Провадження № 2/537/1486/2023
Справа № 537/5549/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2023 року суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області Хіневич В.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» за участі третіх осіб: приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Гамзатової Аліни Анатоліївни, приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Тетяни Леонідівни, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», згідно якої прохає суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №5670, що вчинений 18.09.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою Аліною Анатоліївною.

Суддя, перевіривши матеріали позову, приходить до наступних висновків.

Згідно до п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Позивач в порушення вказаних вимог, не зазначає обставин щодо укладення / не укладення кредитного договору на підставі якого винесено оскаржуваний виконавчий напис та не долучає його копію до матеріалів позову, а лише заперечує факт наявності заборгованості перед кредитором.

Згідно положень ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно положень ч.12 ст. 28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

За правилами частин першої та другої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання виконавчого напису є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

При цьому, згідно положень ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» надав роз`яснення щодо правил застосування виключної підсудності.

Так у п. 41, п.42 даного Роз`яснення вказано, що у разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивач, звертаючись з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню саме до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області, в обґрунтуванні підсудності справи вказує, що позов пред`являється за місцем його виконання, а саме за адресою реєстрації позивача та місцем знаходженням його майна: АДРЕСА_1 .

При цьому, до матеріалів позовної заяви позивач долучає лише копію постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Тетяни Леонідівни про відкриття виконавчого провадження (ВП №60320845) від 16.10.2019 року.

Відсутність, відомостей про хід виконавчого провадження, зокрема які постанови виносилися виконавцем під час виконання (про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, про звернення стягнення на нерухоме майно, чи ін... ) позбавляють суд можливості визначити підсудність, оскільки їх наявність безпосередньо впливає на визначення підсудності спору, а тому є недоліками позовної заяви які підлягають усуненню.

Відповідно до частини 1 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків.

Керуючись статтями 175, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суд

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» за участі третіх осіб: приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Гамзатової Аліни Анатоліївни, приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Тетяни Леонідівни, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення, зазначених в ухвалі суду недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що якщо у встановлений строк він виконає вимоги, визначені статтею 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У разі, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у встановлений строк, заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Хіневич