Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/998/22
Провадження № 2/494/212/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2023 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Римаря І.А

за участю: секретаря судового засідання Козубенко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №494/998/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович та Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович «Про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню»,-

В С Т А Н О В И В:

05.08.2022 року до Березівського районного суду Одеської області звернувся ОСОБА_1 з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович та Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович «Про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню».

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 05.08.2022 року визначено суддю Березівського районного суду Одеської області Лебединського С.Й.

Відповідно до розпорядження №202 від 10.10.2023 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ вбачається, що вказана справа підлягає повторному розподілу між суддями у зв`язку з відставкою судді Лебединського С.Й.

На підставі викладеного 10.10.2023 року канцелярією суду проведено повторний автоматизований розподіл даної судової справи та визначено суддю Березівського районного суду Одеської області Римар І.А.

Ухвалою суду від 17.10.2023 року справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду на 27.11.2023 року.

У своїй заяві позивач посилається на те, що 13.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67876955 про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості у розмірі 9195.00 грн., яку було винесено на підставі виконавчого напису нотаріуса №139050 від 11.06.2021 року. 16.12.2021 року приватним виконавцем накладено арешт на банківський рахунок ОСОБА_1 та вирішено стягнути з нього на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованість у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження та штрафів у загальному розмірі 10814.50 грн., також накладено арешт на його майно. З вищевказаної постановою позивач категорично не погоджується та вважає виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. У виконавчому написі невірно вказано прізвище боржника, ОСОБА_1 вказав, що особисто не підписував ніяких договорів з ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», такий договір не було посвідчено нотаріусом, про відкриття виконавчого провадження дізнався після того як на його рахунок наклали арешт, примусивши відраховувати кошти в якості боргу. Позивачу не було надіслано жодного повідомлення або вимоги про усунення порушень, більше того, приватний нотаріус перед вчиненням виконавчого напису не звернув увагу на відсутність факту безспірності заборгованості за кредитним договором та відсутністю нотаріального посвідчення договору. У зв`язку з вказаним ОСОБА_1 просить визнати таким, що не підлягає виконання вищезазначений виконавчий напис та стягнути з відповідача витрати на правову допомогу.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено до 14.02.2024 року.

Позивач у судове засідання 13.12.2023 р не з`явилася. Водночас, надіслав 12.12.2023 на адресу суду заяву про слухання справи без його участі, просив позов задовольнити (а.с.214-215).

Представник відповідача у судове засідання 13.12.2023 р також не з`явився, 23.10.2023 року надіслав на адресу суду заяву про визнання позову в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, також зазначив, що у зв`язку з визнанням ним позову просить повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Одночасно 23.10.2023 року надіслав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, вважає, що покладення судових витрат на відповідача в розмірі, заявленому позивачем є неправильним і несправедливим, відшкодування витрат можливе у розмірі 1000.00 грн. (а.с.196-197, 199-200).

Треті особи у судове засідання також не з`явились, будь-яких клопотань заяв на адресу суду не надходило, а тому розгляд справи відбувався за їх відсутності за наявними в матеріалах справи доказами.

В порядку ч.2 ст. 247 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку позивача у заяві від 12.12.2023 року, думку відповідача у заяві від 23.10.2023 року про визнання позову в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відсутність третіх осіб, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено: «у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову».

Судом встановлено, що 13.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67876955 на підставі виконавчого напису №139050 від 11.06.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості в розмірі 9195.00 грн. (а.с. 13-14).

Також, постановами приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. накладено арешт на грошові кошти боржника, на транспортний засіб, звернено стягнення на майно, що належить ОСОБА_1 , також визначено боржнику розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та винесено постанову про стягнення з нього основної винагороди приватному виконавцю (а.с.15-24).

До приватного виконавця Парфьонова Г.В. представником позивача адвокатом Морозовим В.Ю. 19.07.2022 року направлявся адвокатський запит стосовно надання завіреної копії оспорюваного виконавчого напису та інших документів (а.с.32-34).

За приписами ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом МЮ України 22 лютого 2012р. № 296/5 та зареєстрований у МЮ України 22 лютого 2012р. за № 282/20595 (далі по тексту - Порядок).

Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999р. № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

При цьому, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017р. у справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р., визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття».

Положення ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Разом з тим, стороною відповідача не було надано суду в порушення положень ст. ст. 76-81 ЦПК України, належних і допустимість доказів в обґрунтування того, що приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенку Євгену Михайловичу, були подані відомості про безспірність суми заборгованості позивача за Кредитним договором.

У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.

Матеріали справи відомостей про отримання відповідачем (боржником) відповідного повідомлення не містять.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017р. №6-887цс17.

Таким чином, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Вимогу щодо стягнення з відповідача витрат, понесених на правову допомогу у розмірі 10000.00 грн., суд вважає задовольнити частково, а саме у розмірі 1000.00 грн.

Судові витрати розподілити у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України з урахуванням частини задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263 266, 268, 274, 352, 354, 355 ЦПК України; ст. ст. 1, 4, 15, 16 ЦК України; ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат»; Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012р. № 296/5; Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999р. № 1172, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович та Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович «Про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню» - задовольнити частково.

Визнати виконавчий напис №139050 виданий 11.06.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, таким, що не підлягає виконанню.

Судові витрати розподілити у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Еліт Фінанс"(, м. Київ, пл. Солом`янська 2) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правову допомогу у розмірі 1000 (одну тисячу) гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - ТОВ ФК "Еліт Фінанс" (, м. Київ, пл. Солом`янська 2) .

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович (вул. Мала Житомирська, 6/5, м. Київ).

Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович (м. Одеса, вул. Гоголя 19 оф 1).

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 15.12.2023 року.

Суддя І.А. Римар