УХВАЛА

12 червня 2023 року

м. Київ

справа № 333/2421/20

провадження № 61-5730ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02 серпня 2022 року та на постанову Запорізького апеляційного суду від 18 січня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Запорізької міської ради, управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради, управління капітального будівництва м. Запоріжжя, комунального підприємства «Водоканал» садового кооперативу «Залізничник», ОСОБА_2 про відшкодування вартості земельної ділянки з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

18 квітня 2023 року ОСОБА_1 з пропуском строку на касаційне оскарження подала до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення та просить поновити пропущений строк, проте підстави поважності причин його пропуску не зазначає та не надає відповідні докази. При цьому, до касаційної скарги додано копію ухвали Верховного Суду від 09 березня 2023 року, якою касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02 серпня 2022 року та на постанову Запорізького апеляційного суду від 18 січня 2023 року повернуто, оскільки вона не навела підстави касаційного оскарження, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України.

В ухвалі Верховного Суду від 10 травня 2023 року, якою касаційну скаргу залишено без руху, зазначено, що саме по собі клопотання про поновлення строку та додана копія ухвали про повернення касаційної скарги, без обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження не є підставою для його поновлення. Крім цього, ОСОБА_1 запропоновано:

подати клопотання про поновлення строку з посиланням на обставини поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження та відповідними доказами;

подати уточнену касаційну скаргу з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України;

подати документ, що підтверджує сплату судового збору;

уточнити прохальну частину касаційної скарги з урахуванням статті 409 ЦПК України.

05 червня 2023 року на виконання вимог указаної ухвали ОСОБА_1 подала заяву, в якій:

просить поновити строк на касаційне оскарження постанови Запорізького апеляційного суду від 18 січня 2023 року. Зазначає, що повний текст постанови складений 30 січня 2023 року, підписаний 01 лютого 2023 року та їй вручений 06 лютого 2023 року. 23 лютого 2023 року нею вперше подано касаційну скаргу до Верховного Суду;

як на підставу касаційного оскарження посилається на пункти 1, 2 частини другої статті 389 ЦПК України;

просить звільнити її від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Поважними причинами пропуску процесуального строку вважаються такі обставини, за яких своєчасне подання скарги стає неможливим або утрудненим, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, що не залежать від волі особи.

Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку з поважних причин.

Указані ОСОБА_1 обставини не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного судового рішення після закінчення строку на його касаційне оскарження, а відтак не свідчать про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

З огляду на викладене обставини, якими ОСОБА_1 обґрунтовує причини пропуску строку на подачу касаційної скарги, суд визнає неповажними, оскільки вони не є такими, що не залежать від волі особи, та відмовляє у відкритті касаційного провадження.

У кожній справі суди мають перевірити наявність підстав для поновлення строку на оскарження, визнати їх виправданими, а також мотивувати свій висновок про наявність поважних причин для поновлення пропущеного процесуального строку.

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що «вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави…» (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

У заяві ОСОБА_1 зазначає, що «підставою касаційного оскарження є неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права згідно статті 389 (1, 2) ЦПК України», що не є виконанням вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху від 10 травня 2023 року.

Оскільки у відкритті касаційного провадження суд відмовляє, клопотання про звільнення від сплати судового збору вирішенню не підлягає.

Керуючись пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02 серпня 2022 року та на постанову Запорізького апеляційного суду від 18 січня 2023 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

М. М. Русинчук