Справа № 367/4455/22
Провадження №2/367/2832/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

05 червня 2023 року м.Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Чернової О.В.,

за участі секретаря Шлейко В.Ю.,

представника позивача Тищенко К.О.,

представника відповідача Самойленко А.В.,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в залі судових засідань в м. Ірпінь цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

26.10.2022 року позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.07.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №800002088, згідно якого банк надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 65000,00 дол. США.

Відповідно до протоколу №53/1381 від 17.08.2021 АТ «Альфа-Банк» по кредиту проведено реструктуризацію кредитів в іноземній валюті з частковим/або повним прощенням кредитної заборгованості боргу згідно вимог п.7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування».

Зазначає, що позивач свої зобов`язання виконав, надавши грошові кошти ОСОБА_1 , а відповідач у порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 23.08.2022 року має заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом 303377,63 грн., по відсотках 52525,42 грн.

Вказує, що, зважаючи на невиконання відповідачем зобов`язання стосовно умов повернення кредиту, банк вправі вимагати дострокового виконання зобов`язання з повернення кредиту та стягнення з відповідача заборгованості по кредиту, заборгованості по відсоткам, пеню за невиконання умов договору, тому просить суд стягнути із ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість у розмірі 355903,05 грн., а саме, - за кредитом 303377,63 грн., по відсотках 52525,42 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 5338,55 грн.

Представник відповідача адвокат Самойленко А.В. подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні та стягнути з позивача витрати на правничу допомогу, мотивуючи свою позицію тим, що 10.10.2007 року між ЗАТ «Альфа-банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №800002088 (враховуючи зміни, внесені договорами про внесення змін та доповнень №1 від 10.06.2009 та №2 від 10.06.2010), за умовами якого відповідач зобов`язаний в порядку, передбаченому кредитним договором, повернути банку до 10.10.2022 року кредит у розмірі 65000,00 доларів США.

10.10.2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та поручителем ОСОБА_2 було укладено договір поруки №800002088-П.

Зазначає, що у зв`язку із фінансово-економічною кризою та російською агресією у відповідача утворилась заборгованість, у зв`язку з чим, 21.12.2015 ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з вимогою стягнення заборгованості за кредитним договором №800002088 від 10.10.2007 р., позовні вимоги якого задоволено на користь позивача. Отже, у позивача відсутні правові підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором №800002088 від 10.10.2007 р.

23.04.2021 року набрав чинності Закон України №1381-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» (далі- Закон №1381-ІХ). У зв`язку з чим відповідач скористався можливістю реструктуризації боргу за кредитом та відповідно до п.7 підпункту 16 розділу ІV Закону №1381-ІХ звернувся 14.06.2021 до позивача з запитом про надання всієї інформації щодо кредиту, платежів, поточним та іншим заборгованостям, та чи підлягає реструктуризації заборгованість за відповідачем. Однак банк проігнорував вимогу ОСОБА_1 , надавши відповідь на іншу тему, підмінивши суть запиту та звернення.

21.07.2021 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , не отримавши відповідь, були змушені звернутися до позивача із заявою про проведення реструктуризації, здійснення обчислення та розрахунків розміру заборгованості після реструктуризації та надіслання інформації про зміну зобов`язань за результатами.

20.09.2021 відповідач отримав листа від АТ «Альфа-банк» з інформацією щодо результатів проведеної реструктуризації та Додаток 1 до кредитного договору №800002088-ZUR від 23.07.2021. Не погодившись із результатами розрахунку заборгованості, 18.10.2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до банку із заявою про відмову від реструктуризації.

Зазначає, що проведення реструктуризації боргу є правом боржника, тому він може відмовитися від неї, оскільки сторони не досягли згоди із істотних умов, відмова від реструктуризації не змінює статус кредитора, як стягувача заборгованості, не наносить йому ніяких збитків, не відміняє зобов`язань відповідача та поручителя по виплаті заборгованості за кредитом згідно рішення суду, а тому вважає, що відповідач не порушує прав та інтересів позивача.

Вказує, що від позивача не надходило пропозицій укласти новий кредитний договір чи договір про внесення змін та доповнень до договору №800002088 від 10.10.2007, вважає новий кредитний договір №800002088-ZUR від 23.07.2021 неукладеним, зміни до існуючого кредитного договору, такими, що не відбулись, а тому позицію позивача щодо проведення реструктуризації вважає безпідставною.

Також зазначає, що на підставі договору поруки №800002088-П від 10.10.2007 відповідач звернувся до поручителя ОСОБА_2 із заявою взяти на себе зобов`язання по заборгованості, що виникла по кредитному договору, тому на підставі наявності заборгованості згідно судового рішення ОСОБА_2 , було подано заяву до Господарського суду Київської області про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність з метою реструктуризації боргу у порядку, передбаченому Книгою 4 Кодексу України з процедур банкрутства, з урахуванням особливостей, визначених п.5 його Прикінцевих та перехідних положень. Під час розгляду справи банк заперечив проти проведення реструктуризації за кредитним договором, оскільки проведено реструктуризацію за заявою від 23.07.2021 року, проте доказів цього не надав. Господарським судом було встановлено відсутність перешкод для проведення процедури реструктуризації за умов Кодексу України з процедур банкрутства і 02.12.2021 року ухвалою суду було затверджено план реструктуризації зобов`язань, які виникли за кредитним договором №800002088 від 10.10.2007 року. 05.09.2022 року ухвалою господарського суду було визнано виконаним план реструктуризації за кредитним договором №80002088 від 10.10.2007 року, що означає виконання зобов`язань перед кредитором в повній мірі.

Звертає увагу, що ухвала не була оскаржена позивачем, а тому станом на 05.09.2022 року відсутні будь-які непогашені зобов`язання за кредитним договором, оскільки поручитель виконав зобов`язання за кредитним договором, що були реструктуризовані за спецпроцедурою неплатоспроможності боржника. Також внаслідок цього було знято іпотечне обтяження, яке є похідним від основного кредитного договору та діє до повного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором.

Крім того, зазначив, що банком неправомірно зараховані платежі, сплачені ОСОБА_2 на виконання плану реструктуризації за кредитним договором №800002088 від 10.10.2007, в рахунок погашення заборгованості за договором №800002088-ZUR від 23.07.2021 року

Представником позивача адвокатом Тищенко К.О. подано пояснення на відзив, в якому вважала поданий відповідачем відзив таким, що не ґрунтується на законі, наполягала на задоволенні позову.

Зазначила, що належним і допустимим доказом у справі є копія меморіального ордеру №5242 від 10.10.2007, за яким відбулася видача кредиту за кредитним договором №800002088 від 10.10.2007 року, та меморіальний ордер є первинним бухгалтерським документом, який підтверджує факт видачі кредитних коштів в сумі 65000,00 дол. США з рахунку, на якому обліковується сума наданого ОСОБА_1 довгострокового кредиту за кредитним договором №800002088 готівкою через касу банку.

Зазначає, що відповідно до протоколу №53/1381 від 17.08.2021 року АТ «Альфа-Банк» по кредиту було проведено реструктуризацію кредитів в іноземній валюті з частковим/або повним прощенням кредитної заборгованості боргу згідно п.7 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» та 20.09.2021 за вих.№81459-34-б/б було направлено інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації із новим графіком погашення відповідно до договору.

Звертає увагу, що позивач свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконав в повному обсязі, ознайомивши його з умовами кредитування, сукупною вартістю кредиту та надав кредитних коштів на задоволення споживчих потреб, а власноручний підпис відповідача свідчить, що він згоден зі всіма умовами і зобов`язується виконувати зазначені умови належним чином. Проте, відповідач, як передбачено Законом України «Про захист прав споживачів», не скористався правом відкликання протягом 14 календарних днів згоди на укладення договору без пояснення причин та не повернув отримані кошти. Вважає договір укладеним та зобов`язання таким, що має виконуватися належним чином.

Крім того, заперечив щодо стягнення витрат на правову допомогу в цілому та у заявленому розмірі.

Представник відповідача адвокат Самойленко А.В. та відповідач подали заперечення на пояснення представника позивача, в яких не погодилися із викладеним у поясненнях представника позивача, просили відмовити у задоволенні позову. Зазначили, що копія меморіального ордеру від 10.10.2007 року є неналежним доказом видачі коштів і не є документом, що доводить видачу коштів за кредитним договором, а саме заява на видачу готівки є первинним документом, який підтверджує факт надання банком та факт отримання позичальником готівкових кредитних коштів, тому і є основною підставою для розрахунків, порядок яких визначається кредитним договором.

Позивачем не надано суду копію кредитного договору від 23.07.2021 року. Як зазначається, договір укладено 23.07.2021 року, а гроші видані 10.10.2007 року, тому вважає, що банк не надав суду докази договорів, на які опирається у позові, доповнень до них, доказів видачі кредитних коштів 23.07.2021 року.

Відповідачем не заперечується факт звернення до позивача із заявою про проведення реструктуризації за нормами Закону №1381-ІХ.

Проте, твердження позивача про те, що на момент подачі заяви про реструктуризацію за Законом №1381-ІХ відповідач був ознайомлений з усіма істотними умовами кредиту є невірним, оскільки на той момент лишалися невідомими головні істотні умови, а саме розмір зобов`язання після реструктуризації та графік погашення (щомісячний платіж). На заяву відповідача про отримання інформації по кредиту до подання заяви про реструктуризацію ґрунтовної відповіді по суті не було надано, отже відповідач був поставлений у невигідне становище.

По факту та по суті: відповідач заявив про бажання отримати оферту від Позивача для розгляду та вивчення з подальшим акцептуванням, в разі прийнятності. Тож, вважає твердження позивача щодо відсутності порушення Закону України «Про захист споживача» хибними.

Звертають увагу, що наведені позивачем обґрунтування щодо погодження відповідачем із умовами договору, обізнаності про істотні умови, підписання усіх документів по кредиту стосується виключно кредитного договору №800002088 від 10.10.2007 р., а не договорів №800002088 та №800002088-ZUR від 23.07.2021 р., які не укладалися.

Зазначають що позивач не надав ніяких договорів про внесення змін та доповнень до кредитного договору від 10.10.2007 року, як передбачено ст.ст.13, 17 Закону України «Про споживче кредитування», а відповідач нічого не підписував, окрім заяви про відмову від реструктуризації після отримання інформації про розмір реструктуризованого зобов`язання, а про кредитні договори №80002088 та №800002088-ZUR від 23.07.2021 р., на яких будує свій позов позивач, ніякої згоди досягнуто не було та не було запропоновано їх укласти з боку позивача.

Також, посилаючись на процедуру банкрутства за законом №1382-ІХ, звертають увагу, що після винесення господарським судом ухвали по справі №911/3055/21 від 02.12.2021 р. про відкриття провадження про неплатоспроможність та затвердження плану реструктуризації заборгованість за кредитним договором №800002088 від 10.10.2007 р. перед банком АТ «Альфа банк» складала - 489 205, 96 грн.

Тому фінансовий відділ банку мав змінити в обліку розмір заборгованості за цим кредитним договором, проте із виписки по рахунку цього не вбачається, сплачені на погашення заборгованості за процедурою неплатоспроможності кошти зараховані на погашення договору №800002088-ZUR, що є некоректним. Внаслідок чого після 05.09.2022 року та виконання плану реструктуризації боржника і його затвердження господарським судом, у банку помилково обчислювалася сума заборгованості у розмірі 355903,05 грн.

Зазначив, що укладення кредитного договору №800002088 від 10.10.2007 року відповідачем не оспорюється, натомість стягнення за цим договором вже відбулось в судовому порядку, а сама заборгованість була погашена в повній мірі в результаті виконання плану реструктуризації по процедурі неплатоспроможності ОСОБА_2 за ухвалою суду.

Крім того, оскільки ухвалою суду від 05.09.2022 року було знято іпотечне обтяження за кредитним договором згідно п.8.1 ст.8 «Строк дії та інші умови договору» Іпотечного договору №800002088-И від 10.10.2007 року, це свідчить про повне виконання зобов`язань за кредитним договором, доведено судом і не потребує додаткового доказування.

Відповідач під час судового розгляду подав письмові пояснення, в яких додатково до викладеного в раніше поданих письмових заявах по справі зазначив, що рішення Господарського суду Київської області у справі №911/3055/21 в процедурі неплатоспроможності має преюдиційну обставину відносно заборгованості за кредитним договором №800002088 від 10.10.2007 року, його суми та неукладеності договору від 23.07.2021 року. Дана реструктуризація в процедурі неплатоспроможності відбулася не на загальних умовах КУзПБ, а на пільгових спеціальних умовах для валютних кредитів, де розмір заборгованості визначається розміром оцінки забезпечення по кредиту (квартири), навіть якщо боржник чи поручитель мають різні пропорції солідарного та загального боргу. Немає потреби погашати заборгованість окремим боржникам по окремим провадженням, адже розмір боргу по конкретному валютному кредиту визначений спеціальними умовами Кодексу. Відповідно до норм ч.6 ст.127, п.5 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ, ч.4 ст.604, ст.605 ЦК України план реструктуризації боргів боржника вважається підтриманим забезпеченим кредитором, тому усі зобов`язання за спірним кредитом, в тому числі боржника і поручителя є припиненими, у зв`язку з чим банк позбавлений права звертатись до суду задля стягнення заборгованості за вказаним договором.

З моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника основою розрахунку заборгованості згідно плану реструктуризації боргів боржника є не сума, яку заборгував позичальник разом з поручителями по кредиту, а вартість квартири, від якої вираховується реструктуризоване зобов`язання.

Таким чином, сума реструктуризованого зобов`язання в провадженні у справі про неплатоспроможність фізичної особи за Законом №1382-ІХ залежить лише від вартості іпотечної квартири, оскільки сума, яку має отримати кредитор, вираховується з вартості заставної квартири, незважаючи на суб`єкта звернення, та предметом реструктуризації є не заборгованість кожної конкретної особи, а заборгованість згідно кредитного договору вцілому.

Автоматичне ж погодження банком плану реструктуризації виключає можливість в подальшому звертатись до третіх осіб (поручителів, майнових поручителів, позичальників, тощо) з приводу стягнення заборгованості за кредитним договором, яка реструктуризована в рамках п.5 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ.

Господарським судом Київської області встановлено, що ОСОБА_2 у повному обсязі виконано зобов`язання за кредитним договором в іноземній валюті №800002088 від 10.10.2007 року, що також стало підставою для зняття заборон на іпотечну заставу по кредиту, яка діє до припинення основного зобов`язання за кредитним договором.

Кредитор в свою чергу на виконання ухвали суду мав змінити заборгованості за договором №800002088 у своєму бухгалтерському обліку на зазначену в ухвалі - 489 205,96 грн. і приймати погашення відповідно до цільового призначення за зміненим зобов`язанням внаслідок судового рішення, але не зробив цього, що і привело до утворення безпідставної заборгованості згідно обліку банку.

Ухвалою судді від 02.12.2022 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

12.01.2023 року представником відповідача адвокатом Самойленко А.В. подано відзив на позовну заяву, докази та клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 18.01.2023 року клопотання про витребування доказів задоволено, витребувано у відповідача докази.

23.01.2023 року представником відповідача подано клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 25.01.2023 року клопотання представника відповідача задоволено, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

06.02.2023 року представником відповідача адвокатом Тищенко К.О. подано докази на виконання ухвали суду від 18.01.2023 року.

Ухвалою суду від 15.02.2023 року за клопотанням представника відповідача змінено найменування позивача на Акціонерне Товариство «СЕНС БАНК».

17.02.2023 року представником позивача надано пояснення на відзив, докази.

27.02.2023 року представником відповідача подано заперечення на пояснення позивача, докази.

24.03.2023 року та 29.03.2023 року позивачем подано копії судових рішень та витягів з реєстрів, які зазначені у відзиві на позов та запереченні на пояснення позивача.

Ухвалою суду від 29.03.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Протокольною ухвалою суду від 03.05.2023 року визнано обов`язковою явку представника позивача в судове засідання.

26.05.2023 року відповідачем подано письмові пояснення у справі.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Тищенко К.О. підтримала позов, просила його задовольнити з підстав, викладених у позові та письмових поясненнях. Додатково пояснила, що кредитний договір між ЗАТ «Альфа-Банк» та відповідачем було укладено у 2007 році та стягнення грошових коштів з останнього відбувалось на підставі вище вказаного договору від 2007 року. Рішенням суду було стягнуто заборгованість за цим кредитним договором, яке не виконано і заборгованість відповідачем з 2014 року не сплачувалася, залишилася в тому ж розмірі, тому він був обізнаний про її розмір на момент звернення про проведення реструктуризації. При цьому відповідно до п.10.4 Кредитного договору він не є розірваним. За заявою відповідача і поручителя ОСОБА_2 , зареєстрованою Банком 23.07.2021 року, Протоколом №53/1381 від 17.08.2021 року було прийнято рішення про проведення реструктуризації кредитних договорів в іноземній валюті та встановлено нові параметри кредитних договорів, у тому числі, й по кредитному договору відповідача. У зв`язку із реструктуризацією боргу Додаткові угоди та зміни до кредитного договору не укладались, оскільки заява про проведення реструктуризації сама по собі є згодою на проведення такої процедури та не потребує подальшого оформлення додаткових угод. Законом №1381-ІХ не передбачено укладання додаткових договорів у разі проведення реструктуризації. Реструктуризація боргів поручителя ОСОБА_2 проводилась лише в частині боргу самого поручителя і зменшено було суму боргу та звільнено від боргів лише ОСОБА_2 .. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання ОСОБА_1 перед банком прийняттям господарським судом рішення стосовно звільнення від боргів ОСОБА_2 не припинилися, оскільки суми погашення не покрили всієї суми заборгованості ОСОБА_1 . В процедурі банкрутства поручителя ОСОБА_2 банк не висловлював заперечень, оскільки це стосувалося лише ОСОБА_2 ..

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, запереченнях на пояснення позивача, письмових поясненнях. Додатково пояснив, що вважає припиненими його зобов`язання перед позивачем за кредитним договором від 10.10.2007 року внаслідок проведення процедури реструктуризації в рамках справи про неплатоспроможність поручителя ОСОБА_2 за цим кредитним договором. Також вважає реструктуризацію заборгованості за кредитним договором такою, що не відбулася, договір від 23.07.2021 року про її проведення таким, що є неукладеним, оскільки між сторонами не було досягнуто домовленостей щодо всіх його істотних умов, додаткова угода та зміни до кредитного договору не укладалися і не підписувалися сторонами. Він і поручитель ОСОБА_2 були вимушені подати заяву про проведення реструктуризації, проте, оскільки позивачем до подання заяви про проведення реструктуризації заборгованості за валютним кредитом не було надано на його запит ґрунтовної відповіді щодо розміру заборгованості, умов реструктуризації тощо, він, дізнавшись із отриманого від Банку листа і розрахунку щодо умов реструктуризації, не погодився із такими умовами і письмово відмовився від неї. Таким чином, за ним залишилася заборгованість за кредитним договором від 10.10.2007 року, яку було стягнуто рішенням суду у розмірі 67 353,87 дол. США, та за ОСОБА_2 солідарно із ним у розмірі 52318,10 дол. США. Оскільки умови реструктуризації боргів за Законом №1382-ІХ були більш вигідними, поручитель ОСОБА_2 звернулася до Господарського суду Київської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника з метою реструктуризації боргу згідно судового рішення, яким стягнуто заборгованість за кредитним договором від 10.10.2007 року. Господарським судом було затверджено план реструктуризації зобов`язань за цим кредитним договором, визнано його виконаним та звільнено ОСОБА_2 від боргів, знято іпотечне обтяження. Зазначене свідчить про відсутність будь-яких, у тому числі, й його, непогашених зобов`язань за кредитним договором від 10.10.2007 року, оскільки поручитель виконав зобов`язання за кредитним договором, які були реструктуризовані за спецпроцедурою неплатоспроможності боржника. Крім того, про припинення зобов`язання та неможливість пред`явлення вимог до нього як позичальника ще свідчать приписи ч.6 ст.127 КУзПБ, ч.4 ст.604 і ст.605 ЦК України. Зазначив, що надані ним рішення Господарського суду Київської області у справі №911/3055/21 мають преюдиційне значення в даній справі. Він був присутній в судових засіданнях в Господарському суді Київської області, але не був стороною в справі, в процедурі неплатоспроможності ОСОБА_2 мала статус боржника. Звернутися до господарського суду із такою заявою він не міг, оскільки не є власником майна, переданого в іпотеку, як передбачено Законом №1382-ІХ.

Розрахунок до позову вони не вивчали, заперечень не подавали, оскільки він був складений за результатами реструктуризації від 23.07.2021 року, з якою позичальник та поручитель не погодились та вважають такою, що не відбулася. Крім того, сплачені ОСОБА_2 кошти не мали зараховуватися в рахунок платежів за договором за результатами реструктуризації від 23.07.2021 року. Позивачем мали бути внесені зміни до бухгалтерського обліку щодо розміру заборгованості за кредитним договором від 10.10.2007 року у розмірі, визначеному Господарським судоми Київської області, та зарахувати внесені платежі ОСОБА_2 , з чого б вбачалося, що заборгованість за кредитним договором погашена і підстав для стягнення з нього заборгованості немає.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Самойленко А.В. проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, запереченнях на пояснення позивача, письмових поясненнях позивача. Додатково зазначив, що згідно з позовом позивач просить стягнути заборгованість за Договором від 23.07.2021 року, при цьому на підтвердження позовних вимог останнім долучено Договір від 10.10.2007 року, за яким заборгованість вже була стягнута рішенням суду та в подальшому в межах проведеної процедури банкрутства боржника - поручителя ОСОБА_2 дана заборгованість погашена, обтяження з нерухомого майна знято. Договору від 23.07.2021 року, на який посилається позивач, не існує, він не укладався, відповідачем не було акцептовано пропозицію банку щодо умов реструктуризації, оскільки він відмовився від запропонованих умов. Позивачем неправильно враховані сплачені ОСОБА_2 кошти в рахунок погашення заборгованості за договором від 23.07.2021 року.

Заслухавши пояснення представників сторін, відповідача, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 10.10.2007 року між Закритим Акціонерним Товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №800002088, за умовами якого відповідач отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 65 000,00 доларів США зі сплатою 12,00 % річних за весь строк фактичного користування кредитом з кінцевим строком повернення кредиту 10 жовтня 2022 року (том №1 а.с.12-23 ).

Відповідно до п.3.2. розділу №2 загальних умов кредитування, днем надання кредиту вважається день отримання кредитних коштів у касі банку або зарахування коштів на поточний рахунок Позичальника.

Згідно з п.4.1. розділу №2 загальних умов кредитування, банк зобов`язується видати позичальнику кредит у сумі, в порядку та в строки, відповідно до умов Договору.

Як вбачається з копії меморіального ордеру №5242 від 10 жовтня 2007 року ОСОБА_1 в рахунок надання кредиту за кредитним Договором №800002088 від 10.10.2007 року було видано грошову суму в розмірі 65000,00 доларів США, а отже зі сторони банку були виконані взяті на себе зобов`язання по кредитному Договору № 800002088 від 10.10.2007 року (том №1 а.с.173).

Даний кредитний договір та факт отримання коштів відповідачем не оспорювалися.

10 червня 2009 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір про внесення змін і доповнень №1 до кредитного Договору №800002088 від 10 жовтня 2007 року (том №1 а.с.27-31) та 10 червня 2010 року Договір про внесення змін і доповнень №2 до кредитного Договору №800002088 від 10 жовтня 2007 року (том №1 а.с.32-44).

10.10.2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 укладено Договір поруки №800002088-П до кредитного Договору № 800002088, укладеного між Банком та Боржником ОСОБА_1 10.10.2007 року, включаючи всі додаткові угоди до нього, що укладені на дату набуття чинності цим договором або будуть укладені в майбутньому. Відповідно до п.2.1. договору Поручитель поручається за виконання боржником обов`язків, що виникли на підставі Основного договору або можуть виникнути на підставі нього в майбутньому. Згідно п.3.1. поручитель і боржник відповідають перед Банком як солідарні боржники, поручитель відповідає в тому ж обсязі, що і боржник (том №1 а.с.82-83).

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 10 жовтня 2007 року між ЗАТ "Альфа-Банк" та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , як майновими поручителями, укладений іпотечний договір №800002088-И, відповідно до умов якого в іпотеку банку передана квартира загальною площею 65,70 кв.м, житловою площею 38,80 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (том №1 а.с.215-219).

У зв`язку із невиконанням Позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором ПАТ "Альфа-Банк" звернулось до Ірпінського міського суду Київської області із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором і рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 13 травня 2016 року у справі №367/8904/15-ц з ОСОБА_1 та з ОСОБА_2 солідарно стягнуто суму заборгованості за кредитним Договором №800002088 від 10.10.2007 року на користь ПАТ "Альфа-Банк" в розмірі 67 353,87 доларів США (том № 2 а.с.65-72).

Постановою Верховного Суду від 26 лютого 2020 року вказане рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13 травня 2016 року у частині вирішення позовних вимог до ОСОБА_2 змінено, визначено до стягнення з ОСОБА_2 солідарно із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» суму заборгованості за кредитним договором №800002088 від 10.10.2007 року у розмірі 52 318,10 доларів США (том №2 а.с.73-85).

Згідно з повідомленням ТОВ «УкрБорг» від 14 квітня 2017 року за вих. №1391323, вбачається, що кредитор надав ТОВ «УкрБорг» право працювати над забезпеченням погашення заборгованості по кредитній справі ОСОБА_1 , та останньому було запропоновано вирішити питання проблемної заборгованості (том №1 а.с.231).

Повторним повідомленням про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням від 27.04.2020 року за вих. №213, АТ «Альфа-Банк» вимагало від позичальника та поручителів сплати боргу за кредитним Договором, розмір якого станом на 18 листопада 2019 року складав 105 241,05 доларів США (том №1 а.с.232).

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ «Альфа-Банк» та до Національного Банку України з вимогою від 13 червня 2021 року щодо надання інформації відповідно до Закону України №1381-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», в якому просив відповідно до вимог ст.16 вказаного Закону надати роз`яснення чи підлягає реструктуризації кредит за Договором про іпотечний кредит №800002088 від 10 жовтня 2007 року відповідно до вимог ЗУ №1381-ІХ , надати інформацію щодо суми наявної простроченої заборгованості станом 01 січня 2014 року та на 10.06.2021 року, щодо історій здійснених платежів (том №1 а.с.84-85).

АТ «Альфа-Банк» надано відповідь листом від 02.07.2021 року, в якій повідомлено, що подана ОСОБА_1 заява не відповідає вимогам ЗУ «Про споживче кредитування», оскільки до заяви не долучено необхідні документи (том №1 а.с.86-87).

НБУ листом від 21.07.2021 року на вимогу ОСОБА_1 було повідомлено про те, що з метою врегулювання питання заборгованості за укладеним Договором, у випадку, якщо Договір відповідає критеріям, встановленим Законом №1381-ІХ, позичальнику необхідно звернутися до Банку з відповідною заявою про проведення реструктуризації та надати документи, визначені в Законом №1381-ІХ, на підставі аналізу яких Банком буде зроблено відповідний висновок про відповідність кредитного договору визначеним критеріям та визначена сума заборгованості (том №1 а.с.88-91).

21 липня 2021 року відповідач як заявник/позичальник і поручитель ОСОБА_2 подали до АТ "Альфа-Банк" заяву про реструктуризацію кредитної заборгованості за договором про споживчий іпотечний кредит, наданий в іноземній валюті, в якій просили: - провести реструктуризацію кредитних зобов`язань за кредитним договором №800002088 від 10 жовтня 2007 року на умовах та у відповідності до Закону України №1381-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті»; - протягом 60 днів з дня отримання даної заяви здійснити усі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації та надіслати їм інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання Позичальника з результатами проведеної реструктуризації станом на день проведення та новий графік платежів). Дана заява була отримана банком 23.07.2021 року, вх№127905 (том №1 а.с.5-7).

Протоколом № 53/1381 від 17.08.2021 року було прийнято рішення про проведення реструктуризації кредитних договорів в іноземній валюті та встановлено нові параметри кредитних договорів. Із додатку № 1 до Протоколу № 53/1381 від 17.08.2021 року вбачається, що реструктуризація за кредитним Договором №800002088 від 10.10.2007 року позичальника ОСОБА_1 була проведена 23.07.2021 року, залишок заборгованості у валюті кредиту - 56311,22, реструктуризована сума заборгованості за тілом кредиту та загальна реструктуризована сума заборгованості 796183,37 грн., дата повернення кредиту 23.07.2031 р., річна процентна ставка на перший рік користування кредитом 9,27%, сума прощення/анулювання кредитної заборгованості 22585391,03 грн., строк прострочення 2475 днів (том №1 а.с.10).

Листом від 20.09.2021 року за вих. № 81459-34-б/б АТ «Альфа-Банк» позичальнику та поручителям було направлено інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації та новий графік погашення відповідно до договору, з яких вбачається, що реструктуризація зобов`язань була здійснена на таких умовах: сума заборгованості зі сплати кредиту за кредитним договором становить 796 183,37 грн., з яких: реструктуризована сума заборгованості за тілом кредиту - 796 183,37 грн., реструктуризована сума заборгованості за процентами - 00 грн. 00 коп. Розмір процентів за користування кредитом встановлюється у розмірі українського індексу ставок за дванадцятимісячними депозитами фізичних осіб у гривні та станом на дату проведення реструктуризації, збільшеному на один процентний пункт, становить 9,27 процентів річних. В результаті виконання умов реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом в іноземній валюті, забезпеченим іпотекою житлової нерухомості, договір №800002088-И від 10 жовтня 2007 року, банком буде прощено (анульовано) загальну суму кредитної заборгованості 22 585 391,03 грн. за власним рішенням банку до закінчення строку позовної давності, в тому числі: основна сума боргу 735 003,17 грн., відсотки 1 747 477,79 грн.; комісії/штрафи/пені 20 102 910,07 грн. Також повідомлено інші умови, на яких буде здійснюватися в подальшому виконання реструктуризованих зобов`язань за кредитом (том №1 а.с.9, 197-198).

Відповідно до розрахунку сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості супутніх послуг (додаток №1 до Кредитного договору №800002088-ZUR від 23.07.2021 року) сума кредиту становить 796 183,37 грн., номінальна відсоткова ставка 9.27% (період дії 23.07.2021 - 23.07.2031), яка буде змінюватись згідно норм ЗУ №1381, термін користування кредитом 120 місяців (том №1 а.с.9).

Отримання вказаного листа із додатком та його зміст відповідачем не оспорюється.

Як вбачається із спільної заяви заявника/позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 від 16 жовтня 2021 року, адресованої АТ «Альфа-банк» та НБУ, отриманого 18.10.2021 року «Ірпінським» відділенням АТ «Альфа-банк», позичальник і поручитель повідомили відповідача про отримання 20.09.2021 року листа АТ «Альфа-банк» з інформацією щодо результатів проведеної реструктуризації по кредиту №800002088 від 10.10.2007 року та повідомили про відмову від запропонованої банком реструктуризації по кредитному договору №800002088 від 10.10.2007 року згідно Закону України №1381-ІХ (том №1 а.с.92).

Листом №91608-34-б/б від 22.10.2021 року АТ "Альфа-Банк" повідомив відповідача і поручителя ОСОБА_2 за результатами розгляду вказаного вище поданого ними звернення, про відповідність поданих ними документів вимогам п.7 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування", а також надав інформацію про умови здійсненої реструктуризації та новий графік платежів. Позичальнику та поручителю було роз`яснено, що згідно поданої ними заяви від 21.07.2021 року про проведення реструктуризації кредиту №800002088 від 10.10.2007 року, виданого в іноземній валюті, відповідно до Закону України №1381-ІХ (п.7 розділу ІV підпункт 6) у випадку проведення реструктуризації останні взяли на себе зобов`язання своєчасно здійснювати оплату та дотримуватися її умов; що відповідно до п.7 розділу ІV підпункт 14 подальше виконання реструктуризованих зобов`язань за кредитом здійснюється позичальником відповідно до умов договору з урахуванням умов проведеної реструктуризації та норм Закону; також роз`яснено положення пункту 7 розділу ІV підпункту 12 (том №1 а.с.8).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02 грудня 2021 року у справі №911/3055/21 за заявою боржника ОСОБА_2 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 , введено процедуру реструктуризації боргів та затверджено план реструктуризації боргів боржника ОСОБА_2 , відповідно до якого реструктуризована сума боргу складає 489205,96 грн., строк погашення 180 місяців, валюта боргу - гривня, процентна ставка 9.70 % річних, щомісячний платіж становить 2717,81 грн., починаючи з 10.01.2022 року та зобов`язано ОСОБА_2 не пізніше п`яти днів після закінчення строку виконання плану реструктуризації боргів боржника, а також за наявності підстав для дострокового припинення процедури реструктуризації боргів надати суду та кредитору звіт про виконання плану реструктуризації боргів з належними доказами погашення вимог кредитора (том №2 а.с.88-105).

Згідно вказаної ухвали суду заборгованість боржника ОСОБА_2 перед кредитором за кредитним договором №800002088 від 10.10.2007 становить 52 318, 10 доларів США, з яких: 48 369, 30 доларів США - заборгованість по кредиту та 3 948, 80 доларів США - заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05 вересня 2022 року у справі №911/3055/21 заяву ОСОБА_2 про визнання плану реструктуризації виконаним задоволено, затверджено звіт про виконання плану реструктуризації боргів ОСОБА_2 , провадження у справі №911/3055/21 про неплатоспроможність закрито, ОСОБА_2 звільнено від боргів, крім вимог, зазначених у ч.2 ст.134 Кодексу України з процедур банкрутства, та скасовано заборону на нерухоме майно боржника, яке зареєстроване у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державному реєстрі іпотек, а саме: заборону на нерухоме майно від 10.10.2007 року, реєстраційний номер обтяження 5810304, підстава обтяження : договір іпотеки 800002088-И, №5069, 5070, 10.10.2007, об`єкт обтяження: квартира за адресою: АДРЕСА_1 , номер РНВП 20460456. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень від 29.09.2022 року на підставі даної ухвали суду внесено запис про проведення державної реєстрації припинення обтяження 29.09.2022 року (том №2 а.с.47-54, 106-107).

Додатковою ухвалою Господарського суду Київської області від 20 жовтня 2022 року у справі №911/3055/21 скасовано заборону на нерухоме майно боржника, яка зареєстрована у Державному реєстрі іпотек, а саме: заборону на нерухоме майно від 10.06.2010, реєстраційний номер обтяження 5810305, підстава обтяження: договір про внесення змін та доповнень до іпотечного договору, 800002088-И, р.№2937, 10.06.2010, об`єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_1 , номер РНВП НОМЕР_1 . Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки від 08.11.2022 року на підставі даної ухвали суду внесено запис про проведення державної реєстрації припинення обтяження 08.11.2022 року (том №2 а.с.55-58, 108-109).

З наданих відповідачем Виписки по особовим рахункам та квитанціям від 10.01.2022 року, 10.02.2022 року, 10.02.2022 року, 20.07.2022 року вбачається зарахування сплачених коштів на погашення заборгованості згідно ухвали суду по справі №911/3055/21 про неплатоспроможність ОСОБА_2 в рахунок погашення кредиту за кредитним договором №800002088-ZUR від 23.07.2021 року (том №2 а.с.105-109).

Із розрахунку заборгованості за кредитом №800002088-ZUR від 23.07.2021 року вбачається, що загальний розмір заборгованості, з урахуванням внесених платежів, станом на 23.08.2022 року складає 355 903,05 грн., яка складається з наступного: 303 377,63 грн. - заборгованість за кредитом та 52 525,42 грн. заборгованість по відсотках (том №1 а.с.11).

Відповідно до статті 2 Закону України "Про споживче кредитування", передбачено, що метою цього Закону є захист прав та законних інтересів споживачів і кредитодавців, створення належного конкурентного середовища на ринках фінансових послуг та підвищення довіри до нього, забезпечення сприятливих умов для розвитку економіки України, гармонізація законодавства України із законодавством Європейського Союзу та міжнародними стандартами.

Стаття 3 Закону України "Про споживче кредитування" визначає, що цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про споживче кредитування" реструктуризація зобов`язань за договором про споживчий кредит - це зміна істотних умов договору про споживчий кредит, що здійснюється кредитодавцем на договірних умовах із споживачем і впливає на умови та/або порядок повернення такого кредиту.

13 квітня 2021 року Верховною Радою України прийнято Закон "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті" N 1381-IX, який набрав законної сили 23 квітня 2021 року.

Цим законом внесено зміни до Закону України "Про споживче кредитування", а саме Розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" доповнено пунктом 7 згідно із Законом від 13 квітня 2021 року №1381-IX.

Відповідно до підпунктів 1-2 пункту 7 Розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, у разі:

- наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника;

- відсутності станом на 01 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 01 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 01 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 01 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації;

- виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку" у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом "г" частини першої статті 121 Земельного кодексу України.

Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов:

- предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- предметом іпотеки є садовий будинок, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі).

Відповідно до підпункту 3 пункту 7 Розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом.

За результатами проведення реструктуризації на позичальника (особу, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) покладається такий вичерпний перелік зобов`язань перед кредитором (підпункт 6 пункту 7 Розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування"):

- сплачувати суму заборгованості із сплати кредиту, що вважається не погашеною за результатами проведення реструктуризації, рівними частинами щомісяця (починаючи з 30 дня після дня проведення реструктуризації і надалі через кожний місяць) протягом 10 років з дня проведення реструктуризації, а якщо договором, відповідно до якого надано кредит, встановлено пізніший строк повного погашення суми кредиту, - протягом такого строку;

- сплатити суму заборгованості із сплати процентів за користування кредитом за період до дня, що передує дню проведення реструктуризації, що вважається не погашеною за результатами проведення реструктуризації;

- сплачувати проценти за користування кредитом за період з дня проведення реструктуризації, що нараховуються на непогашений залишок суми кредиту в розмірі українського індексу ставок за дванадцятимісячними депозитами фізичних осіб у гривні (застосовується останнє значення індексу, встановлене на початок календарного дня, в який проводиться реструктуризація), збільшеного на один процентний пункт (підпункт 6 пункту 7 Розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування")

Якщо реструктуризацію відповідно до цього пункту проведено, це є підставою для відновлення грошових зобов`язань позичальника, які існували станом на день, що передував дню проведення такої реструктуризації, із зменшенням таких грошових зобов`язань на суми сплачених з дня проведення реструктуризації платежів (абзац 10 підпункту 4 пункту 7 Розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування").

Судом встановлено та сторонами не заперечується щодо наявності підстав для проведення реструктуризації зобов`язання, передбаченого укладеним між сторонами кредитним договором №800002088 від 10.10.2007 року, про проведення якої і було подано 23.07.2021 року до АТ «Альфа-банк» відповідну заяву і документи відповідачем та поручителем ОСОБА_2 .

На день, що передував дню проведення реструктуризації за кредитним договором від 10.10.2007 року, у позичальника ОСОБА_1 існували грошові зобов`язання, визначені рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 13 травня 2016 року у справі №367/8904/15-ц, із розміру яких і виходив позивач при проведенні реструктуризації заборгованості та відповідно до наведених вимог законодавства повідомив про її умови відповідача та поручителя.

Відповідно до підпункту 14 пункту 7 розділу IV Закону України "Про споживче кредитування" подальше виконання реструктуризованих зобов`язань за кредитом здійснюється позичальником відповідно до умов договору з урахуванням умов проведеної реструктуризації та норм Закону України "Про споживче кредитування".

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його недійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У відповідності до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до п. 7 розділу IV Закону України "Про споживче кредитування" зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом.

Згідно з п.п. 12 п.7 розділу IV Закону України "Про споживче кредитування" днем проведення реструктуризації вважається день отримання кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя або заставодавця у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника, заяви про проведення відповідно до цього пункту реструктуризації. Кредитор зобов`язаний не пізніше 60 днів з дня реструктуризації здійснити всі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, та надіслати позичальнику, поручителю та іншим зобов`язаним за договором особам поштою рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про споживче кредитування" реструктуризація зобов`язань за договором про споживчий кредит - це зміна істотних умов договору про споживчий кредит, що здійснюється кредитодавцем на договірних умовах із споживачем і впливає на умови та/або порядок повернення такого кредиту.

Внаслідок проведення реструктуризації на підставі п. 7 розділу IV Закону України "Про споживче кредитування" відбувається зміна зобов`язань позичальника за договором про споживчий кредит, а отже, така реструктуризація є правочином в розумінні ст. 202 ЦК України.

При цьому, цей правочин є двостороннім договором, оскільки реструктуризація здійснюється кредитором на вимогу позичальника відповідно до п. п. 3 п. 7 розділу IV Закону України "Про споживче кредитування" умов.

Законом України "Про споживче кредитування" в редакції від 23 квітня 2021 року прямо передбачена можливість і обов`язковість для кредитора укладення договору про реструктуризацію за наявності визначених п. 7 розділу IV Закону України "Про споживче кредитування" умов.

Формою договору про реструктуризацію є лист з інформацією про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації, який надсилається кредитором позичальнику відповідно до п. п. 12 п. 7 розділу IV Закону України "Про споживче кредитування".

Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Як вбачається, відповідач разом із поручителем ОСОБА_2 звернулися до позивача із заявою про реструктуризацію зобов`язань за кредитним договором №800002088 від 10.10.2007 року, яка була отримана позивачем 23.07.2021 року, позивач листом від 20.09.2021 року повідомив відповідача та поручителів про умови здійсненої 23.07.2021 року реструктуризації, що свідчить про укладення між сторонами договору про реструктуризацію зобов`язань за кредитним договором.

При цьому Умови договору про реструктуризацію зобов`язань позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, та порядок проведення реструктуризації визначені п. 7 розділу IV Закону України "Про споживче кредитування".

АТ "Альфа-Банк" відповідно до п.7 розділу IV Закону України "Про споживче кредитування" відповідно до заяви позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 , отриманої 23.07.2021 року, було проведено обрахунок реструктуризованої суми боргу та направлено їм у встановлені строки інформацію щодо умов проведеної реструктуризації та новий графік платежів.

Таким чином, відповідачем дотримані форма та порядок проведення реструктуризації, передбаченої п. 7 розділу IV Закону України "Про споживче кредитування".

Враховуючи викладене, судом не приймаються заперечення відповідача про неукладеність договору №800002088-ZUR від 23.07.2021 року про реструктуризацію заборгованості за кредитним договором №800002088 від 10.10.2007 року внаслідок недосягнення домовленості щодо його істотних умов та не підписання сторонами як окремого договору або додаткової угоди до договору.

Вказаний договір є чинним, недійсним не визнавався, його умови (проведеної реструктуризації) не оспорювалися.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за договором кредиту банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо за договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконані робочу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Із розрахунку заборгованості за кредитом №800002088-ZUR від 23.07.2021 року вбачається, що загальний розмір заборгованості відповідача, з урахуванням внесених платежів, станом на 23.08.2022 року складає 355 903,05 грн., яка складається з наступного: 303 377,63 грн. - заборгованість за кредитом та 52 525,42 грн. - заборгованість по відсотках, яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст.ст.79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно із ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом не приймаються до уваги заперечення сторони відповідача про припинення зобов`язання за кредитним договором №800002088 від 10.10.2007 року, у тому числі, відповідно до приписів ч.6 ст.127 КУзПБ, ч.4 ст.604 і ст.605 ЦК України, внаслідок постановлення Господарським судом Київської області ухвали від 05 вересня 2022 року у справі №911/3055/21, якою заяву ОСОБА_2 про визнання плану реструктуризації виконаним задоволено, затверджено звіт про виконання плану реструктуризації боргів ОСОБА_2 , провадження у справі №911/3055/21 про неплатоспроможність закрито, ОСОБА_2 звільнено від боргів, крім вимог, зазначених у ч.2 ст.134 Кодексу України з процедур банкрутства, та скасовано заборону на нерухоме майно боржника, яке зареєстроване у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державному реєстрі іпотек.

Відповідно до ч.6 ст.127 КУзПБ закріплено особливості задоволення вимог кредиторів, які проголосували проти схвалення плану реструктуризації боргів боржника, а саме в частині вимог до третіх осіб. У цьому випадку мова йде про випадки наявності додаткових договорів, укладених в забезпечення виконання основних зобов`язань боржника із третіми особами (наприклад, іпотекодавців, поручителів тощо). Відповідно до приписів цієї статті у тому випадку, коли кредитор проголосував проти схвалення плану реструктуризації боргів боржника, він має право отримати задоволення своїх вимог за рахунок майна третіх осіб, переданого в забезпечення основного боргу боржника.

Частина 4 ст.604 ЦК України також визначає, що новація припиняє додаткові зобов`язання, пов`язані із основним (застава, зокрема, іпотека, порука, гарантія тощо).

Відповідно до ст.605 ЦК України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Як вбачається, вказаним судовим рішенням господарського суду було звільнено саме ОСОБА_2 від боргів за кредитним договором №800002088 від 10.10.2007 року, отже кредитні зобов`язання ОСОБА_1 перед позивачем не припинилися, доказів на підтвердження погашення в повному обсязі наявної перед позивачем заборгованості стороною відповідача не надано, розрахунок заборгованості не спростовано належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи зазначене та те, що при розгляді справи №911/3055/21 та даної справи не брали участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, посилання сторони відповідача на встановлені в ухвалах Господарського суду Київської області преюдиційні обставини для даної справи, суд не приймає до уваги та вважає їх такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Серявін та інші проти України", заява №4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Отже, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом в розмірі 355 903 грн. 05 коп.

Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню із відповідача на користь позивача в розмірі 5338 грн. 55 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 12, 13, 77-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного Товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства «Сенс Банк» заборгованість в розмірі 355 903 (триста п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот три) грн. 05 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства «СЕНС БАНК» витрати зі сплати судового збору в розмірі 5338 ( п`ять тисяч триста тридцять вісім) грн. 55 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач: Акціонерне Товариство «Сенс Банк», 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, , адреса електронної пошти , засоби зв`язку +380 (800)50-20-50.

Представник позивача: Тищенко Кристіна Олександрівна, місто Київ, вул. Велика Васильківська 100, засоби зв`язку НОМЕР_2 , адреса електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , засоби зв`язку НОМЕР_4 , адреса електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник відповідача: адвокат Самойленко Артем Володимирович, АО «Агенція правового захисту», АДРЕСА_3 , адреса електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_3 , засоби зв`язку НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 .

Повний текст рішення виготовлено 15.06.2023 року.

Суддя: О.В. Чернова