Житомирський апеляційний суд
Справа №289/1758/22 Головуючий у 1-й інст. Мельник О. В.
Категорія 47 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О. Ю. суддів Трояновської Г.С.

Павицької Т.М.

при секретарі Чішман А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу №289/1758/22

за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Житомирській області, Інспектора взводу №1 роти №3 БУПП в Житомирській області ДПП лейтенанта поліції Бєлякова Романа Геннадійовича, Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області про відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції

на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 21 березня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Мельник О.В. у м. Радомишль,

встановив:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Житомирській області, Інспектора взводу № 1 роти № 3 БУПП в Житомирській області ДПП лейтенанта поліції Белякова Р.Г., Головного управління Державної казначейської служби у Житомирській області на відшкодування моральної шкоди в розмірі1000000грн. В обґрунтування позову зазначив, що внаслідок неправомірних дій працівників поліції був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 22 КУпАП. Рішенням Радомишльського райсуду від 13.07.2022 у справі №289/858/22, постанову про накладення адміністративного стягнення скасовано, провадження у справі закрито. Внаслідок неправомірних дій працівників поліції позивач зазнав психічних та моральних страждань, психологічного тиску, був змушений вживати додаткових зусиль для захисту порушених прав.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 21 березня 2023 рокупозов задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 3000 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. У задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовлено. Судовий збір компенсовано за рахунок держави. Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 11 квітня 2023 року у рішенні виправлена описка.

В апеляційній скарзі Департамент патрульної поліції просить скасувати рішення і ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що рішенням Радомишльського райсуду від 13.07.2022 дії поліцейського не визнавалися неправомірними. Сам факт закриття справи про адміністративне правопорушення не тягне обов`язкового наслідку цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії та бездіяльність відповідачів заподіяли позивачу моральної шкоди. Таку правову позицію висловив Верховний Суд в постанові від 21.10.2020 по справі №312/262/18. Крім того, до позивача не було застосовано жодного передбаченого КУпАП адміністративного стягнення і правові наслідки для позивача не настали.

У відзиві ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що постановою серії ДП18 № 468522від 30.05.2022 ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 510грн. за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а саме за те, що останній 30.05.2022 о 15 год. 15 хв. в м. Житомир по вул.Київське шосе, 88, керував транспортним засобом та здійснив рух на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.п. 8.7.3 (е) ПДР України.

Рішенням Радомишльського районного суду від 13.07.2022 у справі № 289/858/22 скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №468522 від 30.05.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122КУпАП, та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст.1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені ст.1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою ст.1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Відповідно до ст.ст.2, 4 Закону України № 266/94-ВР "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 266/94-ВР в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу.

Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше).

Підставою для відшкодування шкоди є закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Разом із тим, це не спростовує того, що такими діями позивачу завдано моральної шкоди, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а, крім того, відшкодування здійснюється незалежно від вини.

Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом.

Вказані правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі №569/1799/16-ц, у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 вересня 2021 року у справі № 166/1222/20, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 червня 2021 року у справі № 726/837/20, у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 січня 2022 року у справі № 953/6561/20.

За таких обставин суд першої інстанції зробив правильний висновок про обґрунтованість позову і визначив розмір моральної шкоди з урахуванням тривалості та характеру втрат немайнового характеру, яких позивач зазнав через необхідність доводити свою правоту в судовому порядку, витрачати час та кошти для доведення незаконності рішення відповідача. Рішення по суті спору ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін.

Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України сторони несуть витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката.

Для обліку адвокатів України, які відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, ведеться Єдиний реєстр адвокатів України, порядок ведення якого в новій редакції на затверджено Рішенням Ради адвокатів України від 22 серпня 2022 року №74.

За інформацією з Реєстру адвокат Бойко Володимир Володимирович в ньому відсутній. Отже, у суду першої інстанції не було підстав для відшкодування позивачу понесених ним витрат на правову допомогу ОСОБА_2 . Рішення в цій частині належить скасувати. З цих же підстав не підлягають відшкодуванню витрати позивача на правничу допомогу при апеляційному розгляді справи.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Скасувати рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 21 березня 2023 рокув частині стягнення витрат на правничу допомогу.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: