Єдиний унікальний номер 719/325/23
Номер провадження 2/719/66/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року м. Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області в складі:

судді Цицак В.Л.,

за участю секретаря Скрипник Д.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинного будівництва, витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

23 червня 2023 року в суд надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинного будівництва, витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позову вказує, що є власником земельної ділянки за кадастровим номером :01:010:0002 та садового будинку і господарських споруд за адресою АДРЕСА_1 , права якого порушують власники сусідньої земельної ділянки за кадастровим номером :01:010:0001 за адресою: АДРЕСА_1 , на якій самочинно незаконно у межовій зоні здійснені забудови житлового та господарського призначення, що затіняють вікна та закривають парадний вхід його садового будинку, збільшують вірогідність пожежної небезпеки та є відчутним джерелом шуму.

Повідомляє, що у 2015 році щодо попереднього власника було винесено припис про демонтаж добудов у межовій зоні, який до 2017 року виконано не було. Вказує, що з 2017 року по 2020 рік спірна земельна ділянка знаходилась під доглядом позивача. В подальшому, 2020р. із наступним власником сусідньої земельної ділянки ОСОБА_5 були усні домовленості про врегулювання конфлікту щодо самочинних добудов, спільного користування водяною свердловиною, яка знаходиться на сусідній земельній ділянці, та газопостачання сусіда по тимчасовій схемі через редуктор позивача. Зазначає, що 2021р. відповідач ОСОБА_2 , як новий власник сусідньої земельної ділянки, відчужила таку за усним договором відповідачу ОСОБА_3 , після чого останній, діючи по довіреності на управління майном, відмовився від демонтажу самочинного будівництва, привласнив водяну свердловину, відключивши позивача від водопостачання. Вважає, що відчуження земельної ділянки без нерухомості порушує принцип цілісності та неділимості об`єкта і є забороненим; свідчить про ухилення від податків; неможливе за відсутності документів про право власності на нерухомі об`єкти. Зазначає, що звернення до міської ради із проханням врегулювати конфлікт із власниками та користувачем сусідньої земельної ділянки не дали результату, а ДІАМ відмовила у проведені позапланової перевірки у зв`язку із оголошеним у країні воєнним станом. Враховуючи зазначене, змушений звернутися до суду із позовом до відповідачів про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно, незаконно збудованих у межовій зоні житлових та господарських споруд, що розміщенні на сусідній земельній ділянці за кадастровим номером :01:010:0001, яка розташована за адресою: Чернівецька область, м.Новодністровськ, садівниче товариство «Затишок».

Також вказує, що водяна свердловина у 90-х роках знаходилась на виділеній йому земельній ділянці, частину якої разом із згаданою свердловиною згодом він передав своєму родичу власнику сусідньої земельної ділянки, досягнувши домовленості про подальше спільне користування такою свердловиною. Зазначає, що вказана домовленість діяла більше 30 років, поки ОСОБА_3 не здійснив самовільне безпідставне відключення позивача, спричинивши останньому моральні страждання та матеріальну шкоду. Звернення з цього приводу до органів поліції результату не дали. Враховуючи зазначене, звертається до суду із позовом до відповідачів про витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме насоса глибинного шнекового, водопровідного резинотехнічного шланга із тросовою страховкою, акумулюючої ємності та резервного поверхневого насоса із автоматикою, які належать позивачу, про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 55800, 00 грн. як компенсації витрат на облаштування нової водяної свердловини на своїй земельній ділянці та про стягнення моральної шкоди в розмірі 60000, 00 грн. за зміну звичного укладу життя, публічне приниження, погіршення морального та психологічного стану.

Ухвалою суду від 26.06.2023р. відкрито загальне позовне провадження по справі, надано учасникам справи строк для подачі заяв по суті справи та призначено підготовче засідання на 18 липня 2023р. о 11 год. 00 хв., яке неодноразово відкладалось.

В підготовчих засіданнях ОСОБА_1 уточнив, що просить усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно, незаконно збудованих у межовій зоні наступних об`єктів: добудови до садового будинку, гаража та септика (вигрібної ями), що розміщенні на сусідній земельній ділянці за кадастровим номером :01:010:0001, яка розташована за адресою: Чернівецька область, м.Новодністровськ, садівниче товариство «Затишок».

Також подав 11 липня 2023р. клопотання про доручення до матеріалів фотокопій (зображень) незаконних (самочинних) забудов сусіда (а.с. 34-36) та 18 липня 2023р. про виклик свідків (а.с. 45), які судом задоволені.

Разом з тим, судом відмовлено у задоволенні поданого 18 липня 2023р. клопотання про витребування доказів (а.с. 46), а саме рішення про виділення земельних наділів в розмірі 4-х соток працівникам ГЕС 1, в тому числі ОСОБА_6 , у зв`язку із тим, що в матеріалах справи наявні документи про право власності на земельні ділянки, та припису про демонтаж незаконно збудованого гаража щодо ОСОБА_6 у зв`язку із тим, що вказані докази не стосуються предмета та підстави позову; документи виносились щодо особи, яка не є учасником справи.

01 вересня 2023р. ОСОБА_2 , яка діє у власних інтересах та як законний представник в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , через канцелярію суду подала заяву про зміну відповідача (а.с. 88-97). В обґрунтування заяви зазначає, що 31 серпня 2023р. укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки за кадастровим номером :01:010:0001, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; новим власником землі є ОСОБА_3 , який й повинен відповідати за позовом. З огляду на зазначене вважає за доцільне змінити неналежних відповідачів ОСОБА_2 , яка діє у власних інтересах та в інтересах ОСОБА_4 , залишивши у справі відповідачем лише ОСОБА_3

11 вересня 2023р. ОСОБА_1 подав заяву-клопотання про збільшення позовних вимог (а.с. 112-114).

Ухвалою суду від 12.09.2023р. відмовлено у прийнятті до розгляду заяви-клопотання ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог, задоволено клопотання ОСОБА_1 про зміну відповідачів, виключено із відповідачів ОСОБА_4 , відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 , яка діє у власних інтересах та як законний представник в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , про зміну відповідача, частково задоволено клопотання ОСОБА_1 про призначення судової будівельно-технічної експертизи від 10.08.2023р., призначено судову будівельно-технічну експертизу, та зупинено провадження у справі на час проведення такої експертизи; експертам направлено копію ухвали із матеріалами справи для виконання.

Після надходження висновку експерта 13 листопада 2023р. провадження у справі поновлено та призначено підготовче засідання на 22 листопада 2023р. о 14 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 22.11.2023р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07 грудня 2023р. об 11 год. 00 хв., яке відкладено на 18 грудня 2023р. об 11 год. 00 хв.

За час перебування справи у провадженні суду відповідачі правом на подання відзиву не скористалися.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судові засідання не з`явилися, хоча повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_3 , відповідно. При цьому, в суд повернулися поштові конверти із судовими повістками у зв`язку із відсутністю адресата (а.с. 180-183, 203-206).

Беручи до уваги п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідачів за адресою їх реєстрації, що підтверджена матеріалами справи, зокрема, відповіддю № 127455 від 26.06.2023р. з Єдиного державного демографічного реєстру та листом Виконавчого комітету Новодністровської міської ради Чернівецької області № 810 від 30.06.2023р. про зареєстроване місце проживання (а.с. 27, 33), суд вважає відповідачів такими, що повідомлені про розгляд справи, в тому числі про судові засідання, належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Беручи до уваги положення ст.ст. 223, 240 ЦПК України, зважаючи на відсутність заперечень зі сторони позивача, суд прийшов до висновку про проведення судового засідання за наявної явки учасників справи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повідомив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві, та з врахуванням уточнень, висловлених у підготовчих засіданнях. Зазначив, що, будучи обізнаним про укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки від 31.08.2023р., вважає такий нікчемним в силу допущених при укладенні порушень, а тому вимога про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно, незаконно збудованих у межовій зоні наступних об`єктів: добудови до садового будинку, гаража та септика (вигрібної ями), що розміщенні на сусідній земельній ділянці, пред`явлена лише до ОСОБА_2 , яку вважає єдиним належним відповідачем. Інші позовні вимоги: про витребування майна з чужого незаконного володіння, про стягнення матеріальної та моральної шкоди пред`являє до ОСОБА_2 , як власника землі, та до ОСОБА_3 , як безпосереднього заподіювача шкоди.

Зауважує, що висновком експерта підтверджено доводи про порушення його прав як власника землі внаслідок самочинного будівництва на сусідній земельній ділянці в межовій зоні із порушеннями будівельних норм та правил добудови до садового будинку, гаража та септика, які створюють підвищену пожежну небезпеку, неприємний запах та не забезпечують шумоізоляції. Хоч самочинне будівництво здійснив перший власник землі ОСОБА_7 , який на даний час помер, вважає, що ОСОБА_2 , як новий власник, повинна вказані порушення усунути шляхом знесення спірних об`єктів.

Підтвердив, що між ним та власниками сусідньої земельної ділянки ніколи не укладались договори сервітуту, однак, вважав, що спільне користування водяною свердловиною базувалося на спільній участі в її облаштуванні та принципі добросусідства. Остання усна домовленість щодо користування водяною свердловиною та щодо вирішення питань по самочинному будівництву мала місце із померлим на даний час ОСОБА_8 . Непорозуміння виникли у вересні 2022р. із появою на сусідній земельній ділянці ОСОБА_3 , з яким склались неприязні стосунки і який протиправно відключив його від води. Зазначив, що при цьому у свердловині залишились належні йому на праві власності насос глибинний шнековий, водопровідний резинотехнічний шланг із тросовою страховкою, акумулююча ємність та резервний поверхневий насос із автоматикою, однак, документи, які підтверджують участь в бурінні та облаштуванні спірної свердловини у нього відсутні. Зауважує, що саме у зв`язку із протиправним відключенням води змушений був понести додаткові витрати на облаштування свердловини на своїй дачній ділянці, тобто завдана матеріальна шкода, та змушений був зміни свій звичний уклад життя, зазнав душевних страждань і публічного приниження, тобто завдана моральна шкода.

Вважає, що під час розгляду справи зібрано достатньо належних, достовірних та допустимих доказів порушення його прав, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Окрім того, на думку позивача, наявні підстави для притягнення відповідачів до адміністративної відповідальності за неповагу до суду у зв`язку із ухиленням від явки на судові засідання, та для винесення окремої ухвали щодо Новодністровської міської ради за надання дозволу на укладення договору купівлі-продажу та щодо приватного нотаріуса ОСОБА_9 за посвідчення завідомо незаконного договору купівлі-продажу.

В судових дебатах вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задоволити; бачить вирішення ситуації із спірною свердловиною шляхом визнання права спільної власності на нерухоме майно - водяну свердловину, де одним із співвласників є позивач ОСОБА_1 , зобов`язання користувача спільної ділянки укласти договір про спільне водокористування.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні 07 грудня 2023р. повідомив, що є сусідом позивача потягом тривалого часу та пам`ятає, що ОСОБА_1 разом із ОСОБА_11 спільно користувались водяною свердловиною, яка знаходиться на ділянці ОСОБА_12 ; на той час земельні ділянки ще не були обгороджені. В подальшому, при зміні власників, а саме коли син покійного ОСОБА_13 відчужив ділянку ОСОБА_14 , позивач продовжив спільне користування водою із сусідами ОСОБА_15 . На даний час дачу використовує ОСОБА_3 та між ним і ОСОБА_1 існує спір щодо водокористування. Проте, свідку не відомо за чий кошт та на яких умовах облаштовувалась спірна свердловина; чи були домовленості щодо свердловини із наступними власниками землі та якщо були то про зміст таких домовленостей.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні 07 грудня 2023р. показав, що є сусідом позивача орієнтовно з 90-х років, коли отримав свою дачну ділянку. Пригадав, що на той час позивач та ОСОБА_7 уже побудували свої дачі, спільно користувалися водяною свердловиною. Однак, свідок не володіє інформацією про умови та порядок облаштування водяної свердловини; не знає кому належить обладнання, про домовленості щодо спільного водокористування із новими власниками, зокрема, п. ОСОБА_17 , йому нічого не відомо. Підтвердив, що тепер на земельній ділянці порядкує ОСОБА_3 .

Судовий експерт Созонтова К.С. в судовому засіданні 07 грудня 2023р. роз`яснила, що в ході проведення експертизи не мала доступу до земельної ділянки за кадастровим номером :01:010:0001, однак, оскільки спірні об`єкти нерухомості побудовані в межовій зоні двох земельних ділянок, мала можливість провести необхідні та достатні для експертизи заміри. Зауважила, що порушення будівельних норм і правил є лише у власників земельної ділянки за кадастровим номером :01:010:0001, позивач ОСОБА_1 під час облаштування своєї дачної ділянки порушень за кадастровим номером :01:010:0002 не допустив. Вважала за можливе усунути виявлені порушення шляхом демонтажу без застосування крайнього заходу знесення, роз`яснивши, що знесення - це знищення об`єкту, а демонтаж - це розбирання будівельних матеріалів із подальшою можливістю їх використання.

Заслухавши пояснення позивача, покази свідків та експерта, з`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що земельна ділянка за кадастровим номером :01:010:0002, яка розташована за адресою: Чернівецька область, м.Новодністровськ, садівниче товариство «Затишок», на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯД № 124772, виданого 25.06.2008р., на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , що підтверджується витягом №316374111 від 30.11.2022р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та інформацією № 346020799 від 11.09.2023р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 19, 21, 104).

Крім цього, ОСОБА_1 належить садовий будинок АДРЕСА_4 , що підтверджується витягом № 323545769 від 21.02.2023р. з Державного реєстру речових прав та інформацією № 346020922 від 11.09.2023р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 20, 103).

Відповідно до відомостей з інформаційної довідки Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку власниками земельної ділянки за кадастровим номером :01:010:0001, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 14 червня 2023р. зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 22).

Також судом встановлено, що 31 серпня 2023р. ОСОБА_2 , неповнолітня ОСОБА_4 , яка діяла за згодою своєї матері ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 уклали договір купівлі-продажу земельної ділянки за кадастровим номером :01:010:0001, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченим приватним нотаріусом Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Банковською О.Ю., зареєстрованим в реєстрі за № 1190, та інформацією № 346021385 від 11.09.2023р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Власником земельної ділянки після укладення договору є ОСОБА_3 (а.с. 96-97, 105-109).

Документи, які б підтверджували право власності відповідачів на житлові та господарські споруди за адресою: АДРЕСА_1 , в матеріалах справи відсутні (а.с. 105, 110-111); за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформація про житлові та господарські споруди за адресою: АДРЕСА_1 , не значиться.

В матеріалах справи наявні копії звернень ОСОБА_1 до міського голови Новодністровської міської ради Цимбалюк Н.О. та до ВП № 1 (м. Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області щодо порушення сусідами правил житлової та господарської забудови і правил добросусідства, вчинення злочину внаслідок незаконного відчуження нерухомості та незаконного відключення від водяної свердловини, внаслідок чого зазнали порушення права заявника (а.с. 8, 11-13, 16, 23). Як вбачається із наданих відповідей заявнику рекомендовано досягти мирного врегулювання конфлікту або звертатися за захистом свої прав у суд; ознак кримінального правопорушення не виявлено, існує цивільно-правовий спір (а.с. 9-10, 14-15, 17, 24).

Судом також досліджено фотографії забудов на земельних ділянках за кадастровим номером :01:010:0001 та за кадастровим номером :01:010:0002 (а.с. 35-36).

За результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи експерт склала висновок № 118/23-29 від 27.10.2023р. (а.с. 144-158) та прийшла до наступних висновків: Об`єкти (гараж із металоконструкцій, прибудова до житлового будинку, септик) за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка № НОМЕР_1 за кадастровим номером :01:010:0001 не відповідають вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва, в тому числі ДБН Б.2.2-12:2019 по відношенню до садового будинку АДРЕСА_1 , до межі земельної ділянки за кадастровим номером :01:010:0002 та по відношенню до межі земельної ділянки за кадастровим номером :01:010:0002. визначеної відповідно до земельно-кадастрової документації: порушені вимоги п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 щодо відстані до межі суміжної земельної ділянки; не виконані необхідні інженерно-технічні заходи, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок. Виявлені порушення є причиною погіршення умов проживання ОСОБА_1 : затінення вікон, закриття парадного входу його садового будинку, створення підвищеної вірогідності пожежної небезпеки та погіршення санітарно-гігієнічних умов проживання. Відстані від меж земельних ділянок за кадастровими номерами :01:010:0001 та :01:010:0002 визначено відповідно до земельно-кадастрової документації та садового будинку АДРЕСА_1 , до побудованих об`єктів (гараж із металоконструкцій, прибудова до житлового будинку, септик) за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка № НОМЕР_1 за кадастровим номером :01:010:0001 наведені в таблиці № 2 дослідницької частини; відстань від гаража за адресою: Чернівецька область, м. Новодністровськ, садівниче товариство «Затишок» за кадастровим номером :01:010:0001 до житлового будинку за адресою: Чернівецька область, м.Новодністровськ, садівниче товариство «Затишок» за кадастровим номером :01:010:0002 становить 2,7 м, таким чином порушені вимоги п. 15.2.2 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» щодо протипожежних розривів; відстань від гаража за адресою: Чернівецька область, м.Новодністровськ, садівниче товариство «Затишок» за кадастровим номером :01:010:0001 до межі суміжної земельної ділянки за кадастровим номером :01:010:0002 коливається від 0,2 м до 0,5 м, від прибудови до межі - від 0,2 м до 0,6 м, споруда септика розташована практично на межі - таким чином порушені вимоги п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» щодо відстаней до межі. Не виконані необхідні інженерно-технічні заходи, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок. Об`єкти (гараж із металоконструкцій, прибудова до житлового будинку, септик) за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка № НОМЕР_1 за кадастровим номером :01:010:0001 відносяться до категорії «нерухомого майна». Проведення перебудови об`єктів (гараж із металоконструкції прибудова до житлового будинку, септик) за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка № НОМЕР_1 за кадастровим номером :01:010:0001, без її знесення таким чином, щоб розташування вказаних об`єктів не порушували прав ОСОБА_1 по відношенню до садового будинку АДРЕСА_1 та межі земельної ділянки за кадастровим номером :01:010:0002 в частині затінення вікон та закриття парадного входу його садового будинку, створення підвищеної вірогідності пожежної небезпеки та джерела підвищеного шуму можливо за умов проведення демонтажу частини конструкцій об`єктів (гараж із металоконструкції прибудова до житлового будинку, септик) та встановлення нормативних відстаней по відношенню до садового будинку АДРЕСА_1 та межі земельної ділянки за кадастровим номером :01:010:0002.

В матеріалах справи також наявний рахунок № 58 від 20.06.2023р., згідно з яким фізичною особою-підприємцем ОСОБА_18 надано послугу «буріння та облаштування обсадною пластиковою трубою», вартість якої 55800, 00 грн. готівкою, однак, графа «платник» відомостей не містить (а.с. 18).

Інші докази, в тому числі документи, учасниками справи не подавались.

У ч. 1 ст. 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У ч.ч. 1, 3 ст. 375 ЦК України визначено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно з п.п. 6.1.41, 15.2.2 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» при розміщенні будинків в кварталах із сформованою забудовою для догляду за будинками і здійснення поточного ремонту відстань до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку слід приймати не менше ніж 1,0 м. При цьому, має бути забезпечене виконання необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок або взаємоузгоджене водовідведення згідно з вимогами ДБН В.1.1-25. Для нової садибної та дачної забудови відстань від межі слід встановлювати не менше 3 м. Протипожежні відстані між житловими, громадськими, адміністративно-побутовими будинками промислових підприємств, гаражами слід приймати за таблицею 15.2 (чисельник). В умовах забудови, що склалася, протипожежні відстані між житловими будинками та від житлових будинків до будівель і споруд іншого призначення слід визначати згідно з протипожежними вимогами даних норм, наведеними у таблиці 15.2. При цьому, згідно з таблицею 15.2 мінімальне значення протипожежної відстані між житловими, громадськими, адміністративно-побутовими будинками промислових підприємств, гаражами становить 6 м.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

У ч. 4 ст. 376 ЦК України передбачено, що, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Згідно з ст. 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, аналіз ст.ст. 376, 391 ЦК України дозволяє зробити висновок, що право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають, зокрема, органи державної влади, органи місцевого самоврядування та державного архітектурно-будівельного контролю. У разі порушення прав інших осіб право на звернення до суду ці особи мають за умови, що вони доведуть наявність порушеного права, а також власник (користувач) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

Тобто, вимоги про знесення самочинного будівництва особи, що не діють як суб`єкти владних повноважень, можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою.

За загальним правилом у цивільних справах про знесення самочинного будівництва позивач зобов`язаний довести не лише факт самочинного будівництва, а й порушення його прав як власника частини житлового будинку, власника (співвласника) чи користувача земельної ділянки таким самочинним будівництвом.

Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду у постановах від 12.04.2021р. по справі № 653/104/19 та від 07.12.2022р. по справі № 367/2004/17.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Нікчемними, зокрема, є правочини у випадках, передбачених ч. 1 ст. 219, ч. 1 ст. 220, ч. 2 ст. 221, ч. 1 ст. 224, ч. 1 ст. 226, ч. 2 ст. 228 ЦК України.

Судом встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки від 31.08.2023р. в судовому порядку недійсним не визнано та під час розгляду даної справи нікчемність такого правочину судом не встановлена.

Відтак, зважаючи на укладений договір купівлі-продажу та інформацію № 346021385 від 11.09.2023р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником земельної ділянки на даний час є ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.ч. 2, 4, 5, 7 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що, хоч самочинне будівництво на земельній ділянці за кадастровим номером :01:010:0001 за адресою: Чернівецька область, м.Новодністровськ, садівниче товариство «Затишок», здійснював не ОСОБА_3 , однак, останній, набувши у власність згадану вище земельну ділянку, набув права та обов`язки щодо придбаного майна, а тому він є належним відповідачем за заявленою у цій справі вимогою про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно, незаконно збудованих у межовій зоні наступних об`єктів: добудови до садового будинку, гаража та септика (вигрібної ями), що розміщенні на сусідній земельній ділянці за кадастровим номером :01:010:0001, яка розташована за адресою: Чернівецька область, м.Новодністровськ, садівниче товариство «Затишок».

Вказане узгоджується із позицією ВС, висловленою у постанові від 01.07.2020р. по справі № 755/3782/17.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

При цьому, відповідно до ст. 51 ЦПК України вирішення питання щодо заміни належного відповідача, залучення до участі у справі співвідповідача здійснюється лише під час розгляду справи в суді першої інстанції та здійснюється за загальним правилом до початку розгляду справи по суті.

Тлумачення ст. 51 ЦПК України свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом. Тобто, відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному процесуальним законодавством України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018р. у справі № 523/9076/16-ц, провадження № 14-61цс18).

За таких обставин справи, оскільки позов пред`явлено до неналежного відповідача та позивач не заявляв клопотання про заміну відповідача або залучення співвідповідача, суд, не надаючи оцінки доводам та обставинам справи, дійшов висновку, що у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно, незаконно збудованих у межовій зоні наступних об`єктів: добудови до садового будинку, гаража та септика (вигрібної ями), що розміщенні на сусідній земельній ділянці за кадастровим номером :01:010:0001, яка розташована за адресою: Чернівецька область, м.Новодністровськ, садівниче товариство «Затишок», слід відмовити.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ході розгляду справи позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, що облаштування водяної свердловини на сусідній земельній ділянці за кадастровим номером :01:010:0001, яка розташована за адресою: Чернівецька область, м.Новодністровськ, садівниче товариство «Затишок», було проведено за його участі, в тому числі фінансової, шляхом надання матеріалів чи виконання робіт. Окрім того, суду також не надано доказів наявності в такій свердловині на момент розгляду справи у суді спірного обладнання, на яке претендує позивача.

Натомість, сам факт спільного користування позивачем разом із попереднім власником земельної ділянки водяною свердловиною, що підтвердили допитані під час судового засідання свідки, не є підставою для набуття ОСОБА_6 права власності на таку свердловину або на встановлене в ній обладнання.

З огляду на відсутність доказів наявності в свердловині та належності позивачу насоса глибинного шнекового, водопровідного резинотехнічного шланга із тросовою страховкою, акумулюючої ємності та резервного поверхневого насоса із автоматикою, в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння слід відмовити за безпідставністю.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 395 ЦК України речовими правами на чуже майно є, зокрема, право користування (сервітут).

Згідно з ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

У ч. 1 ст. 402, ч.ч. 1-3 ст. 403 ЦК України передбачено, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Особа, яка користується сервітутом, зобов`язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду.

В ході розгляду справи ОСОБА_6 не заперечував, що між ним та останнім користувачем/власником сусідньої земельної ділянки не було досягнуто домовленості щодо сервітуту (користування водяною свердловиною, яка розташована на сусідній земельній ділянці).

Суду також не надано доказів, що сервітут був встановлений законом, заповітом чи рішенням суду.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Разом з тим, суд не вважає, що облаштування водяної свердловини на земельній ділянці позивача з метою забезпечення останнього водою та покращення побутових умов проживання в його садовому будиночку є збитками в розумінні ст. 22 ЦК України, а тому в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди слід відмовити за безпідставністю.

У ч.ч. 1, 2, 4 ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Підставою для стягнення моральної шкоди, на думку позивача, стало незаконне відключення його від водяної свердловини, яка розташована на сусідній земельній ділянці і якою останній тривалий час користувався, що призвело до зміни звичного укладу життя ОСОБА_6 , його публічного приниження, погіршення морального та психологічного стану.

Однак, на думку суду в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди слід відмовити за безпідставністю, оскільки така обґрунтована незаконним позбавленням доступу до свердловини, речове право на яку, зокрема, право користування (сервітут) не доведено позивачем, а відтак, не вбачається ознак неправомірності дій та рішень відповідачів щодо обмеження права позивача в користуванні земельною ділянкою за кадастровим номером :01:010:0001, яка розташована за адресою: Чернівецька область, м.Новодністровськ, садівниче товариство «Затишок».

Відповідно до ч. 1 ст. 242 ЦПК України у судових дебатах виступають з промовами (заключним словом) учасники справи. У цих промовах можна посилатися лише на обставини і докази, досліджені в судовому засіданні.

Згідно з п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Враховуючи, що позивач до закінчення підготовчого засідання не заявив позовну вимогу про визнання його співвласником нерухомого майна - спірної водяної свердловини і така вимога була озвучена ним лише в судових дебатах, то суд розгляд нової позовної вимоги не здійснював та в даному випадку рішення по такій вимозі не приймає.

Також суд не вбачає підстав для ініціювання питання притягнення відповідачів до адміністративної відповідальності за неповагу до суду у зв`язку із ухиленням від явки на судові засідання, для винесення окремої ухвали щодо Новодністровської міської ради та приватного нотаріуса Банковської О.Ю.

Згідно з ч. 1. п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю, судові витрати ОСОБА_1 відшкодуванню не підлягають.

На підставі ст. 8 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 22, 23, 317, 321, 375, 376, 391, 395, 401-403, 1166, 1167 ЦК України, керуючись ст.ст. 2-4, 7-13, 15, 17-19, 23, 48-49, 76-82, 89, 90, 92, 95, 133, 141, 223, 240, 242, 247-248, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 352, 354-355, п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , ідентифікаційний № НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ) про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинного будівництва, витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити повністю.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Новодністровський міський суд Чернівецької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 18 грудня 2023р. відповідно до вимог ч. 6 ст. 259 ЦПК України.

Суддя: