Номер провадження: 22-ц/813/701/23
Справа № 506/543/16-ц
Головуючий у першій інстанції Чеботаренко О. Л.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Сегеди С.М.,

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Красноокнянського районного суду Одеської області від 02 квітня 2020 року про заміну сторони виконавчого провадження за заявою Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» про заміну сторони виконавчого провадження за виконавчим листом від 18.08.2017 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2020 року Акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК» звернулося до Красноокнянського районного суду м. Одеси з заявою про заміну сторони за виконавчим листом від 18.08.2017 року, який видав Красноокнянський районний суд Одеської області про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 88437,65 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 04.10.2026 року еквівалентно 2290535,14 грн, а саме замінити стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» на АТ «АЛЬФА-БАНК» (а.с.1-2).

02 квітня 2020 року ухвалою Красноокнянського районного суду Одеської області заяву Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» про заміну сторони виконавчого провадження за виконавчим листом від 18.08.2017 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором задоволено. Замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) її правонаступником - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на Акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК», за виконавчим листом №506/543/16-ц від 18.08.2017 року, виданий Красноокнянським районним судом Одеської області, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 - на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість станом на 05.06.2015 р. за кредитним договором № 2008/13-1-08/149 від 27.03.2008 року у розмірі 88437, 65 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 04.10.2016 року еквівалентно 2290535,14 грн - заборгованість за кредитом, 8612,01 доларів США - заборгованість за відсотками (а.с. 23-24).

21 жовтня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслала через Красноокнянський районний суд Одеської області апеляційну скаргу на ухвалу Красноокнянського районного суду Одеської області від 02 квітня 2020 року. Апелянт вважає зазначену ухвалу незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права. Апелянт зазначає, що повістку про слухання справи 13 березня 2020 року на 9:30 вона не отримувала та стверджує, що суд за власною ініціативою направляв повістки про розгляд справи на адресу АДРЕСА_2 , незважаючи на те, що представник заявника зазначив іншу адресу в заяві. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на неналежне оформлення документів, які є підставою видачі довіреності та які визначають обсяг повноважень повіреного. Апелянт вважає, що заявником не надано розшифровку кредитних зобов`язань за кредитними договорами, з якої вбачався б факт передачі товариством «Укрсоцбанк» товариству «АЛЬФА-БАНК» спірної заборгованості ОСОБА_1 або належно посвідчений витяг з цієї розшифровки. Крім того, як зазначає апелянт, при подачі заяви АТ «АЛЬФА-БАНК» не сплатив судовий збір на що суд першої інстанції не звернув увагу. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить суд скасувати ухвалу Красноокнянського районного суду Одеської області від 02 квітня 2020 року та відмовити у задоволенні заяви акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» - правонаступника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про заміну Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на Акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК» у виконавчому провадженні №56355811 з виконання виконавчого листа 506/543/16-ц від 18.08.2017 року, виданого Красноокнянським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» у розмірі 88437,65 доларів США (а.с. 29-34).

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 12, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

У судове засідання, призначене на 01 червня 2023 року, учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції до суду не подавали.

Згідно із рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення судова повістка на 01 червня 2023 року, що була направлена на адресу ОСОБА_1 , що була вказана останньою в апеляційній скарзі, повернулася до Одеського апеляційного суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 135).

Згідно з ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Крім того, відповідно до п. 1.2.3 Правил організації ефективного цивільного судочинства (далі - Правила), затверджених рішенням Ради суддів України № 14 від 28.02.2020 (https://oda.court.gov.ua/sud4813/inshe/1/) суд повідомляє сторони та їх представників шляхом надіслання судової повістки, смс-повідомлення, листом, телефоном, факсом чи електронною поштою. Крім того, суд має право визнати сторону повідомленою з використанням електронного списку судових справ, призначених до розгляду на офіційному сайті суду у разі, якщо за обставинами справи вказана сторона ініціювала відповідну стадію процесу (подавала позов, апеляційну скаргу), або була присутня в судовому засіданні, або не була присутня в судовому засіданні, проте достеменно знала про його призначення, зокрема, подавала клопотання про його відкладення. Коли суд приймає рішення щодо сповіщення учасників справи, за потреби він також встановлює, яка саме сторона повинна виконати ту чи іншу процесуальну дію, та визначає строк, у який вона повинна це зробити.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що апелянт є ініціаторами процесу на даній стадії, що покладає на нього відповідний обсяг процесуальних обов`язків та процесуальних ризиків у випадку вчинення чи не вчинення відповідних процесуальних дій, враховуючи наявні матеріали справи, апеляційний суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності сторін.

За ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заява про заміну сторони виконавчого провадження є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню (а.с. 23 зворот).

Апеляційний суд, відхиляючи апеляційну скаргу, вважає за потрібне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 04 жовтня 2016 року частково задоволено позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» та стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість станом на 05 червня 2015 року за кредитним договором №2008/13-1-08/149 від 27 березня 2008 року у розмірі 88437,65 дол. США, що складається із заборгованості за кредитом та за відсотками.

08 травня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 4).

04 березня 2020 року АТ «Альфа-Банк» звернулися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на те, що згідно із загальними положеннями статуту АТ «Альфа-Банк», затвердженого Національним банком України 26 листопада 2019 року, АТ «Альфа-Банк» є правонаступником усього майна, прав і обов`язків АТ «Укрсоцбанк» на підставі передавального акту та рішення Загальних зборів АТ «Альфа-Банк» (а.с. 1).

Апелянт вважає, що сам по собі факт приєднання АТ «Укрсоцбанк» до АТ «Альфа-Банк» та передача майна, майнових прав і обов`язків не є достатнім підтвердженням факту переходу від АТ «Укрсоцбанк» до АТ «Альфа-Банк» права вимоги за кредитним договором №2008/13-1-08/149 від 27 березня 2008 року (а.с. 32).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

За ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із вказаних норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Згідно з копією статуту АТ «Альфа-Банк», що додана до матеріалів справи, банк створений у формі акціонерного товариства та є правонаступником всього майна, прав і обов`язків АТ «Укрсоцбанк» на підставі передавального акту (затвердженого рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» (рішення №5/2019 від 15 жовтня 2019 року) та рішенням Загальних зборів АТ «Альфа-Банк» (протокол №4/2019 від 15 жовтня 2019 року)), відповідно до якого до АТ «Альфа-Банк» були передані все майно, права і зобов`язання АТ «Укрсоцбанк», яке було створене згідно з Договором про створення Республіканського акціонерно-комерційного банку соціального розвитку на базі установ Житлосоцбанку СРСР 31 жовтня 1990 року з найменуванням Республіканський акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» (а.с. 7). Вказані документи недійсними не визнавались, докази про їх нечинність в матеріалах справи відсутні.

За інформацією із Автоматизованої системи виконавчого провадження ВП №56355811 перебуває на виконанні приватного виконавця Притуляка В.М., однак зупинено на підставі п. 5 ч. 1 ст. 34 та ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження». Тобто, рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 04 жовтня 2016 року не виконано.

Враховуючи наявність невиконаного грошового зобов`язання та перехід від АТ «Укрсоцбанк» до АТ «Альфа-Банк» усього майна, прав та обов`язків у зв`язку із реорганізацією юридичної особи, суд першої інстанції дійшов правильних висновків щодо задоволення заяви АТ «Альфа-Банк» про заміну сторони виконавчого провадження.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження відступлення права вимоги АТ «Укрсоцбанк» на користь АТ «Альфа-Банк» за кредитним договором є безпідставними, оскільки у справі, яка переглядається АТ «Альфа-Банк» набуло прав нового кредитора не у зв`язку з укладенням договору про відступлення права вимоги, а у зв`язку з реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникло у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження передавального акту - з 15 жовтня 2019 року. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі №452/481/21.

Щодо несплати заявником судового збору за подання заяви про заміну сторони виконавчого провадження апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України при надходження цієї заяви суд першої інстанції не встановлює наявність чи відсутність підстав для залишення заяви без руху, повернення заяви чи відмови у відкритті провадження (відповідно до ст.ст. 185-187 ЦПК України), оскільки цією нормою не передбачено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті провадження у справі взагалі.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір не справляється за подання заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення.

Частиною другою статті 4 України «Про судовий збір» не визначено розміру судового збору при поданні заяви про заміну сторони виконавчого провадження. Така заява відсутня у переліку документів та дій, за які справляється судовий збір, визначеному цією статтею.

Наведений у пунктах 1, 4 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» перелік позовних заяв (заяв, скарг, дій), за подання яких до суду або за вчинення яких судом встановлено ставки судового збору, за своїм змістом є вичерпним. Отже, справляння судового збору з інших позовних заяв (заяв, скарг), що подаються до суду, не зазначених у ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», не передбачено.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судового рішення. При цьому, апеляційний суд зазначає, що Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain, серія А, №303-А, параграфи 29-30).

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги не спростували правильних висновків суду першої інстанції, апеляційний суд на підставі ст. 375 ЦПК України, відхиляючи апеляційну скаргу, залишає оскаржувану ухвалу без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Красноокнянського районного суду Одеської області від 02 квітня 2020 року - залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішень.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

С.М. Сегеда

Р.Д. Громік