УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

секретар судового засідання Добровчан К.Ю.,

представника скаржника Грозіка І.І.,

представника відділу ДВС Матвійчук І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

ВСТАНОВИВ:

Представник скаржника адвокат Грозік І.І., звертаючись до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця відділу ДВС у м.Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, просить зобов`язати державного виконавця відділу ДВС у м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати арешт, а саме «Тип обтяження: арешт нерухомого майна; Реєстраційний номер обтяження: 2509399; Зареєстровано: 19.10.2005 10:47:06 за № 2509399 реєстратором: Рівненська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 33013, Рівненська обл., м.

Рівне, вул. Кавказька, 7, каб. 221, (0362) 63-37-88, 22-32-94; Підстава обтяження: постанова ДВС, АА 283392, 18.10.2005, Рівненський міський відділ ДВС, (державний виконавець Коваль В.П.); Об?єкт обтяження: невизначене майно, Все майно; Власник: ОСОБА_1 , Причина відсутності коду: інша причина відсутності коду, АДРЕСА_1 ; Заявник: Рівненський міський відділ ДВС.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду, представник скаржника вказує, що ОСОБА_1 стало відомо про те, що відповідно до постанови Рівненського міського відділу ДВС, серії АА 283392 від 18.10.2005, накладено арешт на все належне йому майно. У відповідь на заяву, від Відділу ДВС у м. Рівному,датовану 29.11.2023, повідомлено про те, що згідно з відомостями, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна, встановлено, що на підставі постанови ДВС АА 283392 від 18.10.2005, видавник: Рівненський міський відділ ДВС (державний виконавець Коваль В.П.), накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 . Згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у відділ перебувало виконавче провадження № 9521874 з виконання виконавчого листа № 2-3554 виданого 17.05.2005 Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики в сумі 8340,00 грн. Виконавчий документ повернутий стягувачу без виконання. Однак, за даними, що містяться в автоматизованій системі виконавчого провадження, неможливо встановити виконавче провадження в якому винесено постанову, якою арештовано майно ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 від 18.10.2005. У виконавчих провадженнях, що зареєстровані в АСВП щодо боржника ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , відсутня виконавча дія - винесення постанови ДВС від 18.10.2005, якою накладено арешт на майно ОСОБА_1 . Відтак, відсутня можливість встановити як підстави накладення арешту на майно, так і наявність підстав для його зняття. У зв`язку із цим, скаржник вважає, що право на належне йому майно, а саме щодо вільного розпорядження ним, безпідставно обмежується, шляхом зберігання арешту, а тому такий арешт підлягає скасуванню в судовому порядку.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав та просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні заперечила проти задоволення скарги, вказала, що відсутня можливість встановити як підстави накладення арешту на майно , так і наявність підстав для його зняття.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази у їх сукупності, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що згідно Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта підтверджено, що майно ОСОБА_1 перебуває під арештом, на підставі постанови ДВС, АА 283392, 18.10.2005, Рівненський міський відділ ДВС (державний виконавець Коваль В.П. б, реєстраційний номер обтяження 2509399.

Листом №289226 від 29.11.2023 відділу ДВС у м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомляють, про неможливість ідентифікації виконавчого провадження, в якому були винесена постанова відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції. Щодо зняття арешту з майна повідомлено, що підстав для зняття арешту з майна не має.

Стаття 6 Конституції Українивизначає, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цієюКонституцієюмежах і відповідно до законів України.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Відповідно достатті 1 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб)це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані, зокрема, на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗаконута інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цьогоЗаконупідлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження», визначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу. Інші органи, установи, організації і посадові особи провадять окремі виконавчі дії у випадках, передбачених законом, у тому числі відповідно достатті 5 цього Закону, на вимогу чи за дорученням державного виконавця. При цьому вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов`язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Виходячи із засад цивільного судочинства, судове рішення, як таке, вже само по собі являється актом примусу, спрямованим на вчинення тих чи інших дій в інтересах та на користь учасників судового провадження.

Відповідно достатті 447 Цивільного процесуального кодексу України, частини першої статті19, частини п`ятої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України, порушено їхні права чи свободи.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави. (ст.2 Цивільного процесуального кодексу України)

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст.5 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Право на звернення зі скаргою до суду в рамках виконання судового рішення у цивільній справі регламентовано ст. 447 ЦПК України.

Згідно з частинами другою та третьою статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене права заявника).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт намайно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арештмайна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Згідно з ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини.

Аналіз норм Закону України "Про виконавче провадження" щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" підлягає примусовому виконанню.

Застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Суд враховує те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

На підставі зазначеного суд вважає, що порушене право підлягає захисту шляхом зобов`язання ДВС зняти арешт з майна боржника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.353,354,441 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - задовольнити.

???Зобов?язати відділ ДВС у м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати арешти всього майна належного ОСОБА_1 , а саме: «Тип обтяження: арешт нерухомого майна; Реєстраційний номер обтяження: 2509399; Зареєстровано: 19.10.2005 10:47:06 за № 2509399 реєстратором: Рівненська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 33013, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Кавказька, 7, каб. 221, (0362) 63-37-88, 22-32-94; Підстава обтяження: постанова ДВС, АА 283392, 18.10.2005, Рівненський міський відділ ДВС, (державний виконавець Коваль В.П.); Об?єкт обтяження: невизначене майно, Все майно; Власник:

ОСОБА_1 , Причина відсутності коду: інша причина відсутності коду, АДРЕСА_1 ; Заявник: Рівненський міський відділ ДВС.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів апеляційної скарги.

Повне судове рішення складене та підписане 18.12.2023 р.

Суддя Н.Г. Кучина