Провадження № 2/336/3777/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

14 грудня 2023 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі головуючої: судді Звєздової Н.С.,

при секретарі Іванченко О.С.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою неповнолітнього ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданих смертю, що сталася з вини власника джерела підвищеної безпеки -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , звернулися до суду з вказаною позовною заявою, в якій просять суд:

1) стягнути з АТ «Українська залізниця», в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька ОСОБА_5 670000 гривен:

- на користь неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , законним представником якої є мати - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

2) стягнути з АТ «Українська залізниця» на користь неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , законним представником якої є мати - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - щомісячне утримання, пов`язане з втратою годувальника, у сумі 1218,00 гривень;

3) стягнути з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , - витрати на правову допомогу у сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч), тобто - по 7500 (сім тисяч п`ятсот) гривен на кожного.

Також у позові просять: 1) звільнити позивачів від сплати судового збору на підставі п.2 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір»; 2) в порядку підготовки справи до розгляду витребувати з Відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції ГУНП України у Запорізькій області матеріали кримінального провадження №0004996; 3) розгляд справи провести у спрощеному провадженні з викликом сторін.

07.11.2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено до розгляду в підготовче судове засідання.

14.12.2023 року в підготовче судове засідання позивачі не з`явилися, подали заяву про розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача в судовому засідання заявив клопотання про залишення позовної заяви без руху, оскільки заява не відповідає вимогам п.5, п.9 ч.3 ст. 175 ЦПК України з підстав, викладених у письмовому клопотанні.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до вмотивованого висновку про задоволення клопотання представника відповідача та залишення позовної заяви без руху виходячи з наступного.

В судовому засіданні судом, після відкриття провадження у справі, встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.177 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 183 ЦПК України, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Дана вимога є імперативною.

Відповідно до ч. 6 ст. 14 ЦПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Якщо реєстрація електронного кабінету у Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви.

Як вбачається з позовної заяви, представником позивачів є адвокат Буряк Тетяна Володимирівна (свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю від 08.12.2006 року, №1259, видане на підставі рішення Львівської обласної КДКА від 08.12.2006 року, №9), яка повинна мати зареєстрований електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

Відомості на дотримання вимог п. 1 ч. 1 ст. 183 ЦПК України щодо зазначення про наявність або відсутність електронного кабінету представником не зазначені.

Перевіряти наявність електронного кабінету у адвоката Бурак Т.В. не є обов`язком суду.

Крім того, у позовній заяві відсутній код РНОКПП адвоката Бурак Т.В., що унеможливлює перевірити реєстрацію адвоката в Електронному суді.

Згідно з ч.ч.5, 6 ст. 43 ЦПК України, документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Окрім вищевказаного, суддя дійшов висновку, що матеріали справи не містять документів підтверджуючих повноваження адвоката Бурак Т.В.

Відповідно до ч.4 ст.62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно із ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката (ч.2 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, стаття 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів») передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи щодо надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії, а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, яка реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника, зокрема, стосовно звернення з позовною заявою до суду.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у справі № 910/23346/16 від 14.03.2018 року, чітка та передбачувана вимога статті 131-2 Конституції України щодо належного представництва особи в суді є складовою частиною забезпечення ефективного захисту процесуальних прав кваліфікованою особою, функціонування системи правосуддя, відповідає гарантованому статтею 59 Конституції України праву на професійну правничу допомогу та не є обмеженням права на доступ до суду. Та дійшла висновку, що у разі відсутності довіреності з вичерпним переліком повноважень, правомочність адвоката як представника щодо підписання документів від імені свого довірителя, повинна підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно наданих йому повноважень чи шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

Окрім того, до позовної заяви не долучені завірені належним чином копії паспортів позивачів та не зазначені код РНОКПП.

Згідно з ч. 1, 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як вбачається із доданих документів до позовної заяви, вони виготовлені поганої якості, що позбавляє суд можливості встановити обставини на які посилаються позивачі.

Вказуючи на належність засвідчення копії суд зазначає, що ксерокопія має бути належної якості, щоб на ній можна було прочитати весь текст документа, чітко було видно всі реквізити, поля документа не було порушено, з відміткою про засвідчення копії документа, особою, яка його посвідчує, яка складається: зі слів «Згідно з оригіналом», назви та особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису, та печатки (для нотаріального завірених копій, копій, що подаються адвокатом як представником (за наявності такої печаті), чи які подаються юридичними особами публічного та приватного права).

Відповідно до п.10 ч.1 ст.176 ЦПК України, ціна позову визначається: у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог, проте позивачем не дотримано вимог цієї норми закону.

Відповідно до вимог п.5, п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Разом з цим, позивачем не виконано вимоги п.5, п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України, не надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Так, в позовній заяві відсутнє зазначення доказів, що підтверджують зазначених обставин, що позивачу не призначалася та не виплачувалася пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Позивачем в позові вказано, але не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини про те, що вона дізналася про рішення, прийняте органом досудового розслідування лише в жовтні 2023, хоча постанова про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄДРДР за № 0004996 від 21.11.2015 за ч.3 ст.276 КК України винесена 12.01.2016.

Згідно ч.11 ст.187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Згідно ч.12 ст.187 ЦПК України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Згідно ч.13 ст.187 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Дотримання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України при пред`явленні заяви в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки заяви і долучених до неї матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

А тому, оскільки, після відкриття провадження у справі встановлено, що позовна заява подана з порушенням вимог ст.177 ЦПК України, то відповідно ч.11 ст.187 ЦПК України позовну заяву необхідно залишити без руху, про що повідомити позивача і надати йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Керуючись ст.ст. 177, 187 ЦПК України, суд

постановила:

Позовну заяву неповнолітнього ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданих смертю, що сталася з вини власника джерела підвищеної безпеки - залишити без руху.

Надати позивачам строк п`ять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків заяви.

У разі невиконання ухвали в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.С. Звєздова