Провадження номер 2/741/316/23
Єдиний унікальний номер 741/715/23
РІШЕННЯ

іменем України

16 червня 2023 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Сокирки Є.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно,

УСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до Носівського районного суду Чернігівської області з цією позовною заявою. Позовні вимоги позивачі мотивували тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 має статус колгоспного двору. На момент ліквідації колгоспних дворів у будинку були зареєстровані: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 . Після ліквідації колгоспних дворів власники будинку не отримали свідоцтв та не зареєстрували права власності на житловий будинок у встановленому законом порядку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з фактично належної йому 1/3 частини вищевказаного житлового будинку. За життя ОСОБА_4 склав заповіт, яким заповів ОСОБА_1 все своє майно, яке належатиме йому на день його смерті. Спадщину після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_1 прийняла. Спадкова справа відкрита у приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу Чернігівської області Чуєнко Л.А. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частини вищевказаного житлового будинку позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у зв`язку з тим, що в матеріалах спадкової справи відсутній дійсний правовстановлюючий документ на будинок, а також у зв`язку з тим, що за життя померлий офіційно не зареєстрував право власності, а сам будинок відносився до категорії колгоспних дворів і на даний час змінити статус колгоспного двору неможливо, окрім того з уведенням в дію з 15 квітня 1991 Закону України «Про власність» колгоспні двори ліквідовано, а, отже, свідоцтво про право власності на колгоспний двір на даний час не є чинним.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зверталися до приватного нотаріуса Чуєнко Л.А., який згідно зі ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є державним реєстратором з метою реалізації права власності належного їм вищезгаданого нерухомого майна. Однак, згідно з повідомленням нотаріуса зареєструвати право на житловий будинок неможливо, оскільки державний реєстратор не наділений правом визначення часток у праві власності на нерухоме майно, а відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (у ред. 1963 р.) зазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належав його учасникам на праві спільної сумісної власності.

Саме тому позивачі просили судовим рішенням визнати за:

- ОСОБА_1 право власності на 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 ;

- ОСОБА_2 право власності на 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , у зв`язку з ліквідацією колгоспних дворів;

- ОСОБА_3 право власності на 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , у зв`язку з ліквідацією колгоспних дворів.

Ухвалою судді від 20 квітня 2023 року відкрито провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 16 червня 2023 року.

У підготовче судове засідання позивачі не з`явилися, але до початку підготовчого судового засідання подали до суду заяви, у яких указали, що вони підтримують позовні вимоги в повному обсязі, просять їх задовольнити та розглянути справу за їх відсутності (а. с. 44, 45, 46).

Представник відповідача Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області в підготовче судове засідання не з`явилася, але до початку підготовчого судового засідання подала до суду заяву, у якій указала, що Носівська міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розглянути цивільну справу без участі свого представника (а. с. 70-71).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд проводить підготовче судове засідання за відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідачем визнано позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок.

Судом установлено, що домогосподарство АДРЕСА_2 належало колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на жилий будинок від 05 лютого 1987 року, виданого виконкомом Носівської міської Ради народних депутатів (а. с. 24).

Відповідно до витягу із рішення Носівської міської ради Носівського району Чернігівської області № 352 від 28 листопада 2017 року «Про впорядкування адресних реквізитів» житловому будинку, зареєстрованому по АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_4 (свідоцтво на право власності на жилий будинок від 05.02.1987 р. № 5724) присвоєно фактичні поштові адресні реквізити: АДРЕСА_1 (а. с. 23).

Станом на 15 квітня 1991 року в домоволодінні АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою Носівської міської ради Чернігівської області про зареєстрованих у житловому будинку осіб № 5947/07-01-к/12.2022 від 05 травня 2022 року (а. с. 7).

У п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум ВСУ роз`яснює, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 15 квітня 1991 року ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не втратили право на вказане домоволодіння, їхні частки в майні, яке належало ліквідованому колгоспного двору, є рівними.

Отже, ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 як членам ліквідованого колгоспного двору належало по 1/3 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , але після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та у встановленому законом порядку не зареєстрували своє право власності на цей будинок.

ОСОБА_6 присвоєно прізвище ОСОБА_7 у зв`язку з укладенням шлюбу 22 лютого 1992 року із ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а. с. 15).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Носівка Чернігівської області помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 6). Після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , яка належала йому як члену ліквідованого колгоспного двору.

Згідно з довідкою № 5946/07-01-к/12.2022, виданою Носівською міською радою Чернігівської області 21 грудня 2022 року, станом на 25 лютого 2022 року померлий ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним були зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 (а. с. 8).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений 26 березня 2019 року приватним нотаріусом Носівського районного нотаріального округу Чернігівської області Чуєнко Л.А., зареєстрований в реєстрі за № 174, яким все своє майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право, заповідав ОСОБА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 51) та копією заповіту (а. с. 64). Отже, спадкування після його смерті здійснюється за заповітом.

ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_4 за заповітом.

Судом установлено, що до майна померлого ОСОБА_4 приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Чуєнко Л.А. заведено спадкову справу за № 47/2022, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 48-50).

Згідно з копією спадкової справи до майна померлого ОСОБА_4 ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , подавши в установлений законодавством шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Дружина спадкодавця ОСОБА_10 як спадкоємець першої черги на підставі ст. 1261 ЦК, як спадкоємець, який має право на обов`язкову частку у спадщині, подала до нотаріальної контори у визначений законодавством шестимісячний строк заяву про відмову від прийняття спадщини. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні. ОСОБА_1 отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки (а. с. 52-69).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 зверталася до приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Чуєнко Л.А. з метою оформлення спадкових прав на 1/3 частини житлового будинку після померлого ОСОБА_4 . Нотаріус відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що в матеріалах спадкової справи відсутній дійсний правовстановлюючий документ на будинок, а також у зв`язку з тим, що за життя померлий офіційно не зареєстрував право власності, а сам будинок відносився до категорії колгоспних дворів і на даний час змінити статус колгоспного двору неможливо, окрім того з уведенням в дію з 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» колгоспні двори ліквідовано, а, отже, свідоцтво про право власності на колгоспний двір на даний час не є чинним. Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину підтверджується постановою приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Чуєнко Л.А. № 99/02-31 від 17 квітня 2023 року (а. с. 29).

Судом також установлено, що позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зверталися до приватного нотаріуса Чуєнко Л.А., який згідно зі ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є державним реєстратором з метою реалізації права власності належного їм вищезгаданого житлового будинку. Однак, зареєструвати право на вищевказаний житловий будинок неможливо, оскільки державний реєстратор не наділений правом визначення часток у праві власності на нерухоме майно, а відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (у ред. 1963 р.) зазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належав його учасникам на праві спільної сумісної власності, що підтверджується повідомленням нотаріуса № 100/01-16 від 17 квітня 2023 року (а. с. 30).

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Матеріали справи підтверджують, що на будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами виготовлена технічна документація, відповідно до якої загальна площа будинку становить 128,7 кв. м, житлова площа 50,5 кв. м (а. с. 25-27).

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб`єкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, зокрема, шляхом визнання права.

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При зверненні до суду позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 сплатили судовий збір у сумі 1073,60 грн., що підтверджується відповідною платіжною інструкцією (а. с. 5).

Ураховуючи, що заява представника відповідача про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, суд уважає за необхідне повернути позивачам у рівних частинах з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ними при поданні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 328, 392, 1216, 1218, 1245, 1261, 1269, 1273, 1274 ЦК України, ст. ст. 200, 211, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , право власності на 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 128,7 кв. м, житловою площею 50,5 кв. м з відповідною частиною господарських будівель та споруд у порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , право власності на 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 128,7 кв. м, житловою площею 50,5 кв. м з відповідною частиною господарських будівель та споруд у зв`язку з ліквідацією колгоспних дворів.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , право власності на 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 128,7 кв. м, житловою площею 50,5 кв. м з відповідною частиною господарських будівель та споруд у зв`язку з ліквідацією колгоспних дворів.

Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , у рівних частинах сплачений в АТ КБ «ПриватБанк» за реквізитами: рахунок отримувача UA0025645, отримувач коштів ГУК у Черніг.обл/тг м. Носівка/22030101, код класифікації доходів бюджету 22030101, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37972475, судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. відповідно до платіжної інструкції № 0.0..1 від 19 квітня 2023 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Носівська об`єднана територіальна громада в особі Носівської міської ради Чернігівської області, , місцезнаходження: м. Носівка Чернігівської області, вул. Центральна, буд. 20.

Повний текст судового рішення складено 16 червня 2023 року.

Суддя Анатолій КРУПИНА