РІШЕННЯ

іменем України

14 червня 2023 рокуСправа №451/403/23
Провадження № 2-о/451/31/23

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Федорук І.Б.,

з участю заявника, представника заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Радехові в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу №451/403/23 за заявою ОСОБА_4 , заінтересована особа - Радехівська міська рада Львівської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення,

у с т а н о в и в:

3 квітня 2023 року представником заявника, адвокатом Миздкою Романом Володимировичем, в інтересах ОСОБА_4 (далі - заявниця), заінтересована особа - Радехівська міська рада Львівської області подано на розгляд суду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення.

У заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 7 жовтня 2022 року, виданим Радехівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області ЗМУ Міністерства юстиції (м. Львів), житель АДРЕСА_1 . Заявниця з померлим ОСОБА_6 проживали разом однією сім`єю, у неофіційному шлюбі з 2012 року, в його квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство. Заявниця проживала за цією адресою без реєстрації. ОСОБА_6 був інвалідом другої групи з дитинства, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 , виданим Пенсійним фондом України 17 січня 2018 року довічно. Станом на день смерті ОСОБА_6 на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) серії НОМЕР_7 від 5 грудня 2000 року, виданого Органом приватизації Радехівського ДКП "Будинкоуправління", належала 1/2 частки у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Інша 1/2 частки належала його покійній матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 22 січня 2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області. Відповідно до записів з будинкової книги з реєстраційним номером №1462 у цій квартирі проживали та були зареєстровані ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Після смерті ОСОБА_6 заявниця організувала та оплатила його похорон. 3 моменту його смерті вона продовжує проживати у його квартирі, зберігає оригінали документів: будинкову книгу з реєстраційним номером 1462; технічний паспорт з реєстраційним номером 1266 від 29 листопада 2000 року; Свідоцтво про право власності на квартиру (будинок) серії НОМЕР_7 від 5 грудня 2000 року; Свідоцтво про право на спадщину за законом серії НОМЕР_8 про прийняття спадщини ОСОБА_6 після смерті його матері ОСОБА_7 ; витяг з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна серії НОМЕР_9; Свідоцтво про смерть ОСОБА_7 серії НОМЕР_4 від 22 січня 2008 року; Свідоцтво про смерть ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 від 7 жовтня 2022 року; пенсійне посвідчення ОСОБА_8 № НОМЕР_2 . Факт понесених витрат на поховання ОСОБА_6 підтверджується товарним чеком від 06 жовтня 2022 року на суму 12030,00 гривень, виданим ФОП ОСОБА_9 . Крім цього, заявниця витратила кошти на облаштування могили ОСОБА_6 на кладовищі, придбавши у ФОП ОСОБА_9 3 січня 2023 року надгробник вартістю 2300 гривень. Покійний ОСОБА_6 заповіту не складав. Дружини, дітей у ОСОБА_6 немає. Станом на сьогоднішній день заявниця бажає здійснити своє право на спадкування у зв`язку із тим, що не звернулася у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини. Однак, заявниця не може вважатися повноправним спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 , оскільки вони не зафіксували своїх шлюбних відносин законним чином і тому не може оформити своїх спадкових прав. У відповідності до ст. 1264 ЦК України, заявниця відноситься до четвертої черги спадкоємців за ознакою спільного проживання однією сім`єю протягом більше, ніж п`яти років до часу відкриття спадщини. Отож, заявниці необхідно довести факт спільного проживання із спадкодавцем ОСОБА_10 протягом не менше, ніж п`яти років до моменту відкриття спадщини. Факт її постійного проживання з спадкодавцем ОСОБА_6 можуть підтвердити свідки: ОСОБА_11 , АДРЕСА_2 ; ОСОБА_12 , АДРЕСА_2 ; ОСОБА_13 , АДРЕСА_3 ; ОСОБА_14 , АДРЕСА_4 . Просить суд встановити факт постійного спільного проживання ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , з спадкодавцем ОСОБА_6 однією сім`єю продовж 10 років за адресою: АДРЕСА_1 , станом на день відкриття спадщини. Викликати та допитати в судовому засіданні свідків: ОСОБА_11 , АДРЕСА_2 ; ОСОБА_12 , АДРЕСА_2 ; ОСОБА_13 , АДРЕСА_3 ; ОСОБА_14 , АДРЕСА_4 (а.с. 2-16).

3 квітня 2023 року автоматизованою системою документообігу суду Д-3 судді Семенишин О.З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду (а.с. 18).

Ухвалою судді 7 квітня 2023 року відкрито провадження у справі прийнято заяву до розгляду в порядку окремого провадження (а.с. 1-2).

1 травня 2023 року Радехівською міською радою подано клопотання про розгляд справи без їх участі, вимоги заяви підтримують в повному обсязі та проти їх задоволення не заперечують (а.с. 21).

23 травня 2023 року у судовому засіданні залучено до участі в якості заінтересованих осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Заявник та представник заявника заяву підтримали у повному обсязі та просили її задовольнити.

ОСОБА_5 23 травня 2023 року подала до суду заяву, у якій просить задовільнити вимоги ОСОБА_4 , яку підтримала у судовому засіданні (а.с.52).

У судовому засіданні 14.06.2023 року представник заінтересованої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3 заяву підтримав, не заперечував щодо її задоволення.

Заслухавши пояснення заявника та її представника, представника заінтересованої особи, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до положень ст. 13, 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За змістом ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Особа, яка проживала разом із спадкодавцем на час його смерті без місця реєстрації має право у судовому порядку встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на момент його смерті.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові ВС від 07.11.2018 у справі №336/709/18-ц, та у Постановах Пленуму Верховного Суду України від 21.02.2018 по цивільній справі №317/2329/15-ц та від 28.02.2018 по цивільній справі №633/344/16-ц.

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»: «Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними». «Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася тощо».

Суд встановив, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15).

Відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_6 виданого 17.01.2018 ОСОБА_6 був інвалідом другої групи (а.с. 7).

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір ОСОБА_6 (а.с. 15).

Квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 дійсно належить на праві спільної сумісної власності гр. ОСОБА_7 та членам її сім`ї ОСОБА_6 , що підтверджується Свідоцтвом на право власності на квартиру/будинок серії НОМЕР_7 від 5 грудня 2000 року, виданого органом приватизації Радехівського ДКП «Будинкоуправління» (а.с. 8).

Відповідно до записів з будинкової книги для прописаних громадян, які проживають за адресою: АДРЕСА_1 №1462 у цій квартирі проживали та були зареєстровані ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (а.с. 9-10).

З технічного паспорта на квартиру, що знаходиться у власності ОСОБА_7 квартира АДРЕСА_5 приміщення у квартирі, одноквартирний будинок АДРЕСА_3 зареєстрована Червоноградським МБТУ на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності на підставі свідоцтва про право власності і записана у Реєстрову книгу за № 1266 від 05.12.2000. Квартира, посімейного, спільного заселення розташована на 1-му поверсі, складається з 1-ої кімнати, житловою площею 15 кв.м., в тому числі 1-а кімната 15 кв.м., кухня площею 12,1. кв.м. Загальна площа квартири 27,1 кв.м. Висота приміщення 2,90 м. (а.с. 11-12).

Згідно із Свідоцтва про право на спадщину за законом від 6 серпня 2010 року ОСОБА_6 є спадкоємцем 1/2 (однієї другої) частини квартири АДРЕСА_6 , як належала померлій матері - ОСОБА_7 на підставі Свідоцтва на право власності на квартиру (будинок), виданого Органом приватизації Радехівського ДКП «Будинкоуправління» 5 грудня 2000 року, зареєстрованого у Червоноградському міжміському бюро технічної інвентаризації від 5 грудня 2000 року в реєстрову книгу за №1266. Відсутність заборон на вищезгадану частину квартири перевірено (а.с. 14).

Зі спадкової справи №3/2023 видно, що спадкоємці не зверталися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини (а.с.32-44)

З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, показання свідків об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Ці докази суд вважає належними та допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та одержані у встановленому законом порядку.

Згідно зі статтею 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Згідно з ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Статтею 1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Виходячи з наведеного та встановлених у справі фактичних обставин, суд вважає доведеним факт проживання заявниці ОСОБА_4 зі спадкодавцем ОСОБА_6 однією сім`єю, продовж 10 років.

Окрім цього, у справі встановлено про відсутність спору з приводу майнових прав на спадкове майно після смерті ОСОБА_6 .

За таких обставин, враховуючи, що заявниця має право на отримання спадщини після смерті ОСОБА_6 , однак не може його реалізувати без встановлення факту спільного проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю без шлюбу, суд вважає за необхідне вимоги заявниці задовольнити.

Керуючись ст. 3 СК України, ст. 1216-1218, 1223, 1258, 1264, 1264, 1270 ЦК України та ст. 13, 19, 315 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву задовольнити повністю.

Встановити факт постійного спільного проживання ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , з спадкодавцем ОСОБА_6 однією сім`єю продовж 10 років за адресою: АДРЕСА_1 , станом на день відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги продовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяСеменишин О. З.

Повний текст судового рішення виготовлено 14 червня 2023 року.