Справа №295/8356/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Чішман Л.М.,

розглянувши заяву представника позивачів про забезпечення позову у справі за позовом представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Омельчука Миколи Миколайовича до ОСОБА_4 , третя особа на стороні позивачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ТОВ «Керуюча Компанія» Домком-Житомир» про стягнення матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачів звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивачів майнову шкоду, завдану залиттям квартири в розмірі 148957,00 грн., що в рівних частинах щодо кожного позиваа становить по 49652, 33 грн, а також судові витрати, що складаються з судового збору, витрат на проведення експертного дослідження та витрат на правничу допомогу.

Ухвалою суду від 22.08.2023 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 04.12.2023 року у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам «Центру будівельних та земельних експертиз».

14.12.2023 року представником позивачів подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій останній просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 .

Дослідивши заяву, матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З аналізу статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як роз`яснено в п.п. 1, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог у справі.

У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 754/4437/18 (провадження № 61-47464св18) зроблено висновок про те, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція висловлена і у постанові Верховного Суду від 28 серпня 2019 року у справі №367/246/18 (провадження №61-46301св18).

У постанові від 13.01.2020 року по справі № 922/2163/17 Верховний Суд вказав, що в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Судом встановлено, що до заяви про забезпечення позову представником позивачів долучено скріншоти оголошення з продажу належної відповідачу квартири АДРЕСА_1 . Таке оголошення № ID 27887913 розміщене 01.12.2023 року на інтернет-сайті з продажу всіх типів нерухомості «Дім.Рія».

Представник позивачів зазначив, що дії відповідача з продажу належної йому квартири можуть утруднити або взагалі унеможливити як проведення призначеної судом експертизи, так і ускладнити чи унеможливити виконання рішення у випадку задоволення позову.

Враховуючи, що предметом спору є стягненняз відповідача на користь позивачів майнової шкоди, завданої залиттям квартири, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим як призначеної судом експертизи, так і виконання рішення суду в разі задоволення позову, накладення арешту на належну відповідачу квартиру викликана необхідністю нівелювання реальної загрози невиконання чи утруднення виконання очікуваного позивачами судового рішення по справі, а своєчасне невжиття таких заходів може стати перешкодою для належного та повного захисту і відновлення порушених цивільних прав позивачів, у зв`язку з тим, що належна ОСОБА_4 квартира може бути безперешкодно відчужена на користь третіх осіб, і в такому випадку, проведення призначеної судом експертизи та в подальшому звернення стягнення за рішенням суду буде неможливо, суд дійшов висновку, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на таку квартиру є обґрунтованим проте, враховуючи співмірність заявлених позовних вимог, забезпечуючи збалансованість інтересів сторін, суд задовольняє подану заяву частково.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт наквартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , в межах суми позовних вимог 148957,00 грн.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали негайно направити до Департаменту реєстрації Житомирської міської ради - для виконання та сторонам по справі - для відома.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 15 грудня 2023 року.

Суддя Л.М. Чішман