БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/6282/23
провадження № 2/361/3554/23
РІШЕННЯ

(Заочне)

Іменем України

20 листопада 2023 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіПетришин Н.М.
за участю секретаря Мищенко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача

У липні 2023 року до суду надійшов вищевказаний позов ОСОБА_1 . В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається на те, що відповідно до ордеру №641 на жиле приміщення, квартиру АДРЕСА_1 передано в право наймання. За вказаною адресою зареєстрований відповідач, який є колишнім чоловіком позивачу, який не проживає в житловому приміщенні з 2002 року, комунальні платежі не сплачує, в утриманні житла участі не бере, особистих речей у будинку немає. За таких обставин, ОСОБА_1 звертається до суду з даним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Заяви, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 серпня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 18).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату його проведення повідомлявся належним чином, відзив не подав. Причини неявки суду невідомі.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями ст. 280 ЦПК України.

Обставини справи, що встановлені судом

Із ордеру на жиле приміщення №641, виданого 14.10.1966 р. на ім`я ОСОБА_3 , що мала сім`ю із 3 осіб передано право наймання 2-кімнатної квартири АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про народження. Матір`ю у свідоцтві записана ОСОБА_4 , батьком ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_6 . Матір`ю у свідоцтві записана ОСОБА_1 , батьком ОСОБА_2 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ).

09 грудня 1992 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 шлюб розірвано, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу.

Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 12 червня 2023 року, складеного депутатом Броварської міської ради, та підписаного сусідами ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 проживає ОСОБА_1 , її колишній чоловік ОСОБА_2 не проживає з нею із 2002 року.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засідання пояснила, що проживає за адресою: АДРЕСА_3 , відповідача по справі ніколи не бачила, свідок проживає на 4 поверсі, а позивач на другому. Свідок проживає у квартирі більше 5 років, знає позивача та її сина.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засідання пояснила, що у будинку проживає із 2002 року, відповідача по справі ніколи не бачила, у квартирі позивача була декілька разів.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини

Згідно із ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У ч. 1 ст. 61 ЖК України встановлено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

За змістом положень ст.ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач у будинку зареєстрований, однак, вже більше двадцяти років там не проживає, не користується ним як своїм житлом, його речі у будинку відсутні, витрат на утримання будинку відповідач не несе, за комунальні послуги не сплачує.

З огляду на викладені обставини, та враховуючи норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а також те, що відповідач більше 6 місяців без поважних причин відсутній за зареєстрованим місцем проживання, а факт реєстрації перешкоджає позивачу вільно користуватися житлом, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та визнання відповідача таким, що втратив право користування даним будинком.

На підставі викладеного, та керуючись Конституцією України, ст.ст. 16, 321, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 61, 71, 72 ЖК України, ст. ст. 141, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя Н.М. Петришин