідки по формі спадкування №363 від 13.06.2023 виданої старостою сіл Бітля, Сигловате В.В. Фазан, останнім місцем проживання спадкодавця відповідно до ст. 29 ЦК України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 був житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 . На день її смерті, разом з нею постійно проживали такі особи: внука ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Від імені ОСОБА_2 виконавчим комітетом Бітлянської сільської ради Турківського району Львівської області 19.03.1987 посвідчено заповіт, зареєстровано в реєстрі за №10. ОСОБА_1 вступила в управління та володіння спадковим майном.

Згідно з довідкою по формі спадкування №622 від 13.09.2023 виданої старостою сіл Бітля, ОСОБА_12 . Фазан, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . Разом з нею була зареєстрована внука ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Від імені ОСОБА_2 виконавчим комітетом Бітлянської сільської ради Турківського району Львівської області 19.03.1987 посвідчено заповіт, зареєстровано в реєстрі за №10.

Відповідно до виписки погосподарської книги №4 за 1986-1990 в с. Бітля Самбірського району Львівської області виданої 13.09.2023 за №623 старостою сіл Бітля, Сигловате В.В. Фазан, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є головою домогосподарства, номер особового рахунку НОМЕР_5 . Житловий будинок 1948 року побудови, загальною площею - 50 кв.м. Житловий будинок знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на земельній ділянці, що передана в користування площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд 0,01 га.

Як видно з копії облікової картки об`єкта погосподарського обліку за 1986-1990 головою домогосподарства за адресою с. Бітля є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 24.11.1986 виданого Бітлянською сільською радою Турківського району Львівської області. Разом з ним проживали: дружина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та внука - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

З довідки №624 від 14.09.2023 виданої старостою сіл Бітля, ОСОБА_13 видно, що житловий будинок АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці комунальної власності Боринської селищної ради. Дана земельна ділянка не сформована, як об`єкт цивільних правовідносин, кадастровий номер їй не присвоювався, державний акт на право власності не видавався, рішення про передачу у приватну власність не приймалося.

З довідки про технічну характеристику об`єктів нерухомого майна №257 від 18.07.2023 видно, що загальна інвентаризаційна вартість нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 14.07.2023 становить 85 589.00 грн.

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) №73923978 від 13.09.2023 заповіт ОСОБА_2 , 1908 р.н., є чинним.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (№346299984 від 13.09.2023), відомості щодо права власності, інших речових прав, іпотеки, обтяження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 відсутні.

Згідно з довідкою Самбірського МБТІ Львівської області від 19.07.2023 року №1421 право власності на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 , записів у реєстрових книгах та матеріалах інвентаризаційних справ Самбірського міжміського бюро технічної інвентаризації станом на 01.01.2013 не зареєстровано. В Самбірському МБТІ Львівської області технічної документації не виготовлялось.

З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (№ витягу 72830721 від 15.06.2023) видно, що після смерті ОСОБА_2 нотаріусом заведено спадкову справу №100/2023 номер у спадковому реєстрі 70788720.

Як видно з копії спадкової справи № 100/2023 заведеної приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу Федаш М.М. після смерті ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом у визначений законом строк звернулася із заявою до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_2 , та 13.09.2023 нотаріусом їй було відмовлено в оформленні спадкових прав, оскільки не надано правовстановлюючих документів щодо належності житлового будинку ОСОБА_2 .

Відтак, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими, а позивач через відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок, позбавлена права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, а тому звернулася до суду.

Вирішуючи спір суд виходить з таких норм права та мотивів.

Згідно з п. 1 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року.

Цивільного кодексу України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності (п. 4).

Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом (п. 5).

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Суд встановив, що на час смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , діяв Цивільний Кодекс УРСР 1963 року.

Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР 1963 року, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР 1693 року, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

У відповідності до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини від умовою або з застереженням .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії мають бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо.

Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 25.03.2020 у справі № 305/235/17.

З матеріалів справи суд встановив, що позивач ОСОБА_1 є внукою ОСОБА_2

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Фактичний вступ позивача ОСОБА_1 у володіння спадковим майном померлої ОСОБА_2 доводиться довідкою по формі спадкування №363 виданою 13.06.2023 виконавчим комітетом Боринської селищної ради Турківського району Львівської області.

Відтак, позивач ОСОБА_1 в силу положень ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

Також суд встановив, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті її баби ОСОБА_2 , інших спадкоємців, зокрема, які б мали право на обов`язкову частку в спадщині немає.

Позивач ОСОБА_1 подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, що підтверджено копією спадкової справи № 100/2023 заведеної 15.06.2023 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме, на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, позивач отримала відмову в оформлення спадщини в нотаріальному порядку, що стало підставою для звернення його до суду.

Відповідно до абз.3 п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як зазначено у п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року (далі - Інструкція).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

У період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної ради.

Як зазначено у п. 3.3. згаданого вище Листа ВССУ, перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Суд встановив, що спірний спадковий будинок з господарськими будівлями та спорудамиза адресою АДРЕСА_1 є збудований в 1948 році, що доводиться технічним паспортом, та такий не містить відмітки про самочинне будівництво.

Належність будинку покійній ОСОБА_2 доводиться довідками виконавчого комітету сільської ради та копією облікової картки об`єкта погосподарського обліку, копією виписки з погосподарської книги №4.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивач, як єдиний спадкоємець за заповітом майна покійної ОСОБА_2 підставно просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудамиза адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, так як інший правовий механізм оформлення таких прав у неї відсутній.

При цьому, сам факт відсутності правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про оформлення права власності, за умов доведення таких обставин як належність спадкодавцю цього майна.

За таких обставин справи, враховуючи заяву відповідача про визнання позову, яка, в свою чергу не порушує прав та інтересів інших осіб, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 200, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України,

вирішив:

Задоволити позов ОСОБА_1 до Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок з приналежними йому господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Боринська селищна рада Самбірського району Львівської області (адреса: 82547, Львівська область, Самбірський район, смт. Бориня, вул. І.Франка, 4, ).

Рішення суду складено 14.12.2023.

Суддя О.І. Кшик