Справа № 484/5438/23
Провадження № 2/484/1486/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2023р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді - Літвіненко Т.Я.

секретар судового засідання - Шаповалова В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Первомайської міської ради Миколаївської області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини

В С Т А Н О В И В:

04 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Первомайської міської ради Миколаївської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті брата, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ашдод, держава Ізраїль, вказуючи, що після смерті останнього відкрилась спадщина на майно, що належало померлому, яке складається з житлового будинку та земельної ділянки, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Однак, із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори в шестимісячний строк він не звернувся, оскільки у зв`язку з військовою агресією російської федерації на території України був змушений зі своєю родиною та братом виїхати до Ізраїлю, де останній і помер. Повернутися до України він зміг лише 20.09.2023р. та одразу звернувся до нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак йому було відмовлено у зв`язку із пропуском встановленого законом строку. Крім того, на момент виїзду з України ОСОБА_2 мав ряд захворювань та слабке здоров`я, яке ще більше підірвалося через воєнні дії. За період перебування в Ізраїлі і до моменту смерті ОСОБА_2 позивач з дружиною приклали максимум зусиль для його лікування та значні кошти, а після смерті здійснили його поховання. Після смерті брата він перебував у тривалому стресі, не розумів, що робити далі, коштів на проживання не вистачало, поїхати в консульство та посольство для оформлення спадщини в інше місто не міг, повернутися до України також не було можливості, що призвело до несвоєчасного подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного просить надати йому додатковий строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини строком в три місяця, так як вважає, що пропустив такий строк з поважної причини.

Представник позивача, ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити та справу слухати без її участі та участі позивача

Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, надала суду відзив, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог, вказуючи, що позивач обґрунтовує свій позов тим, що в березні 2022 року виїхав за межі України, але ця обставина, на думку представника відповідача, не обгрунтовує неможливість звернутися до консульської установи в країні перебування із заявою про прийняття спадщини. Просила справу розглядати без її участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 21.02.2018 року, виданих державним нотаріусом Другої первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області, ОСОБА_2 на праві приватної власності належать житловий будинок, з господарчими та побутовими будівлями та спорудженнями, земельна ділянка площею 0,0942га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) , які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка, площею 0,1558га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .(а.с.12-17)

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ашдод, держава Ізраїль помер ОСОБА_2 , про що видане свідоцтво про смерть. (а.с.9-11)

Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері..

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_1 , батьками якого записані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . (а.с.7)

Також, відповідно до копії свідоцтва про народження, яка наявна в матеріалах справи, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_2 , батьками якого записані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . (а.с.6, 8)

Тобто, враховуючи вищевикладене, позивач є рідним братом ОСОБА_2 та в силу ст. 1262 ЦК України є спадкоємцем другої черги після смерті останнього.

Відповідно до статей 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З копії спадкової справи № 222/2023, наданої Другою Первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), вбачається, що 25.09.2023 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 звернувся ОСОБА_1 , яка була зареєстрована за № 774. Інших заяв про прийняття спадщини не надходило.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, від 27.09.2023 року, наданої другою Первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено у зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини.

У позовній заяві позивач вказував, що із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори в шестимісячний строк він не звернувся, оскільки у зв`язку з військовою агресією російської федерації на території України був змушений зі своєю родиною та братом виїхати до Ізраїлю, де останній і помер. Крім того, на момент виїзду з України ОСОБА_2 мав ряд захворювань та слабке здоров`я, яке ще більше підірвалося через воєнні дії. За період перебування в Ізраїлі і до моменту смерті ОСОБА_2 позивач з дружиною приклали максимум зусиль для його лікування та значні кошти, а після смерті здійснили його поховання. Після смерті брата він перебував у тривалому стресі, не розумів, що робити далі, коштів на проживання не вистачало, поїхати в консульство та посольство для оформлення спадщини в інше місто не міг, повернутися до України також не було можливості, що призвело до несвоєчасного подання ним заяви про прийняття спадщини.

Дані твердження позивача заслуговують на увагу виходячи з наступного.

З копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 вбачається, що останній виїхав за межі України 21.03.2022р. та повернувся назад лише 20.09.2023р.(а.с.18-19)

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтями 1216-1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до статей 1220-1222, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в п. 24 постанови від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, поважними причинами визнають: тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

Тобто суд, розглядаючи такі позови встановлює саму по собі наявність причин, що унеможливили своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини, та оцінює їх з точки зору поважності.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 17 грудня 2021 року у справі № 369/6254/19-ц, оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Водночас, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом ПрезидентаУкраїни від24.02.2022№ 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статей 7 і 34 Закону України «Про нотаріат», Указу ПрезидентаУкраїни від24лютого 2022року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року була прийнята постанова № 164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану».

З 29 червня 2022 року діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 № 719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану».

Так, пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Разом з тим, 25 січня 2023 року Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив такий висновок про те, що основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції Українита цього Кодексу (далі - закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін доЦивільного кодексуУкраїни (частина 2статті 4 ЦК України).

Виходячи з виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, в статті 4ЦК України встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім Конституції України, ЦК України та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать положенням ЦК України та інших законів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням ЦК України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення ЦК або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених Конституцією Українита законом. Таким чином можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена.

Тлумачення вказаних норм, з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що:

- правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України;

- строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті 1270, 1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (частина друга статті 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України);

- законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини;

- пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню.

Отже, визначений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини закінчився 19 листопада 2022 року.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 пропустив строк для прийняття спадщини з наступних причин: у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та веденням бойових дій у країні, а саме, внаслідок яких останній був змушений виїхати за межі України, організовувати свою життєдіяльність, коли всі зв`язки та процеси порушені, адаптуватися до нових умов, організовувати умови для збереження життя та здоров`я свого та своїх рідних. Крім того, позивач перебував у пригніченому і розгубленому стані у зв`язку зі смертю брата.

Отже, всі зазначені обставини у сукупності, на думку суду, мали своїм наслідком пропущення строку для подачі позивачем заяви про прийняття спадщини в період строку, визначеного законом, тобто існували об`єктивні істотні труднощі, що перешкоджали йому своєчасно звернутися до нотаріуса або консульської установи чи дипломатичного представництва України із заявою про прийняття спадщини.

При цьому, суд враховує, що Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності держав дотримуватися принципу «якості законів» при їх прийнятті або зміні. Зокрема, у своєму рішенні у справі (SERKOV v. UKRAINE) «Сєрков проти України» ЄСПЛ зазначив, що якість законодавства передбачає доступне для зацікавлених осіб, чітке і передбачуване у застосуванні законодавство; відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства зважливого питання, що призводить до його суперечливого тлумачення, в тому числі судом, має наслідком порушення вимог положень Конвенції щодо «якості закону». Крім того, у справі (CASEOFNOVIKv.UKRAINE) «Новік проти України» ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі (Ilhanv.Turkey) «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Таким чином, у позивача до 19 листопада 2022 року було право звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак таке право не було реалізоване по незалежним від нього причинам.

Встановлені обставини свідчать, що позивачем пропущено строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий строк в три місяці, після набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ашдод, держава Ізраїль.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач - Первомайська міська рада Миколаївської області, місцезнаходження за адресою: вул. Грушевського, 3 в м. Первомайськ Миколаївської області.

Відповідно до п. 14 Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

СУДДЯ: Т.Я. Літвіненко