Справа № 185/3240/22
Провадження № 2/185/138/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2023 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря судового засідання Падафи А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу ЄУ № 185/3420/22 за позовом ОСОБА_1 до Павлоградської міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом (з урахуванням уточнених позовних вимог від 16.05.2022) до Павлоградської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання права власності на будинок.

Підставою позову позивач зазначає, що на підставі договору дарування від 25.09.2003 їй на праві власності належить будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений будинок є фактично будинком на двох господарів. Частину зазначеного будинку на двох господарів за адресою АДРЕСА_1 було придбано її батьком у приватну власність відповідно до рішення виконкому Павлоградської міської ради від 24.04.1992. В подальшому зазначено майно подаровано батьком позивачу. Також відповідно до рішення виконкому Павлоградської міської ради від 13.08.1992 її батьку виділено земельну ділянку загальною площею 850 кв.м. по АДРЕСА_1 . На сьогоднішній день в документах створена плутанина, та зазначена частина будинку на двох господарів за адресою АДРЕСА_1 в документах значиться як квартира, що позбавляє позивача можливості належним чином оформити своє право власності на частину будинку та на земельну ділянку (шляхом приватизації), надану відповідно до рішення виконкому, так як чинним ЗК України норми безоплатної передачі земельних ділянок для обслуговування окремих квартир не передбачені. Перевести будинок квартирного типу в житловий будинок позивач не може, так як відповідний «Порядок переведення будинку квартирного типу в індивідуальний житловий будинок» відділом містобудування та архітектури Павлоградської міської ради не розроблявся та не затверджувався. З урахуванням уточнень від 27.03.2023 позивач просить суд виділити їй в натурі як окремий об`єкт нерухомого майна частку з житлового будинку, з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , визнати за позивачем право власності на будинок АДРЕСА_2 , припинивши право власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Ухвалою від 19.05.2022 відкрито спрощене позовне провадження по даній справі.

08.07.2022 надійшов відзив від відповідача Павлоградська міська рада відповідно до якого відповідач просить справу розглянути відповідно до норм чинного законодавства. Зазначає, що будинок за адресою АДРЕСА_2 є будинком квартирного типу. ОСОБА_3 , батьку позивача, відповідно до рішення виконкому від 24.04.1992 та договору від 29.05.1992 було продано квартиру АДРЕСА_3 , зазначене підтверджується рішенням про виділення ОСОБА_3 земельної ділянки площею 850 кв.м. по АДРЕСА_1 , де зазначено про виділення земельної ділянки громадянам, які викупили державні квартири у приватну власність.

Представник позивача надала заяву про розгляд справи без їх участі, уточнені позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причину неявки суду не повідомили, представником відповідача Павлоградської міської ради надано відзив на позовну заяву, відповідачем ОСОБА_2 відзиву не подано.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 25.09.2003 позивачу ОСОБА_1 належить на праві приватно власності на кватиру № НОМЕР_1 , яка складається з приміщень 1-1,1-2,1-3,1-4,1-5,1-6,1-7,1-8, сіна А, загальною площею 84,1 кв.м., житловою площею 60,3 кв.м. та розташована в будинку АДРЕСА_2 , з господарчими спорудами: частина сарая Б цегл., гараж В-цегел., сарай Д-цегел., вбиральня Ж,З-цегл, навіс К дерев, душ Л-дерев, огорожа № 2-4,9-метал.дерево, частина огорожі № 5,10, вимощення 1,2.

Зазначена квартира подарована позивачу ОСОБА_1 її батьком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується матеріалами справи.

З технічного паспорту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 вбачається, що будинок складається з двох окремих ізольованих частин з окремими дворами.

Відповідно до рішення виконкому Павлоградської міської ради від 24.04.1992 та договору від 29.05.1992 ОСОБА_3 (57/1400 ч. ж/д) продано квартиру АДРЕСА_4 .

Відповідно до виписки з рішення виконкому Павлоградської міської ради ОСОБА_3 виділено земельну ділянку площею 850 кв.м. по АДРЕСА_1 , як громадянину, який викупив державну квартиру у приватну власність.

Згідно з висновком № 11 судової будівельно-технічної експертизи від 30.05.2022 експерта ОСОБА_4 , експертом було досліджено одноповерхову житлову цегляну будівлю, з належними до неї господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Та експертом зроблено висновок, що індивідуальна одноповерхова цегляна будівля по АДРЕСА_1 , що складається з кімнат, а також приміщень допоміжного використання, призначених для задоволення громадянами побутових та інших потреб, пов`язаних з їх проживанням в такому будинку, відповідно до вимог нормативно правових актів у галузі будівництва (ДБН, СНиП, технічних умов) та санітарних норм, є житловим будинком.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.07.2022 право власності за адресою: АДРЕСА_5 зареєстровано 07.10.2003 за ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 інформація відсутня, право власності за адресою: АДРЕСА_6 зареєстровано 07.03.2008 за ОСОБА_2 . Зазначена інформація, також, підтверджується відповіддю Павлоградського МБТІ від 26.07.2022.

Так як відповідач Павлоградська міська рада зазначив, що будинок за адресою АДРЕСА_2 є будинком квартирного типу, але доказів зазначеного не надав, судом була витребувана інформація щодо обліку будинку за адресою АДРЕСА_2 як квартирного, перебування його на балансі, виду житлового фонду, та відповідно балансоутримувача такого будинку.

Відповідно до відповіді Управління комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради № 560 від 03.08.2022 будинок за адресою АДРЕСА_2 на балансі Павлоградської міської ради, Управління комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради не перебуває.

На звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з заявою та пакетом документів про зміну статусу будинку квартирного типу в індивідуальний житловий будинок, виконкомом Павлоградської міської ради надано відповідь від 04.01.2023 про необхідність проведення реконструкції малоповерхового житлового будинку на індивідуальні житлові будинки, роз`яснено порядок, або рішення суду, та наголошено, що умовою отримання необхідних вихідних даних, та розроблення відповідних проектів реконструкції є наявність відведеної у власність (користування) земельної ділянки.

Відповідно до службової записки відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 08.02.2023 № 28/24-23 зазначено, що відділом містобудування та архітектури виконавчого комітету Павлоградської міської ради «Порядок переведення будинку квартирного типу в індивідуальний житловий будинок» не розроблявся, та відповідно не виносився та не затверджувався Павлоградською міською радою. У разі зміни статусу квартир за адресою: квартира АДРЕСА_7 , квартира АДРЕСА_8 на статус двох будинків існує можливість зміни адреси: АДРЕСА_1 на АДРЕСА_2 та АДРЕСА_6 на АДРЕСА_2 .

Відповідно до висновку № 4/23 судової будівельно-технічної експертизи від 28.03.2023 експерта ОСОБА_4 , житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 можливо розподілити та виділити в натурі між співвласниками даного будинку у співвідношенні 1/2 частки кожному, виходячи з розташування і розмірів приміщень будинку, його конструктивних елементів, розташування самого будинку, житлових прибудов, надвірних будівель та споруд, розмірів і конфігурації земельної ділянки, на розгляд суду, пропонується один варіант виділення в натурі частин житлового будинку співвласникам, будівель та споруд, відповідно до складеного порядку користування. Так як є окремий вхід/вихід із кожної частини будинку у двір, група приміщень однієї частини будинку відокремлена від групи приміщень другої частини будинку глухими перегородками, системи газопостачання та електропостачання відокремлені, в кожній частині будинку встановлені опалювальні прилади для автономного газового опалення, газові плити, в кожній частині будинку свої особисті рахунки для сплати за спожитий газ та електроенергію, тому для виділу в натру частини житлового будинку, прибудов до будинку, господарських будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці по АДРЕСА_2 , потреби у виконанні робіт по переобладнанню, в тому числі по підведенню комунікацій, опалення , водопостачання та інше до кожної частини, немає.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності згідно із ч.1 ст.321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном.

Таким чином, судом встановлено, що позивач є власником нерухомого майна, право власності на яке зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , як на квартиру, але матеріалами справи встановлено, що зазначений будинок за адресою: АДРЕСА_2 є фактично будинком на двох господарів.

Чинним законодавством передбачено «Порядок переведення будинку квартирного типу в індивідуальний житловий будинок», який затверджується органами місцевого самоврядування. Так як зазначений «Порядок переведення будинку квартирного типу в індивідуальний житловий будинок» Павлоградською міською радою не розроблявся та не затверджувався, позивач позбавлена можливості реалізувати своє право щодо зміни статусу свого майна (квартири на житловий будинок) та належної реєстрації свого права власності на майно, що позбавляє позивача можливості належним чином оформити своє право власності на земельну ділянку (шляхом приватизації), надану відповідним рішенням органу місцевого самоврядування.

Крім того, Павлоградська міська рада зазначає позивачу єдиний шлях зміни статусу квартири на житловий будинок шляхом проведення реконструкції малоповерхового житлового будинку на індивідуальні житлові будинки, та наголошує, що умовою отримання необхідних вихідних даних, та розроблення відповідних проектів реконструкції є наявність відведеної у власність (користування) земельної ділянки.

Таким чином, позивача поставлено в умови, коли вона не може реалізувати своє право приватизації наданої відповідним рішенням виконкому земельної ділянки, у зв`язку з реєстрацією належного їй нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці, як квартири, так як чинним ЗК України норми безоплатної передачі земельних ділянок для обслуговування окремих квартир не передбачені, та відповідно позивач не може провести відповідну реконструкцію малоповерхового житлового будинку (квартири) на індивідуальний житловий будинок у зв`язку з відсутністю відведеної у її власність (користування) земельної ділянки. Тобто позивачу поставлені взаємовиключні умови.

Отже, права позивача як власника на вільне володіння, користування, розпоряджається своїм майном на власний розсуд порушені та обмежуються, тому підлягають захисту в судовому порядку. Відсутність затвердженого органом місцевого самоврядування, а саме Павлоградською міською радою, «Порядку переведення будинку квартирного типу в індивідуальний житловий будинок», не може обмежувати законні права позивача щодо реалізації такого порядку переведення. Крім того, запропонований відповідачем порядок переведення квартири в житловий будинок шляхом проведення реконструкцій є неможливим у випадку позивача, так як відсутність у її власності (користуванні) земельної ділянки його виключає.

Отже матеріалами справи та відповідними висновками експертиз встановлено, що будинок за адресою: АДРЕСА_2 є фактично житловим будинком на двох господарів, яким фактично належить по частині домоволодіння, які зареєстровані за ними як квартира АДРЕСА_7 та квартира АДРЕСА_8 .

Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Норми ст. 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Частиною 3 статті 358 ЦК України передбачено, що співвласник має право на надання йому в окреме володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на видiл в натурi частки із майна що є у спільній частковій власності.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до абз. 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Відповідно до висновку № 4/23 судової будівельно-технічної експертизи від 28.03.2023 експерта ОСОБА_4 , житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 можливо розподілити та виділити в натурі між співвласниками даного будинку у співвідношенні 1/2 частки кожному, виходячи з розташування і розмірів приміщень будинку, його конструктивних елементів, розташування самого будинку, житлових прибудов, надвірних будівель та споруд, розмірів і конфігурації земельної ділянки, на розгляд суду, пропонується один варіант виділення в натурі частин житлового будинку співвласникам, будівель та споруд, відповідно до складеного порядку користування.

Оскільки будинок за адресою АДРЕСА_2 складається з двох окремих ізольованих частин з самостійними входами/виходами із кожної частини будинку у двір, група приміщень однієї частини будинку відокремлена від групи приміщень другої частини будинку глухими перегородками, системи газопостачання та електропостачання відокремлені, в кожній частині будинку встановлені опалювальні прилади для автономного газового опалення, газові плити, в кожній частині будинку свої особисті рахунки для сплати за спожитий газ та електроенергію, заперечень щодо виділення в натурі як окремого об`єкта нерухомого майна 1/2 частки із житлового будинку суду не надходило, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 5,12,13, 81, 89, 258,259,263-265,268,273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Павлоградської міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності задовольнити в повному обсязі.

Виділити ОСОБА_1 в натурі як окремий об`єкт нерухомого майна 1/2 частку (квартира 1) із житлового будинку, з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_2 , яка складається з приміщень: 1-1,1-2,1-3,1-4,1-5,1-6,1-7,1-8, сіна А, загальною площею 84,1 кв.м., житловою площею 60,3 кв.м. та розташована в будинку АДРЕСА_2 , з господарчими спорудами: частина сарая Б цегл., гараж В-цегел., сарай Д-цегел., вбиральня Ж,З-цегл, навіс К дерев, душ Л-дерев, огорожа № 2-4,9-метал.дерево, частина огорожі № 5,10, вимощення 1,2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на виділений в натурі окремий об`єкт нерухомого майна - домоволодіння АДРЕСА_2 з господарчими будівлями та спорудами, припинивши за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко