Справа №442/2877/23
Провадження №2/442/713/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Хомика А.П.

з участю секретаря судового засідання - Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив :

02.05.2023 КП «Дрогобицводоканал» Дрогобицької міської ради звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з нього заборгованість за послуги централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 11913,18 грн. .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що надає відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 послугу з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення постійно і безперебійно.

За даною адресою встановлений засіб обліку води, відповідно до якого і здійснюються нарахування. Однак, споживач здійснив часткові оплати, не в повному розмірі, за отримані послуги, в результаті чого станом на 01.04.2023 за ним обліковується заборгованість в сумі 11913,18 гри, про що свідчить виписка з особового рахунку.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про житлово комунальні послуги, ст. 22 Закону України Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення споживач зобов`язаний вчасно вносити плату за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення. Однак відповідач цього не робить чим завдає значної матеріальної шкоди їхньому підприємству.

Станом на 01.04.2023 будь-яких заяв про відсутність води в квартирі

АДРЕСА_2 від відповідача на адресу підприємства не надходило, а також позивачу невідомо про жодні дії вчинені відповідачем щодо відключення (відмови) від комунальної послуги, а також із заявою щодо опломбування вхідної запірної арматури відповідач не звертався, отже, можна вважати, що ОСОБА_1 фактично користувався і продовжує користуватися послугами КП Дрогобичводоканал.

На звернення КП Дрогобичводоканал до Дрогобицького міськрайонного суду про видачу судового наказу, 13 вересня 2022 року Дрогобицьким міськрайонним судом було задоволено заяву та видано судовий наказ № 442/2616/22 про стягнення з ОСОБА_1 10086,78 грн заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, 248,10 грн судового збору на користь КП Дрогобичводоканал. Однак, 16.11.2022 судовий наказ був скасований, а тому змушені звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою Дрогобицького районного суду Львівської області від 04.05.2023 у вказаній справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання.

22.05.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Позову не визнає. Вказує, що ним не укладався договір з відповідачем про надання послуг, заявлена сума заборгованості є некоректною, оскільки не проведений повний перерахунок нарахованої заборгованості згідно наданих документів про наявність необхідних і достатніх підстав на не оплату невикористаних послуг за відсутності споживачів, при цьому частина нарахувань перебуває поза терміном позовної давності. Починаючи з 2020 р. він намагається вирішити з КП «Дрогобичводоканал» питання з приведення нарахованої заборгованості до реальної, за фактично отримані та використані споживачем послуги відповідно до положень ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» - споживач має право на не оплату вартості комунальних послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні споживача та інших осіб понад 30 днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг, постанови КМУ від 05.07.2019 р. за № 690, розділу «Права та обов`язки споживача» ст.37 п. 11, де йдеться про право на несплату цих послуг у разі їх невикористання до тексту ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги».

КП «Дрогобичводоканал» відмовляє йому у вирішенні цього питання по суті, посилаючись на те, що в своїй діяльності керується саме цими ж нормами законодавства, свідомо порушуючи їх при цьому, відмовляє незважаючи на чисельні звернення з долученими до них офіційними документами, що підтверджують наявність необхідних і достатніх підстав на несплату невикористаних послуг і перерахунку нарахованої заборгованості.

Згідно листів КП «Дрогобичводоканал» №5936 від 30.09.2021 і № 7961 від 08.12.2021 на його заяву №1835 від 27.08.2021, проведено перерахунок заборгованості за фактично використані послуги відповідно до наданих документів, зокрема, Акту ОСББ «Троянда» №539 від 02.08.2021р. і Довідки про склад сім`ї ОСББ «Троянда» №2594 від 02.08.2021. Формально перерахунок нібито і здійснений, але проведено, незрозуміло на який підставі, донарахування на ОСОБА_2 ( дочка), адже саме згідно Акту ОСББ «Троянда» №539 від 02.08.2021р. і Довідки про склад сім`ї ОСББ «Троянда» №2594 від 02.08.2021 р., зняті нарахування з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за відповідні періоди часу, там же і зазначено, що і ОСОБА_2 так само, як і ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , не використовувала послуги КП «Дрогобичводоканал» у зазначені періоди часу, а ці донарахування проведені на підставі цього ж акту і довідки.

Після встановлення опломбованого лічильника обліку проводив оплати згідно показників, сподіваючись на проведення КП «Дрогобичводоканал» повноцінного перерахунку у відповідності до наданих документів і норм законодавства.

15.07.2022 він отримав лист за №3352 від КП «Дрогобичводоканал», де зазначена сума заборгованості станом на 01.07.2022 р. у розмірі 9896,82 грн., що підтверджує факт небажання у проведенні перерахунку необґрунтовано нарахованої заборгованості за не використані послуги, який є формальною відпискою.

Він в чергове звернувся із заявою вх. № 1732 від 15.09.2022 р. до КП «Дрогобичводоканал» щодо протиправності їх дій з не проведення належного перерахунку необґрунтовано нарахованої заборгованості за не використані послуги, створенні йому штучних перешкод у проведенні оплати реальної заборгованості.

Щодо термінів часу, впродовж яких здійснені нарахування заборгованості з 01.01.2018 р. по 01.04.2023 р.

Відповідно до положень ст.ст. 256, 257 ЦК України, до комунальних боргів застосовується загальний строк позовної давності, який становить 3 роки, підстави для застосування іншого строку відсутні. Строк позовної давності, впродовж якого мала б в даному випадку нараховуватися заборгованість - з 01.03.2020 р. по 01.04.2023. При цьому договір з ОСОБА_1 як боржником, про надання послуг з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 відсутній, не пропонувався і не укладався, тому і не долучений до матеріалів справи, відповідно він не може бути належним відповідачем по даній справі.

30.05.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив. З поданим відзивом на позовну заяву категорично не погоджуються з наступних підстав:

КП «Дрогобичводоканал» надає послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 . З жовтня 2017 року, у зв`язку із зміною кількості проживаючих осіб, послуги надавалися по нормі водоспоживання, а саме на 2-х осіб (копія заяви ОСОБА_4 від 18.10.2017 та копія довідки про склад сім`ї № 395 03.10.2017). У лютому 2021 року під час переоформлення особового рахунку на ОСОБА_1 відповідно до поданих документів стало відомо, що за вказаною адресою зареєстровано ще 1 особу, про яку відповідач не повідомив водоканал (копія будинкової книги додається). 23 серпня 2021 року за вищевказаною адресою було встановлено засіб обліку води та складено акт про прийняття водомірного вузла на облік.

На адресу водоканалу не надходили заяви від відповідача про те, що в квартирі АДРЕСА_2 ніхто не проживає, послугами не користуються, а також із заявою щодо опломбування вхідної запірної арматури відповідач не звертався, отже, можна вважати, що ОСОБА_1 фактично користувався і продовжує користуватися послугами КП «Дрогобичводоканал».

Відповідно до частини 3 пункту 29 Правил надання послуг з централізовані опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою № 630 від 21.07.2005 (які діяли до 01.05.2022) «споживач має право на несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім`ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу)...».

Відповідно до пункту 5.1.6 Договору про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення від 27 березня 2015 року укладеного з ОСОБА_4 (який втратив чинність 01.04.2022), споживач має право на несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім`ї у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу)...».

Отже, твердження відповідача про те, що «нарахування об`ємів водопостачання на осіб, які ніколи не проживали» є маніпулятивним, не підтверджене жодними доказами.

Що стосується твердження відповідача про те, що його дружина ОСОБА_3 , постійно знаходилась за кордоном, що підтверджується відповідними штампами в її закордонному паспорті», то це доказує тільки те, що ОСОБА_3 здійснює часті тривалі виїзди за кордон, але не засвідчує той факт, що вона постійно перебуває за межами України і не має можливості користуватися послугами.

Щодо твердження відповідача про те, що «договір з ОСОБА_1 як боржником, про надання послуг з водопостачання та водовідведення ... відсутній, не пропонувався і не укладався..», то це не відповідає дійсності.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 22.02.2021, яка міститься в матеріалах цивільної справи, про переоформлення особового рахунку з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 вбачається, що відповідач став основним споживачем на ім`я якої формуються квитанції.

Щодо договору, то індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення, який є договором приєднання, який почав діяти з 01.04.2022, він вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті КП «Дрогобичводоканал» ДМР такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги. Окрім того, така ж інформація про зміну договірних відносин була розміщена на квитанціях споживачів.

Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток до договору) сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуг.

Як видно з інформації по абоненту № 76236, яка міститься в матеріалах цивільної справи, споживач ОСОБА_1 здійснив оплату за надані вже послуги в травні та липні 2022 року, чим акцептував умови договору.

Крім того, як вже було згадано, жодних заяв на відключення квартири від послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення або про опломбування вхідного вентиля на адресу водоканалу не надходило, отже фактично послуги надавалися і продовжують надаватися.

Щодо строків позовної давності, то вважає, що такі не пропущені, оскільки водоканал декілька разів звертався до суду із заявами про видачу судових наказів, які судом були задоволені, а отже строк позовної давності був перерваний.

05.06.2023 від відповідача надійшла заява про часткове задоволення позовних вимог із застосуванням позовної давності. Згідно поданих розрахунків, визнає борг в розмірі 5131,84 в межах строку позовної давності.

07.06.2023 від позивача надійшла відповідь на заяву ОСОБА_1 від 05.06.2023. З поданою заявою та доданим розрахунком не погоджуються з наступних підстав.

Заявлена сума заборгованості в розмірі 11 913,18 гри складається, по-перше, з суми заборгованості нарахованої за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, які обліковуються через засіб обліку води, лічильник з 23.06.2021 по 01.04.2023, що становить 3412,58 грн. Жодних заяв та скарг щодо нарахованої вартості наданих послуг згідно з показником лічильника від відповідача ОСОБА_1 на адресу водоканалу не надходило. Звертають увагу на те, що показники лічильника фіксують кількість води, яка вже пройшла через засіб обліку води на час зняття показників, тобто за період з 23.06.2021 по 01.04.2023, отже ці послуги були спожиті відповідачем.

По - друге, заборгованість, яка утворилася через надання послуг централізованого водопостачання та централізованого водовідведення відповідно до норми водоспоживання на кількість зареєстрованих осіб до 23.06.2021 та після проведеного відповідного перерахунку, про який згадується у відповіді на відзив, і ця сума становить 8500,60 грн.

Таким чином в період з 01.01.2019 до 31.03.2020 було нараховано суму заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення відповідно до норм водоспоживання в розмірі 3011,84 грн. За період з 01.04.2020 до 22.06.2021 нарахована сума заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення відповідно до норм водоспоживання склала 5488,76 грн.

Отже, розмір заборгованості в період з 01.04.2020 по 01.04.2023 за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення становить 8901,34 грн, а не заявлена відповідачем сума в розмірі 5131,84 грн.

Представник позивача Поліщук Р.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Дала пояснення аналогічні викладеному у позовній заяві, відповіді на відзив та відповіді на заяву про часткове задоволення позовних вимог. Просила позов задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково з підстав, викладених у відзиві на позов. Вказав, що заявлена сума не є коректною через порушення строків позовної давності і не проведення КП «Дрогобичводоканал» належного перерахунку нарахованої заборгованості до реальної, за фактично надані і використані споживачем послуги відповідно до поданих заяв з необхідним і достатнім переліком документів. Визнає позов в частині стягнення 5131,84 грн. згідно поданого розрахунку з врахуванням терміну позовної давності з 01.04.2020.

Суд, перевіривши матеріли справи, безпосередньо дослідивши докази, дійшов висновку, що позов слід задоволити.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів

Відповідно до положень ст. 5 ЦПК України, «здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

За принциповими положеннями ст. 12 ЦПК України, які встановлюють змагальність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Судом встановлено і сторонами не оспорюється, що КП «Дрогобичводоканал» надає послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 .

З жовтня 2017 року, у зв`язку із зміною кількості проживаючих осіб, послуги надавалися по нормі водоспоживання, а саме на 2-х осіб (копія заяви ОСОБА_4 від 18.10.2017 та копія довідки про склад сім`ї № 395 03.10.2017). У лютому 2021 року під час переоформлення особового рахунку на ОСОБА_1 відповідно до поданих документів стало відомо, що за вказаною адресою зареєстровано ще 1 особу, про яку відповідач не повідомив водоканал (копія будинкової книги). 23 серпня 2021 року за вищевказаною адресою було встановлено засіб обліку води та складено акт про прийняття водомірного вузла на облік.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги поділяються на житлові послуги (послуги з управління багатоквартирним будинком: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівля електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами).

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про житлово комунальні послуги, ст. 22 Закону України Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення споживач зобов`язаний вчасно вносити плату за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до частини 3 пункту 29 Правил надання послуг з централізовані опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою № 630 від 21.07.2005 (які діяли до 01.05.2022) «споживач має право на несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім`ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу)...».

Відповідно до пункту 5.1.6 Договору про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення від 27 березня 2015 року укладеного з ОСОБА_4 (який втратив чинність 01.04.2022), споживач має право на несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім`ї у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу)...».

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 22.02.2021, яка міститься в матеріалах цивільної справи, про переоформлення особового рахунку з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 вбачається, що відповідач став основним споживачем на ім`я якої формуються квитанції.

Суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що з ним не було укладено договору з КП «Дрогобичводоканал», оскільки індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення, який є договором приєднання, який почав діяти з 01.04.2022, вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті КП «Дрогобичводоканал» ДМР такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги. Окрім того, така ж інформація про зміну договірних відносин розміщена на квитанціях споживачів.

Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток до договору) сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуг.

Як видно з інформації по абоненту № 76236, яка міститься в матеріалах цивільної справи, споживач ОСОБА_1 здійснив оплату за надані вже послуги в травні та липні 2022 року, чим акцептував умови договору.

Крім того, як вже було згадано, жодних заяв на відключення квартири від послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення або про опломбування вхідного вентиля на адресу водоканалу не надходило, отже фактично послуги надавалися і продовжують надаватися.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач, як споживач послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення був зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати КП «Дрогобичводоканал» плату за їх надання.

Згідно виписки по особовому рахунку відповідач з січня 2018 по 01.04.2023 несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував плату за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, внаслідок чого утворилась заборгованість з оплати наданих послуг у сумі 11913,18 грн.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Суд не погоджується з розрахунком заборгованості, складеного відповідачем, де останній провів розрахунки з врахуванням строку позовної давності з огляду на таке.

Відповідно до Цивільно- процесуального кодексу України, судові накази - це один із видів судового рішення і форма захисту порушених прав.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду України від 23.05.2018 року справа № 216/5756/15-ц провадження № 61- 13753св18, «Частиною другою статті 264 ЦК України 2004 року визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимог, право на яку має позивач.

Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України 2004 року є особливою формою судового наказу рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Враховуючи те, що судовий захист права на стягнення грошових коштів може бути реалізований як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення.... заява про видачу судового наказу в порядку передбаченому розділом II ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності».

Оскільки КП «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради декілька разів звертався до суду із заявами про видачу судових наказів, які судом були задоволені, а отже строк позовної давності був перерваний, тому вимоги КП «Дрогобичводоканал» є законними та обґрунтованими

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2684 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 274-279, 280, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 11913,18 грн. заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення на користь Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області та 2684 грн. судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15.06.2023.

Суддя Хомик А.П.