Провадження № 2/761/3749/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань: Путря Д.В.

представника позивача: Некряча А.В.

відповідача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2023 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, в якому з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог просило стягнути з відповідача у відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 111053,80 грн.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що 21 березня 2021 року о 23 год. 25 хв. по вул. Борщагівська, 115, в місті Києві, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Suzuki Grand Vitara», д.н.з. НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння при виникненні небезпеки для руху або перешкоди яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення із автомобілем марки «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду, у результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Винним у вчиненні ДТП за постановою Солом`янського районного суду и. Києва від 22.03.2021 р. у справі № 760/9287/21 є ОСОБА_1 .

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована у ПрАТ «СК «УНІКА» на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 05.10.2020 р., яке виплатило 241053,80 грн страхового відшкодування за виключенням франшизи, вартості залишків.

Відповідач, як учасник бойових дій, звільняється від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.

31.08.2022 р. МТСБУ виплатило ПрАТ «СК «УНІКА» 130000,00 грн страхового відшкодування, різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою страховим (відшкодуванням) становить 111053,80 грн, що стало підставою для звернення до суду.

У відзиві на позов відповідач заперечує щодо задоволення позову, звертає увагу, що відшкодування збитків від ДТП, учасником якої є учасник бойових дій, покладається на МТСБУ. Вважає, що звіт про визначення вартості матеріального збитку, виготовлений позивачем, є неналежним доказом, до оцінки його залучено не було, ремонтна калькуляція не відповідає дійсності.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просив їх задовольнити.

Відповідач заперечив щодо задоволення позову.

За приписами ч. 1 ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні.

Ухвалою судді від 18.01.2022 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 05.07.2022 р. призначено у цивільній справі №761/45917/21 судову автотоварознавчу експертизу.

Суд, вислухавши пояснення присутніх учасників, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 березня 2021 року о 23 год. 25 хв. по вул. Борщагівська, 115, в місті Києві, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Suzuki Grand Vitara», д.н.з. НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння при виникненні небезпеки для руху або перешкоди яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення із автомобілем марки «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду, у результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Винним у вчиненні ДТП за постановою Солом`янського районного суду и. Києва від 22.03.2021 р. у справі № 760/9287/21 є ОСОБА_1 .

У відповідності з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

За договором добровільного страхування наземних транспортних засобів від 05.10.2020 р., укладеного між ПрАТ «СК «УНІКА» та ТОВ «Порше лізинг Україна», щодо забезпеченого транспортного засобу «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_2 , страхова сума - 459004,00 грн, франшиза 5 %.

Згідно звіту від 02.12.2021 р. про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_2 , виготовленого суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «БВН ЕВ Груп», вартість відновлювального ремонту КТЗ складає 467756,54 грн, ринкова вартість КТЗ може складати 426926,87 грн, вартість матеріального збитку, завданого власнику після аварійного пошкодження КТЗ станоми на 24.03.2021 р. дорівнює без вирахування ВТВ 426926,87 грн.

Згідно страхового акту №00414805 сума страхового відшкодування, яка виплачена ТОВ «Порше лізинг Україна», становить 241053,80 грн (459004,00 грн (страхова сума) - 22950,20 грн (фрашиза)-195000,010 грн (залишкова вартість ТЗ)

Вказані кошти були перераховані ТОВ «Порше лізинг Україна»,, що підтверджується платіжним дорученням від 13.04.2021 р.

Належним доказом у спірних правовідносинах є висновок експерта, ухвалою суду від 05.07.2022 р. призначено у цивільній справі судову автотоварознавчу експертизу.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/111/20688-АВ від 10.05.2023. вартість матеріального збитку, заданого власнику автомобіля «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_2 , у ДТП станом на 21.03.2021 р. дорівнює ринковій вартості цього КТЗ у непошкодженому стані на момент ДТП та складає 418798,69 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_2 , із урахуванням фізичного зносу станом на 21.03.2021 р. складає 416497,05 грн. Оскільки вартість відновлювального ремонту досліджуваного КТЗ «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, після дорожньо-транспортної пригоди, а саме - 21.03.2021, перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, ринкова вартість даного автомобіля (його залишків) не розраховується. В даному випадку слід визначати вартість утилізації КТЗ. Для визначення вартості утилізації транспортного засобу «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_3 необхідно провести окреме розширене дослідження з проведенням демонтажу аварійнопошкоджених складових та перевіркою працездатності (діагностування) вцілілих складників КТЗ, при необхідності провести їх дефектування, в умовах авторизованого підприємства автосервісу автомобілів марки «Toyota», з послідуючим розрахунком ринкової вартості кожного працездатного складника окремо, визначенням їх суми, а також визначенням вартості пошкоджених складових за цінами брухту (окремо чорних металів, окремо кольорових металів, окремо полімерних). При цьому, вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_2 , без урахуванням фізичного зносу станом на 21.03.2021 р. складає 477611,66 грн.

Згідно ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

При перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на поставлені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи (постанова Верховного Суду від 10.05.2018 р. у справі №387/266/17).

Відтак, за висновком експерта вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_2 , без урахуванням фізичного зносу станом на 21.03.2021 р. перевищує страхову суму за договором добровільного страхування від 05.10.2020 р., яка бралась за основу при розрахунках позивача.

Відтак, вказаний висновок експерта не враховується судом при розгляді справи, оскільки ним погіршується становище відповідача у справі.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Така ж позиція викладена у ст. 27 Закону України «Про страхування».

Відповідно до наведених положень, до страховика в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією.

Відповідно до ст. 980 Цивільного кодексу України та ст. 4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Таким чином, Цивільний кодекс України та Закон України «Про страхування» передбачає три види страхування, а саме особисте, майнове та страхування відповідальності. Виходячи із вищезазначеного, можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів.

Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування.

Із правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення з особи, винної у настанні страхового випадку, сум виплаченого страховою компанією страхового відшкодування, викладеного в постанові від 25.12.2013 у справі № 6-112цс13 вбачається, що при розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив наступний правовий висновок: у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). При цьому, перебіг позовної давності не змінюється і він обчислюється від дня настання страхового випадку (ч. 1 ст. 261, ст. 262 ЦК України).

Страхувальник, який отримав майнову шкоду, набув право вимоги відшкодування до заподіювача, але у зв`язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача.

Таким чином, у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме, страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, до ПрАТ «СК «УНІКА» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на підставі ст. 993 ЦК України - в порядку суброгації.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

В постанові Верховного Суду від 15.10.2020 р. у справі №755/7666/19 вказано, що під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Вказана різниця викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме врахуванням франшизи та зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Згідно з підпунктом г) пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону.

ОСОБА_1 користується пільгами, встановленими законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, а отже МТСБУ проведено відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої є ОСОБА_1 , в межах страхової суми, яка була чинною на час події, що складає 130000,00 грн. Вказані кошти згідно платіжного доручення №933371 від 3108.2022 р. були перераховані МТСБУ на рахунок ПрАТ «СК «УНІКА» .

Відтак, різниця між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування становить 111 053 грн. 80 коп.

Надаючи оцінку наданим доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в розмірі 111 053 грн. 80 грн.

Згідно ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі - 2684,00 грн. (які позивач мав би сплатити при зверненні до суду з ціною позову 113737,80)

Керуючись ст.ст. 22, 980. 993,1194 ЦК України, ст.ст. 3-5,12-13, 76-92, 95, 137, 141, 211, 223, 258-259, 268, 264-265, 272-273, 352, 354-355, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» у відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, грошові кошти в сумі - 111 053 грн. 80 коп. та судовий збір у розмірі - 2684,00 грн., а всього в розмірі - 113 737 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення, але не пізніше закінчення строку карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквизити сторін:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА», , адреса м.Київ, вул..О.Теліги, 6, літ.В.

Відповідач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повне рішення виготовлено 19.06.2023 р.

Суддя: А.А.Осаулов