Справа №175/9547/23
Провадження №2/175/2402/23
У Х В А Л А

13 грудня 2023 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.,

за участю секретаря Стеценко К.О.,

розглянувши у судовому засіданні в смт. Слобожанське заяву представника позивачів ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , третя особа: Підгородненська міська рада Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання права користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

11 грудня 2023 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , третя особа: Підгородненська міська рада Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання права користування житловим приміщенням.

Разом з позовною заявою представником позивачів до суду подано заяву про забезпечення позову, в якій представник просив суд винести ухвалу, якою забезпечити позовну заяву шляхом заборони, у позасудовому порядку, ОСОБА_6 та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо виселення ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в інтересах якої діє її законний представник ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в інтересах якого діє його законний представник ОСОБА_3 , здійснювати заміну замків, вхідних дверей або зміни вхідних дверей у житловому будинку та на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_6 .

Ознайомившись з матеріалами заяви про забезпечення позову, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 2ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною другою та четвертою ст.150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується: забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позву, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Як роз`яснено п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільній процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд зазначає, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Представник позивача в обґрунтування своєї заяви зазначив, що існує ризик істотного ускладнення майбутнього рішення суду, оскільки відповідач вчиняє дії щодо примусового виселення позивачів з житлового будинку без відповідного судового рішення про виселення, крім того у разі примусового виселення позивачам потрібно буде додатково звернутися до суду з вимогами про вселення.

Як вбачається з матеріалів справи між сторонами дійсно виник спір щодо права користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Крім того суд враховує і положення частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини якою визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд враховуючи розумність, співмірність, обґрунтованість і обсяг вимог позивача, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак суд прийшов до висновку, що заява представника позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню, а саме шляхом заборони у позасудовому порядку ОСОБА_6 та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо виселення ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в інтересах якої діє її законний представник ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в інтересах якого діє його законний представник ОСОБА_3 , здійснювати заміну замків, вхідних дверей або зміни вхідних дверей у житловому будинку та на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_6 .

Саме такий вид забезпечення позову є співмірним заявленим позовним вимогам, забезпечить запобігання ухиленню від виконання рішення, у випадку задоволення позовних вимог і, в той же час, відповідач не позбавляється можливості володіти та користуватися нерухомим майном.

Керуючись ст.ст. 149-154, 260, 353 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивачів ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , третя особа: Підгородненська міська рада Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання права користування житловим приміщенням задовольнити.

Заборонити у позасудовому порядку ОСОБА_6 та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо виселення ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в інтересах яких діє їх законний представник ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , здійснювати заміну замків, вхідних дверей або зміни вхідних дверей у житловому будинку та на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_6 .

Виконання ухвали про забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень, а згідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України, оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя : Озерянська Ж.М.