Справа № 750/6161/23
Провадження № 2/750/1009/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

секретаря Мойсієнко К.А.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянув у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Рідний дім 14-А» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У травні 2023 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Рідний дім 14-А» засобами поштового зв`язку звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 4142 грн. 52 коп. та стягнення судових витрат.

Обгрунтовано позов тим, що 27 травня 2019 року співвласниками будинку за адресою: АДРЕСА_1 створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Рідний дім - 14-А». 27 червня 2019 року проведено державну реєстрацію об`єднання. ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 та є співвласником житлового будинку за вказаною адресою. Рішенням загальних зборів ОСББ від 11.08.2019 з 1 серпня 2019 року затверджено внески на управління багатоквартирним будинком в розмірі 4,654 грн за 1 кв.м. від загальної площі житлового та нежитлового приміщення для поверхів з 2-го та вище; 4,254 грн за 1 кв.м. від загальної площі житлового та нежитлового приміщення для 1-го поверху. Рішенням загальних зборів ОСББ від 20.02.2021 з 01 березня 2021 року затверджено внески на утримання багатоквартирного будинку в розмірі: 6,50 грн. за кв.м. від загальної площі житлового та нежитлового приміщення з 2-го поверху та вище; 6,10 грн. за кв.м. від загальної площі житлового та нежитлового приміщення 1-го поверху. Позивач у своєму позові зазначає, що відповідач після підвищення розміру внеску на утримання будинку не здійснювала в повному обсязі оплату за надані позивачем послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 4142 грн. 52 коп., яка нею в добровільному порядку не погашена.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 травня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.

Відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на їх необгрунтованість та безпідставність.

Представник позивача надіслав до суду відповідь на відзив, в якому заперечував щодо доводів відповідача та підтримав заявлені позовні вимоги.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позов підтримує.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Зокрема, представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що відповідач не є власником квартири АДРЕСА_2 , а є квартиронаймачем згідно ордеру, на підставі якого її сім`ю було вселено в дану квартиру. Таким чином, відповідач має обов`язок сплачувати квартплату та плату за комунальні послуги відповідно до ст.ст. 66, 67 ЖК України. Відповідач була згодна з тарифами, затвердженими рішення зборів ОСББ від 11.08.2019, що діяли з 1 серпня 2019, оскільки вони відповідали розміру наданих житлово-комунальних послуг, обов`язок щодо сплати яких відповідач має в силу закону. Рішенням загальних зборів ОСББ від 20.02.2021 з 01 березня 2021 року затверджено внески на утримання багатоквартирного будинку в значно більшому розмірі у зв`язку з включенням нових статей витрат, а саме: витрат на відеоспостереження і зв`язок та витрат на утеплення будинку. Представник відповідача зазначає, що відповідач, не будучи власником квартири, не має обов`язку сплати внесків на утримання будинку, оскільки не є співвласником багатоквартирного будинку. Окремого договору на оплату житлово-комунальних послуг з відповідачем не укладалося, а тому відповідач не має заборгованості зі сплати спожитих житловокомунальних послуг, оскільки оплачувала їх у розмірі, встановленому попереднім рішенням ОСББ.

Заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступне.

27 травня 2019 року співвласниками будинку за адресою: АДРЕСА_1 створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Рідний дім - 14-А». 27 червня 2019 року проведено державну реєстрацію об`єднання.

З протоколу установчих зборів ОСББ від 27.05.2019 вбачається, що відповідач участі у цих зборах не приймала, щодо квартири АДРЕСА_2 зазначено, що володільцем квартири є ОСОБА_2 на підставі ордеру № 86 від 12.11.2009 (а.с. 21-32).

Представником відповідача додано до матеріалів справи копію ордеру на жиле приміщення, а саме на квартиру АДРЕСА_2 , що був виданий Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради ОСОБА_3 на сім`ю з п`яти осіб, зокрема і на його дружину - відповідача по справі.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру з прав власності на нерухоме майно, право власності на квартиру АДРЕСА_2 не зареєстровано.

Таким чином, наявними у матеріалах справи доказами спростовуються доводи позивача, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 .

Згідно протоколу № 2 рішенням загальних зборів ОСББ від 11 серпня 2019 року з 1 серпня 2019 року затверджено внески на управління багатоквартирним будинком в розмірі 4,654 грн за 1 кв.м. від загальної площі житлового та нежитлового приміщення для поверхів з 2-го та вище; 4,254 грн за 1 кв.м. від загальної площі житлового та нежитлового приміщення для 1-го поверху (а.с. 34-37).

Відповідно до протоколу № 6 рішенням загальних зборів ОСББ від 20.02.2021 з 01 березня 2021 року затверджено внески на утримання багатоквартирного будинку в розмірі: 6,50 грн. за кв.м. від загальної площі житлового та нежитлового приміщення з 2-го поверху та вище; 6,10 грн. за кв.м. від загальної площі житлового та нежитлового приміщення 1-го поверху.

У кошторисних витратах на 2022 рік у статті витрат включено витрати на відеоспостереження і зв`язок та витрати на утеплення будинку, чого не було передбачено у кошторисі витрат на період з 10 серпня по 31 грудня 2019 року, тобто відбулося збільшення розміру внеску на утримання багатоквартирного будинку (а.с. 33, 52, 53).

З акту звіряння взаємних рахунків за період з 01.08.2019 по 01.04.2023, наданого позивачем до позовної заяви і який не підписаний обома сторонам, слідує, що ОСОБА_2 систематично сплачувала нараховані по квартирі АДРЕСА_3 , в тому числі з березня 2021 року у збільшеному розмірі, проте з серпня 2022 року стала сплачувати нараховані до оплати суми у розмірі внесків, що були затверджені рішенням загальних зборів ОСББ від 11 серпня 2019 року та діяли з 1 серпня 2019 року (а.с. 70-71).

В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що ОСОБА_2 не є власником житла та співвласником багатоквартирного будинку, а тому не повинна нести витрати на утримання будинку, а зобов`язана сплачувати комунальні послуги. Оскільки збільшення розміру внеску пов`язане з послугами, що не відносять до комунальних згідно Закону України «Про житлово комунальні послуги», а окремого договору між ОСББ та відповідачем не було укладено, а тому заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг у неї немає.

За положеннями частини другої статті 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих і нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 2866-III, згідно зі статтею 1 якого, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону № 2866-III основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Згідно зі статтею 10 Закону № 2866-III вищим органом управління об`єднання є загальні збори, до виключної компетенції яких відноситься, зокрема затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

Статтею 15 Закону № 2866-III співвласник зобов`язаний, зокрема виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Обов`язок співвласників виконувати рішення зборів співвласників визначений і у частині 1 статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі - Закон №417-VIII).

Згідно зі статтею 23 Закону № 2866-III внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

За частиною другою статті 10 Закону № 417-VIII до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком.

За змістом частин першої-третьої статті 12 Закону № 417-VIII витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку та інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом, входять до складу витрат на управління багатоквартирним будинком та, за загальним правилом, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належної їм квартири (нежитлового приміщення) та спільного майна, а також членства в ОСББ.

Таким чином, прийняті відповідно до статуту рішення загальних зборів об`єднання з питань управління багатоквартирним будинком є обов`язковими для усіх власників квартир (нежитлових приміщень) у багатоквартирному будинку, які одночасно є співвласниками спільного майна такого будинку та зобов`язані його утримувати в силу прямої норми статті 322 Цивільного кодексу України та частини 2 статті 7 Закону № 417-VIII.

Як встановлено судом, відповідач не є власником житлового приміщення, а саме квартири АДРЕСА_2 , а отже вона не є і співвласником спільного майна цього будинку.

Відповідач є квартиронаймачем, житлове приміщення АДРЕСА_2 надано сім`ї відповідача для проживання згідно ордеру Виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 86, виданого 12.11.2009 на підставі рішення МВК № 299 від 30.10.2009.

Чинне законодавство визначає, що внески ОСББ не є житлово-комунальною послугою у розумінні вимог ч. 2 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою однозначно передбачено: не є предметом регулювання цього Закону відносини, що виникають між співвласниками, а також між співвласниками та об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку при забезпеченні потреб співвласників шляхом самозабезпечення відповідно до статті 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

У відповіді на відзив на позовну заяву представник позивача зазначив, що позивач в даних правовідносинах керується також вимогами ч. 4 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року № 417-VIII, яким передбачено, що зобов`язання із здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком у разі здачі в найм (оренду) квартир та/або нежитлових приміщень державної або комунальної власності несуть наймачі (орендарі) таких квартир та/або приміщень.

Суд при розгляді даної справи враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 02.09.2020 у справі №906/884/19, в якій зазначено, що стосується орендаря приміщень, то частиною четвертою статті 12 Закону № 417-VIII дійсно передбачено, що зобов`язання зі здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком у разі здачі в найм (оренду) квартир та/або нежитлових приміщень державної або комунальної власності несуть наймачі (орендарі) таких квартир та/або приміщень. У той же час Верховний Суд констатує, що визначаючи зобов`язання орендарів зі здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком, чинне законодавство не передбачає механізму реалізації такого зобов`язання, у тому числі механізму захисту прав об`єднання співвласників, зокрема не встановлює для ОСББ права примусового стягнення відповідних коштів з орендарів у судовому порядку, передбачаючи таке право лише щодо співвласників майна (частина 6 статті 13, Закону № 2866-III).

Верховний Суд у вказаній постанові прийшов до висновку, що з урахуванням приписів статті 511 Цивільного кодексу України, прийняті відповідно до статуту рішення ОСББ є обов`язковими тільки для співвласників майна багатоквартирного будинку та самі по собі не встановлюють жодних зобов`язань для осіб, які не є власниками приміщень в такому будинку, у тому числі для орендарів нерухомого майна.

Згідно із частиною 1 статті 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного та громадського житлового фонду здійснюється згідно з договором найму жилого приміщення.

Статтею 68 ЖК України передбачено обов`язок наймача своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

При цьому, звертаючись до суду з даним позовом, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Рідний дім 14-А» просить стягнути з відповідача заборгованість саме за житловокомунальні послуги в розмірі 4142 грн. 52 коп., а не внески на управління багатоквартирним будинком і розрахунок боргу здійснений не з вартості наданих житлово-комунальних послуг, а з розміру затверджених рішеннями ОСББ внесків для співвласників багатоквартирного будинку.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про житлово комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

В той же час, ч. 2 ст. 2 Закону України «Про житлово комунальні послуги» передбачено, що не є предметом регулювання цього Закону відносини, що виникають між співвласниками, а також між співвласниками та об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку при забезпеченні потреб співвласників шляхом самозабезпечення відповідно до статті 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Оскільки відповідач не є власником житлового приміщення та співвласником багатоквартирного будинку, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що позивач має борги за надані житлово-комунальні послуги, які вона має обов`язок сплачувати як квартиронаймач, а також враховуючи позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 02.09.2020 у справі № 906/884/19, згідно якої рішення ОСББ є обов`язковими тільки для співвласників майна багатоквартирного будинку та самі по собі не встановлюють жодних зобов`язань для осіб, які не є власниками приміщень в такому будинку, а тому підстав для задоволення позову суд не знаходить.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 81, 83, 133, 141, 258, 259, 265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

у задоволенні позову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Рідний дім 14-А» (місцезнаходження юридичної особи: вул. Курсанта Єськова, 14-А, м. Чернігів; ідентифікаційний код юридичної особи - 43082521) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 16.06.2023.

Суддя