РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді Левчука О.В.,

за участі секретаря судового засідання Янка М.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 ,

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 та Приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Вовк Ніна Петрівна

про визнання права власності в порядку спадкування

учасники справи у судове засідання не з`явилися,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 та Приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Вовк Ніна Петрівна, в якому просила визнати, що частка спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2 становить 1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а також визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/4 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовну заяву мотивувала тим, що вона є матір`ю ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя її син 26.06.1998 уклав шлюб з ОСОБА_2 , проте 12.03.2001 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був розірваний . Під час перебування у шлюбі, а саме - 20 вересня 1999 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 була куплена трикімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена трикімнатна квартира зареєстрована Рівненським міським бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за ОСОБА_2 . Оскільки, її син за своє життя не залишив розпоряджень на випадок своєї смерті, вона після його смерті у встановлений чинним законодавством строк звернулася до приватного нотаріуса Вовк Ніни Петрівни із заявою про прийняття спадщини за законом.

05 грудня 2022 року приватним нотаріусом Вовк Н.П. їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого «спадкоємцем зазначеного в цьому свідоцтві майна ОСОБА_4 , 1964 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його мати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , що зареєстрована в АДРЕСА_2 - (1/2 (одна друга) частка та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , що зареєстрований в АДРЕСА_1 (одна друга) частка. Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається з: 1/4 (однієї четвертої) частки квартири за АДРЕСА_3 , яка належала померлому на праві приватної спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 31.03.2000 управлінням житлового господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради, згідно з наказом № 95 від 31.03.2000, зареєстрованого РМБТІ на паперових носіях 12.04.2000, в реєстровій книзі за номером 163-113-45143. Свідоцтво про право на спадщину на 1/8 частку квартири видано ОСОБА_1 ."

Таким чином, в спадкому масу після смерті ОСОБА_4 не увійшла частка квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності. Задля отримання свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену частку квартири, вона звернулася із заявою до приватного нотаріуса Вовк. Н.П., однак у відповідь отримала роз`яснення, в якому зокрема зазначено, що квартиру її син набув під час зареєстрованого шлюбу з ОСОБА_2 , тобто квартира є спільною сумісною власністю подружжя. Так як співвласник, а саме ОСОБА_4 , помер, немає можливості виділу частки у спільному майні подружжя. Тому, вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 08.11.2023 прийнято до розгляду, відкрито загальне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заяв про розгляд справи без їхньої участі, просить позов задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, подала заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без її участі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 також в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі та вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , повторно виданого Рівненського відділу ДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністрества юстиції 27.04.2023, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , його матір`ю вказана позивачка - ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 18.01.2022, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки № 576-03.84 від 07.07.2000, виданої Відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, 26.06.1998 ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_2 , актовий запис № 583.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 , виданого 12.03.2001 Міськвідділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвали шлюб 12.03.2001, актовий запис № 170.

Як стверджується договором купівлі-продажу від 20.09.1999, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Кострикіним В.І., ОСОБА_4 та ОСОБА_2 була куплена трикімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що зазначена трикімнатна квартира зареєстрована Рівненським міським бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.12.2022, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Вовк Н.П., позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину на 1/8 (одну восьму) частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належала померлому ОСОБА_4 .

Відповідно до роз`яснення № 60/01-16 від 30.10.2023, наданого ОСОБА_1 приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Вовк Н.П., квартиру син позивачки набував під час зареєстрованого шлюбу з ОСОБА_2 , тобто квартира є спільною сумісною власністю подружжя. Так як співвласник, а саме ОСОБА_4 , помер, немає можливості виділу частки у спільному майні подружжя.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається після смерті особи.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщині входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 346 ЦК України, однією з підстав припинення права власності є смерть власника, то первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник спадкового майна помер, то визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину.

Нормами ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

Спадкоємцями першої черги є позивачка, як матір, та ОСОБА_3 , як син померлого ОСОБА_4 . Оскільки частка померлого ОСОБА_4 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , складається з 1/2 то поділивши її на двох спадкоємців, частка, яка належить позивачці - складається з 1/4, на яку позивачка і просить суд визнати право власності в порядку спадкуванні за законом.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивачки про визнання частки спадкодавця ОСОБА_4 в праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2 становить 1/2 частки спірної квартири, а також, визнання за позивачкою в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 права власності на 1/4 частки спірної квартири такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 10, 12, 81, 89, 200, 206, 258-259, 263-265, 268, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати, що частка спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2 становить 1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/4 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , НОМЕР_6 );

відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_7 );

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

ОСОБА_3 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Вовк Ніна Петрівна (вул.Київська, 14, м. Рівне, 33027).

Повне судове рішення складене та підписане 18.12.2023.

Суддя Левчук О. В.