Провадження №2-о/521/627/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Роїка Д.Я.,

за участю секретаря - Каліної П.О.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали заяви ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гарської Вікторії Валеріївни, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява представника ОСОБА_1 , -адвоката Дідик С.В. за участю заінтересованої особи - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гарської Вікторії Валеріївни, про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складено відповідний актовий запис № 4729 від 03 травня 2023 року, однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 починаючи з березня 2018 року.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 . Після її смерті заведена спадкова справа за № 24/2023 щодо майна ОСОБА_3 . Заявниця вказувала, що після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 , вона з ОСОБА_3 , яка тяжко хворіла, проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільний бюджет та витрати на харчування, лікування, оплату комунальних платежів. ОСОБА_3 ніколи не мала ані чоловіка, ані дітей, батьки її давно вмерли та вона через хворобу потребувала догляду у зв`язку з чим, ОСОБА_1 переїхала проживати до неї у березні 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , де і проживали однією сім`єю по день смерті останньої, тобто понад п`ять років поспіль. Таким чином, заявниця вважає, що вона є єдиним спадкоємцем за законом, у зв`язку з чим, 24 травня 2023 року вона звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гарської В.В. із заявою про прийняття спадщини. Однак, листом приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гарської В.В. від 30 травня 2023 року № 130/02-14 повідомлено, зокрема, що ОСОБА_1 неможливо встановити як спадкоємця після ОСОБА_3 , оскільки не надано документів, що свідчили б про наявність у заявниці прав на спадкування після померлої особи.Таким чином, ОСОБА_1 вимушена звернутись до суду з даною заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, зокрема, для прийняття спадщини після ОСОБА_3 .

Разом з цим, матеріали справи містили клопотання представника ОСОБА_1 про витребування у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гарської В.В. належним чином засвідчених копій матеріалів спадкової справи № 24/2023 щодо майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2023 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в судовому засіданні на 10 листопада 2023 року та вирішено питання про витребування доказів.

08 листопада 2023 року від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гарської В.В. на виконання ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2023 року до суду надійшли копії матеріалів спадкової справи № 24/2023 щодо майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В судовому засіданні заявник та її представник підтримали заяву та просили задовольнити її в повному обсязі.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду заяви була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, однак, надіслала до суду заяву, в якій повідомила, що заперечень щодо змісту заяви ОСОБА_1 не має та просила розглядати справу за її відсутності.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 1 статті 316 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , видане 03 травня 2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одесса).

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходились в близьких дружніх відносинах, ходили один до одного в гості, святкували свята разом, їздили відпочивати, що підтверджується спільними фотографіями з різних періодів часу, за різних обставин, під час застіль та святкувань. Те, що на доданих фотографіях дійсно зоображена ОСОБА_3 , підтверджується її фотографією з паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 16 травня 1997 року Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області.

В 2008 році ОСОБА_3 захворіла судинно-мозговою недостатністю та церебральним атеросклерозом, який перейшов у хронічну форму та постійно загострювався, від чого і померла остання, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 303 від 02 травня 2023 року та довідкою про причину смерті № 303 від 02 травня 2023 року, видані Комунальним некомерційним підприємством "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 15".

ОСОБА_3 не мала ані чоловіка, ані дітей, була зареєстрована та проживала одна у своєму житлі за адресою: АДРЕСА_1 . Те, що ОСОБА_3 не мала сім`ї, підтверджується ордером на житлове приміщення № 1004 серії ИР від 24 жовтня 1990 року, виданий Виконавчим комітетом Іллічівської районної ради народних депутатів міста Одеси, в якому в графі "Склад сім`ї" не зазначено жодної особи. У свідоцтві про право власності на житло від 26 жовтня 1995 року, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів, у графі "та членам його сім`ї" теж відсутні будь-які особи. Реєстрація місця проживання ОСОБА_3 за вказаною адресою підтверджується відміткою у вищезазначеному паспорті громадянина України.

ОСОБА_1 була заміжня за ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 , видане 25 червня 1983 року, однак, останній помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , видане 17 березня 2018 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Переживаючи стрес через смерть чоловіка та виходячи з безпорадного стану ОСОБА_3 , заявниця переїжджає до ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Важкий стан здоров`я ОСОБА_3 підтверджується висновком магнитно-резонансної томографії Лікувально-діагностичного центру Міжнародного інституту біологічних систем від 20 квітня 2022 року. У зв`язку з чим, ОСОБА_3 призначали дороговартісні медичні препарати, які купляла та оплачувала ОСОБА_1 , що підтверджується лікарським рецептом на препарати та чеками на відповідні ліки.

ОСОБА_3 із джерел доходу мала тільки пенсію за віком, що складала в середньому 3300 гривень/місяць станом на 2019 рік, що підтверджується довідкою про доходи особи № 781773/212, видана Малиновським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Одесі в Одеській обл.

У заявниці та ОСОБА_3 був спільний бюджет, однак, більшу частину витрат взяла на себе ОСОБА_1 , що підтверджується, зокрема, квитанціями про оплату комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 за 2018-2023 роки, де у графі "Відправник" зазначено прізвище, ім`я та по батькові ОСОБА_1 , вказано банківську картку, що належить ОСОБА_1 , у графі "код платника" зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 .

Те, що зазначена в доданих квитанція банківська картка дійсно належить ОСОБА_1 , підтверджується довідкою Акціонерного товариства "Приватбанк" від 04 вересня 2023 року № TI5U8M1FM1MFPMMF.

ОСОБА_1 було укладено договір (доручення) з ОСОБА_5 від 01 березня 2018 року, де заявниця доручила останній сплачувати комунальні та експлуатаційні послуги за адресою: АДРЕСА_1 за її рахунок та від її імені.

Оскільки ОСОБА_3 була одинокою людиною, ОСОБА_1 повністю займалась організацією та оплатою проведення її поховання, а також кремуванням останньої, що підтверджується довідкою на одержання та підпоховання праху № 5417, видана Комунальним підприємством спеціалізованого підприємства комунально-побутового обслуговування Одеський крематорій, договором-замовлення на організацію та проведення поховання № 106590 від 04 травня 2023 року, та рахунком з ритуальної служби від 04 травня 2023 року.

24 травня 2023 року, після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гарської В.В. із заявою про прийняття спадщини. Однак, листом приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гарської В.В. від 30 травня 2023 року № 130/02-14 повідомлено, що заведено спадкову справу за № 24/2023 щодо майна ОСОБА_3 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 72649593 від 30 травня 2023 року, але ОСОБА_1 неможливо встановити як спадкоємця після ОСОБА_3 , оскільки не надано документів, що свідчили б про наявність у заявниці прав на спадкування після померлої особи.

Місце проживання ОСОБА_3 значилось зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , а місце проживання ОСОБА_1 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 . Але фактично вони проживали разом за зареєстрованим місцем проживання померлої з 2018 року по день смерті останньої, тобто більше 5 років поспіль, що підтверджується актом про фактичне проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 від 20 жовтня 2023 року.

Як вбачається з довідки від 09 листопада 2023 року, виданої сімейним лікарем Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 16" Одеської міської ради - ОСОБА_6 , оскільки ОСОБА_3 була хворою людиною, на прийом до лікаря її завжди супроводжувала ОСОБА_1 , остання оплачувала всі витрати на лікування ОСОБА_3 , а свідком їх спільного проживання неодноразово був зазначений сімейний лікар.

Усі зазначені у заяві ОСОБА_1 обставини у судовому засіданні підтвердили свідки:

ОСОБА_6 , місце проживання значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_5 , місце проживання значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_4 ;

ОСОБА_7 , місце проживання значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_5 ;

ОСОБА_8 , місце проживання значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_6 .

Вирішуючи питання про встановлення факту, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до пункту 1 статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно зі статтею 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, право на спадщину за законом почергово отримують особи, які вказані в статтях 1261-1265 ЦК України.

Частиною 1 статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1264 ЦК України встановлено, що в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до частин 2, 3 статті 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з частиною 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/95 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Згідно з пунктом 3.22 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

У пункті 21 постанови Пленуму ВСУ № 7 роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини 2 статті 3 СК України. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у пункті 2 постанови Пленуму ВСУ № 7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з березня 2018 року проживала однією сім`ю разом з ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 , не менш як п`ять років на день смерті останньої, що підтверджується показами свідків у судовому засіданні та всіма вищевказаними доказами.

Враховуючи, що встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини необхідне заявнику для реалізації права на оформлення спадкового майна, заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 3, 4 СК України, статтями 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1223, 1258, 1264, 1268 ЦК України, статтями 4, 293, 315, 316 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гарської Вікторії Валеріївни, про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складено відповідний актовий запис № 4729 від 03 травня 2023 року, однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 починаючи з березня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: Роїк Д.Я.