Провадження № 2/344/3721/23
УХВАЛА

05 грудня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Х.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Михайлюка Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

17.10.2023 згідно даних реєстрації вхідної кореспонденції позивач звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до відповідача, в якому просила змінити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 на підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 01.10.2021 у справі №344/13653/21 на її користь на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2000 грн. щомісячно на 15761,12 грн. в твердій грошовій сумі щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 17.10.2023 справу передано судді Кіндратишин Л.Р.

Ухвалою від 19.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

09.11.2023 ухвалою суду витребувано з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону України (в`їзд і виїзд) громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , за період з 01.01.2021 по 01.10.2023.

Відповідно до інформації №91-55360/18/23-Вих від 13.11.2023, наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України на виконання ухвали суду від 09.11.2023, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 12.12.2021 перетнув державний кордон України (пункт пропуску - Рава Руська), виїхав транспортним засобом, н.з. НОМЕР_2 .

09.11.2023 позивачем подано клопотання про надання судового доручення шляхом витребування у суду або іншого компетентного органу Республіки Польща про правову підставу перебування, місце працевлаштування та інформацію про розмір доходу ОСОБА_2 .

27.11.2023 ОСОБА_1 подано клопотання про витребування доказів з метою уточнення даних зазначеного клопотання, в якому остання просила доручити компетентному органу Республіки Польща - Міністерству цифровізації витребувати наявну інформацію, в тому числі з системи PESEL про прізвище та ім`я (імена); дата народження; сімейний стан; номер PESEL; громадянство або статус без громадянства; адреса та дата реєстрації постійного місця проживання; країна проживання; країна попереднього проживання; дата зняття з реєстрації постійного місця проживання; адреса та дата реєстрації для тимчасового перебування та дата закінчення заявленого терміну перебування, а також доручити компетентному органу Республіки Польща - голови Окружного суду в місті Щецин через Південно-Західне міжрегіональне управління юстиції (м. Івано-Франківськ) витребувати інформацію про місце працевлаштування та розмір доходу ОСОБА_2 на території Республіки Польща.

Позивач та представник позивача - адвокат Михайлюк Н.М. у судовому засіданні клопотання про витребування доказів підтримали, просили задоволити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду повідомлявся належним чином.

Заслухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків:

Згідно з ч.2 ст.13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За приписами ч. ч. 1,3 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Приписами п. 1 та 2 ч. 2 ст. 1 Закону України "Про міжнародне приватне право" визначено дефініції термінів приватноправові відносини та іноземний елемент. Так, під приватноправовим відносинами слід розуміти відносини, які ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб`єктами яких є фізичні та юридичні особи. В свою чергу, іноземний елемент ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються Законом України "Про міжнародне приватне право", та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.

Частиною 1 статті 80 Закону України "Про міжнародне приватне право" встановлено, що у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Згідно з ч. 2 ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Статтею 87 ЦПК України передбачено, що суд, який розглядає справу або заяву про забезпечення доказів, в разі виникнення потреби в збиранні доказів за межами його територіальної юрисдикції доручає відповідному суду вчинити певні процесуальні дії. В ухвалі про судове доручення коротко викладається суть справи, що розглядається, зазначаються особи, які беруть у ній участь, обставини, що підлягають з`ясуванню, докази, які повинен зібрати суд, що виконує доручення, зокрема перелік питань, поставлених учасниками справи та судом свідку.

Як вбачається із змісту позовної заяви, відповідач ОСОБА_2 на даний час перебуває в м. Дзівнув Західнопоморське воєводство, де офіційно працевлаштований, має карту побуту, що дозволяє йому легально знаходитися в Республіці Польща та отримувати легально заробітну плату.

Згідно ст. 498 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.1.1 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року № 1092/5/54, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 липня 2008 року за № 573/15264, у разі, якщо при розгляді цивільної справи в суду України виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном. Доручення складається судом України, який розглядає цивільну справу, і повинно містити інформацію та документи, передбачені міжнародним договором України. Доручення адресується компетентному суду запитуваної держави.

Згідно з ст. 2 Конвенції «Про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах» кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень ст. ст. 3 6.

Відповідно до ст. 3 цієї Конвенції, орган влади чи судовий працівник, компетентний, відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

Крім того, відповідно до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року, така конвенція застосовується у відносинах України з Аргентиною, Білорусією, Бельгією, Болгарією, Канадою, Китаєм, Кіпром, Чехією, Данією, Єгиптом, Естонією, Фінляндією, Францією, Німеччиною, Грецією, Угорщиною, Ірландією, Ізраїлем, Італією, Японією, Латвією, Литвою, Люксембургом, Мексикою, Нідерландами, Норвегією, Польщею, Португалією, Кореєю, Румунією, Словаччинною, Словенією, Іспанією, Шрі-Ланкою, Швецією, Швейцарією, Туреччинною, Сполученим Королівством Великої Британії та Північної Ірландії, США, Венесуелою, Антигуа і Барбуда, Багами, Барбадос, Ботсвана, Кувейтом, Малаві, Пакистаном, Сан-Марино і Сейшели; держави підписали цю Конвенцію, бажаючи створити відповідні засоби, для того, щоб судові або несудові документи, які підлягають врученню за кордоном, були доведені до відома їх одержувачів у належний строк, піклуючись про поліпшення організації правової взаємодопомоги шляхом спрощення та прискорення процедури.

Згідно ст. 1 Конвенції, ця Конвенція застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

Відповідно до ч. 2 п. b) ст. 15 Гаазької Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року, кожна договірна держава може заявити, що суддя, незалежно від положень частини першої цієї статті, може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови, зокрема, з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців.

04 лютого 1994 року Верховною Радою України ратифікований Договір між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах від 24 травня 1993 року (надалі - Договір про правову допомогу).

Відповідно до статті 2 Договору про правову допомогу суди і органи прокуратури Договірних Сторін, що далі іменуються «установи юстиції», надають взаємну правову допомогу у цивільних та кримінальних справах. Інші органи Договірних Сторін, компетентні в цивільних та кримінальних справах, звертаються за наданням правової допомоги за посередництвом власних установ юстиції.

Стаття 4 Договору про правову допомогу встановлює, що Договірні Сторони надають взаємну правову допомогу щодо підготовки, пересилки та вручення документів, виконання обшуку, вилучення та видачі речових доказів, проведення експертизи, огляду, допиту сторін, свідків, експертів, підозрюваних, обвинувачених і підсудних, а також виконання інших процесуальних дій.

Відповідно до п. 6.7 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом міністерства юстиції від 27 червня 2008 року № 1092/5/54 суд чи інший компетентний орган України надсилає доручення на підставі Конвенції про вручення до Центрального органу іноземної держави, визначеного запитуваною державою відповідно до ст. 2 цієї Конвенції, напряму.

Згідно з п. 2.3 розділу ІІ Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та ДСА України від 27 червня 2008 року № 1092/5/54, доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України.

Відповідно до ст.1 Конвенції про отримання закордоном доказів у цивільних або комерційних справах, судовий орган Договірної Держави може відповідно до положень законодавства цієї Держави шляхом надіслання судового доручення звернутися до компетентного органу другої Договірної Держави з проханням отримати докази або провести інші процесуальні дії.

Із змісту клопотання вбачається, що останнє відоме місце перебування відповідача ОСОБА_2 є м. Дзівнув Західнопоморське воєводство у сферу обслуговування віднесено до Окружного суду в місті Щецин.

Отже, враховуючи вищенаведене, клопотання суду про надання правової допомоги підлягає поданню до голови Окружного суду в місті Щецин, який знаходиться за адресою: вул. Казубська 42, 70-227, м. Щецин, Польща, тел. 91 44-80-002 через Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції.

З огляду на зазначене, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, суд вважає за необхідне направити судове доручення до компетентного органу Республіки Польща для отримання інформації про фактичне місце проживання/перебування/реєстрації громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , інформації про місце працевлаштування та розмір доходу останнього на території Республіки Польща, а тому клопотання підлягає до задоволення.

Оскільки позивач просила покласти на неї витрати, пов`язані із здійсненням перекладу тексту доручення та доданих документів, нотаріального посвідчення правильності перекладу та інші витрати, суд вважає за доцільне покласти на неї оплату вартості витрат, пов`язаних із перекладом відповідних документів.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 252 Цивільного процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Пунктом 12 ч. 1 ст. 253 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 8 частини першої статті 252 цього Кодексу,- до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів.

Відтак, до надходження відповіді на судове доручення про надання правової допомоги провадження у справі слід зупинити.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст. 19, 175-177, 187, 190-192, 252, 253, 260-261, 272, 274-275, 277-279, 497, 498, 499, 353-355 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання позивача задоволити.

Доручити Західному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції, яке знаходиться за адресою: вул. Грюнвальдська 11, м. Івано-Франківськ, 76018, звернутися із судовим дорученням до компетентного органу Республіки Польща - Міністерства цифровізації (адреса, вулиця Kрулевська, 27, 00-060 Варшава, NIP , REGON 525189465) з клопотанням про правову допомогу щодо витребування наявної інформації про фактичне місце проживання/перебування/реєстрації громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , в тому числі з системи PESEL про прізвище та ім`я (імена); прізвище; дата народження; сімейний стан; номер PESEL; громадянство або статус без громадянства; адреса та дата реєстрації постійного місця проживання; країна проживання; країна попереднього проживання; дата зняття з реєстрації постійного місця проживання; адреса та дата реєстрації для тимчасового перебування та дата закінчення заявленого терміну перебування.

Доручити Західному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції, яке знаходиться за адресою: вул. Грюнвальдська 11, м. Івано-Франківськ, 76018, звернутися із судовим дорученням до компетентного органу Республіки Польща - голови Окружного суду в місті Щецині (адреса: вул. Казубська 42, 70-227, м. Щецин, Польща, тел.914480002) з клопотанням про правову допомогу щодо витребування інформації про місце працевлаштування та про розмір доходу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , на території Республіки Польща.

У випадку неможливості виконання даного доручення, прохання повідомити про обставини, що перешкоджають виконанню доручення.

Витрати, пов`язані із здійсненням перекладу тексту доручення та доданих документів, нотаріального посвідчення правильності перекладу, інші витрати покласти на позивача ОСОБА_1 .

Провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів зупинити до надходження відповіді від компетентного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на вказане судове доручення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду в частині зупинення провадження у справі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повна ухвала складена 11.12.2023

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.