____________________________________________________________________________________________________________________
провадження № 4-с/947/74/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2023 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Літвінової І.А.,

секретар судового засідання помічник судді Молодов В.С. (за дорученням головуючого на підставі ч. 3 ст. 66 ЦПК України),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одеса скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Джміль Олександра Олександровича щодо нефіксування належного виконання скаржником рішення суду у виконавчому провадженні № 71727700,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою, в якій просила визнати бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Джміль Олександра Олександровича щодо нефіксування належного виконання скаржником рішення суду у виконавчому провадженні

№ 71727700. Скаржник просить скасувати постанову державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Джміль Олександра Олександровича від 17.07.2023 року про визначення місця побачення стягувача з дитиною.

Скарга мотивована тим, що з моменту відкриття виконавчого провадження пройшло 11 субот коли стягувач мав зустрічатись з дитиною, але державний виконавець жодного разу не з`явився за місцем виконання рішення суду та не зафіксував факт його виконання відповідним актом, що суперечить положенням частини першої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» та вказує на його бездіяльність щодо виконання рішення суду за виконавчим листом

№ 520/11115/18. виданим 27.04.2023 року Київським районним судом м. Одеси. Незважаючи на наявні докази виконання ОСОБА_1 рішення суду, державний виконавець за клопотанням боржника у порядку п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження не завершив, натомість прийняв оскаржувану постанову про визначення місця побачення стягувача з дитиною.

Скаржник вважає, що вказані дії державного виконавця з винесення зазначеної постанови, є незаконними, а тому вимушений звернутися до суду з відповідною скаргою.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 08.08.2023 року скаргу прийнято до розгляду, призначено судове засідання, залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи стягувача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ), явку виконавця у судове засідання визнано обов`язковою із зобов`язанням надати суду до огляду у судовому засіданні матеріали виконавчого провадження № 71727700.

Зі сторони скаржника ОСОБА_1 надійшла заява про проведення розгляду скарги за її відсутності.

Державний виконавець у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Заперечення не надав, доводи та обставини, на які посилається скаржник не спростував. Судом неодноразово було витребувано матеріали виконавчого провадження за № 71727700, але матеріали до суду не надходили.

Як зазначено у ч. 4 ст. 81 ЦПК України, у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд проводить розгляд скарги ОСОБА_1 за наявними матеріалами справи, зважаючи на те, що скарга надійшла до суду у серпні 2023 року і строки розгляду скарги втрачають ознаки розумності, підстав для продовження розгляду скарги суд не вбачає.

Також з метою забезпечення швидкого та ефективного здійснення правосуддя, а також недопущення порушення розумних строків розгляду скарги, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності сторін.

В ході розгляду скарги судом встановлено, що рішенням Київського районного суду міста Одеси у цивільній справі № 520/11115/18 визначено способи участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_3 згідно з висновком органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 22.04.2019 року за №269/01-11 шляхом встановлення систематичних зустрічей батька з дитиною: кожної суботи з 11.00 годин по 18.00 годин; щорічно 28 жовтня, 08 січня, 09 березня, 11 червня з 16.00 годин до 20.00 годин за попереднім узгодженням конкретних днів з матір`ю дитини, зобов`язавши не перешкоджати ОСОБА_1 , брати участь у вихованні, зустрічах та вільному спілкуванні з ОСОБА_3 . Спілкування ОСОБА_2 з малолітньою ОСОБА_3 має відбуватись за умови забезпечення батьком необхідного духовного, фізичного і морального розвитку дитини, з урахуванням режиму дня малолітнього та особливостей відповідного віку дитини та виключно за її бажанням.

На примусове виконання вищевказаного рішення суду за виконавчим листом № 520/111115/18, виданим 27.04.2023 року Київським районним судом м. Одеси, вже відкривалося виконавче провадження № 62418488, яке було закінчено у зв`язку з його повним виконанням, постанова про закінчення виконавчого провадження від 10.11.2020 року. Не зважаючи на те, що мати не перешкоджала ні до пред`явлення виконавчого листа до виконання ні після, з неї було стягнуто та вона змушена була сплатити виконавчий збір у розмірі 11415 гривень (докази надаються).

04 травня 2023 року старшим державним виконавцем Джмілем Олександром Олександровичем Київського відділу ДВС у місті Одесі Південного регіонального управління Міністерства юстиції (міста Одеса) на підставі заяви стягувана ОСОБА_2 про примусове виконання виконавчого листа № 520/11115/18, виданого 27.04.2023 року Київським районним судом м. Одеси винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 71727700, тобто вдруге відкрито виконавче провадження щодо виконання одного і того ж рішення суду.

У межах виконавчого провадження № 71727700 скаржник неодноразово надавала виконавцю докази того, що вона не перешкоджає стягувану ОСОБА_2 зустрічатися у визначений рішенням суду справа № 520/11115/18 спосіб з малолітньою ОСОБА_3 та брати участь у її вихованні, у вигляді копій повідомлень з месенджерів, зі змісту яких можна зробити висновки, що батько у визначений день або не приходив зустрічатися з дитиною або така зустріч відбувалася та мати ніяких перешкод у спілкуванні не чинила.

Як встановлено частиною першою статті 63 ЗУ Про виконавче провадження за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

Незважаючи на наявні докази виконання скаржником рішення суду виконавець за клопотанням останньої у порядку п. 9 ст. 39 ЗУ Про виконавче провадження виконавче провадження не завершив, натомість прийняв 17.07.2023 року оскаржувану Постанову про визначення місця побачення стягувача з дитиною вказавши:

1.Встановити місце побачення стягувана ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою, а саме: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , кожної суботи з 11.00 годин по 18:00 годин, з подальшим узгодженням конкретних днів з матір`ю дитини.

2. Встановити порядок виконання постанови про визначення місця побачення стягувану з дитиною таким чином: стягувач забирає дитину - ОСОБА_2 забирає дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: за адресою, а саме: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , кожної суботи з 11.00 годин по 18:00 годин та повертає дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 боржнику ОСОБА_1 за адресою, а саме: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .

Скаржник вважає вищевказану постанову такою, що не відповідає вимогам ЗУ Про виконавче провадження та ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на 2005 р.), виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За приписами частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Положеннями частини першої статті 448 ЦПК України встановлено, що скарга на бездіяльність державного виконавця подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно з ч. 5 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги скаржника підлягають задоволенню.

Зі сторони суб`єкта оскарження будь-якої процесуальної активності при розгляді скарги не було, ухвали суду не виконувалися, доводи ОСОБА_1 не спростовані.

Згідно з статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Керуючись ст.ст. 81, 447-448, 451 ЦПК України, ст.ст. 1, 3-4, 13, 18, 26, 28, 74-75 ЗУ «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Джміль Олександра Олександровича в рамках виконавчого провадження № 71727700 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про визначення місця побачення стягувача з дитиною № НОМЕР_2 від 17 липня 2023 року, винесену старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Джмілем Олександром Олександровичем, в рамках виконавчого провадження № 71727700.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання її копії.

Суддя Літвінова І. А.