Дата документу 13.12.2023
Провадження № 2/334/3691/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

13 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя Коломаренко К.А., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3

про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

10 листопада 2023 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_4 , за підписом представника адвоката Мінасової Г.М., до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності, в якій позивач просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на житловий будинок АДРЕСА_1 за літерою «А», загальною площею 137,5 кв.м., житловою 97 кв.м., допоміжною 40,5 кв.м., погрібом під будинком А2, площею 7,3 кв.м., сарай 18,9 кв.м., вбиральню 1 кв.м., літню кухню площею 12,3 кв.м., погрібом з шийкою площею 21 кв.м., гараж площею 20,7 кв.м., гараж 26,7 кв.м., оглядова яма площею 9,4 кв.м.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено та передано судді Коломаренко К.А.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.11.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності, залишено без руху, запропоновано заявнику виправити недоліки протягом п`яти днів з дня отримання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та роз`яснено, що в іншому випадку заява вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Всі недоліки позовної заяви повно викладено в указаній ухвалі суду. Про наслідки невиконання вимог ухвали позивача попереджено.

Ухвала Ленінського районного суду м. Запоріжжя була отримана представником позивача адвокатом Мінасовою Г.М. в приміщенні суду наручно 04.12.2023 року, про що свідчить розписка, яка міститься в матеріалах справи.

Станом на 13.12.2023 року ухвала про залишення позовної заяви без руху від 15.11.2023 року не виконана, з заявами про продовження процесуального строку, визначеного судом, неможливість виконати ухвалу суду з поважних причин позивач або його представник до суду не зверталися.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України цивільне судочинство ґрунтується на принципі диспозитивності відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до загальних норм процесуального Кодексу права та обов`язки сторін є рівними і сторони спору мають право на справедливий суд та обов`язок сприяти суду у справедливому розгляді справи шляхом добросовісної поведінки та надання доказів.

Добросовісність учасників судового процесу зокрема полягає у тому, щоб при обізнаності з судовими процедурами, правами та обов`язками, правилами поведінки, виконувати усі правила та приймати заходи до обізнаності про хід судового процесу при дотриманні судовими органами обов`язку проінформувати про такі процедури та процедурні рішення.

Такі висновки також виклав Верховний Суд в постанові від 31 січня 2019 року в справі №753/21967/15-ц.

Також, слід зазначити, що саме звернення особи до суду з позовною заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала позовну заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання позивачем умов реалізації права на звернення до цього суду з позовною заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

З огляду на викладене суддя може вирішити питання про відкриття, повернення чи відмову у відкритті провадження по справі, яка не була належним чином оформлена та містила недоліки, лише після їх усунення. При цьому у ЦПК України відсутні винятки з указаного порядку.

Здійснивши аналіз норм законодавства, можна зробити висновок, що особа, яка подала позовну заяву, наділена низкою процесуальних прав та обов`язків. Зокрема, в разі подання особою позовної заяви оформленої з порушенням вимог статей 175 і 177 ЦПК України, або без сплати судового збору за подання такої позовної заяви суддя зобов`язаний постановити ухвалу про залишення позову без руху із зазначенням його недоліків.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Станом на 13.12.2023 року недоліки заяви позивачем протягом тривалого часу не усунуті. Суд також враховує, що ухвала Ленінського районного суду м. Запоріжжя була отримана наручно в приміщенні суду представником позивача, що є підтвердженням втрати позивачем процесуальної заінтересованості у подальшому русі даної справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія заяви залишається в суді.

Згідно з ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

З урахуванням того, що у встановлений судом строк недоліки, зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, позивачем не усунуто, суд вважає за необхідне визнати позовну заяву неподаною і повернути позивачу.

Позивачу необхідно роз`яснити, що він не позбавлений права повторно звернутись до суду із указаною заявою за умови подання заяви, яка б відповідала вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності - вважати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити позивачу, що згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Після набрання судовим рішенням законної сили, направити заяву з усіма доданими до неї матеріалами заявнику.

Суддя: Коломаренко К. А.