Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2023 року

м. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - Харабадзе К. Ш.,

за участю секретаря - Гаврись В.В.,

Справа № 545/1234/23

Номер провадження № 2/545/1039/23

позивач ОСОБА_1

відповідач Щербанівська сільська рада Полтавського району Полтавської області

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу про визнання права власності на самочинно збудований гараж

у с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудований гараж, посилаючись на те, що у 2014 році рішенням Щербанівської сільської ради Полтавського району від 16.10.2014 йому було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку (кадастровий номер :05:002:0311) загальною площею 0,0026 га для будівництва індивідуального гаража в АДРЕСА_1 на території Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Даним рішенням також було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки мені для будівництва індивідуального гаражу в АДРЕСА_1 на території Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області. 15.11.2014 право приватної власності на дану ділянку було зареєстроване за мною в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом з державного реєстру права власності на нерухоме майно від 15.11.2014 №29540765. Підставою виникнення права власності стало свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серія та номер: НОМЕР_1 , видане 15.11.2014 Реєстраційною службою Полтавського районного управління юстиції. 21.02.2023 ФОП ОСОБА_2 було виготовлено звіт про проведення технічного обстеження будівлі гаража розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленого на замовлення №108 ОСОБА_1 . За результатами проведеного технічного обстеження об`єкта встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. Про що сформовано витяг з реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічне обстеження Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. Оскільки гараж збудовано самовільно без дозвільних на те документів, він не має змоги ввести в експлуатацію будівлю загальноприйнятим декларативним шляхом та в подальшому зареєструвати право власності на нього. На підставі вищевикладеного, просить визнати права власності на гараж, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, в наданій суду заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, вирішення справи залишив на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить до такого.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду відповідає.

Згідно статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Судом встановлено, що рішенням Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 16.10.2014, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для будівництва індивідуального гаража в АДРЕСА_1 на території Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Передано безоплатно у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку (кадастровий номер :05:002:0311) загальною площею 0,0026 га для будівництва індивідуального гаража в АДРЕСА_1 на території Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області /а.с. 11/.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 09.09.2014, земельна ділянка кадастровий номер :05:002:0311, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва індивідуальних гаражів, площею 0,0026, форма власності комунальна /а.с.12-15/.

Як вбачається з акту приймання передачі межових знаків на зберігання від 14.01.2014, межі земельної ділянки з кадастровим № :05:002:______, яка знаходиться АДРЕСА_2 , площею 0,0026 га, наданої власнику/користувачу земельної ділянки ОСОБА_1 для будівництва індивідуального гаражу закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка у кількості 4 шт. /а.с.16-18/.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.11.2014 /а.с.24/, земельна ділянка кадастровий номер :05:002:0311, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва індивідуальних гаражів, площею 0,0026 га, на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.11.2014 /а.с. 23/.

Згідно звіту про проведення технічного обстеження гаражу за адресою: АДРЕСА_1 , гараж (літ. А1) загальна площа 20.3 м?, основна площа 20.3 м?, будівельний об`єм 65 м?, встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації, а також відповідність: державним будівельним нормам згідно ДБН В.1.2-14:2018 «Загальні принципи забезпечення надійності та конструктивної безпеки будівель і споруд»; пожежним нормам згідно ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва»; санітарним та гігієнічним нормам згідно ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій»; ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення»; ДБН Б.2.2-5:2011 «Благоутрій територій». /а.с.20-22/.

Положеннями ч. 3 ст. 375 ЦК України визначено, що право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 № 406 затверджено перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, однак у даному переліку роботи з будівництва капітального гаражу відсутні.

Звернення до суду з позовом про визнання права власності на гараж має здійснюватися за наявності даних про те, що це питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право» (Постанова Верховного Суду Касаційного цивільного суду від 23.09.2019 року, справа № 309/3887/17).

З матеріалів справи вбачається, що декларація про готовність спірного об`єкта до експлуатації органом державного архітектурно-будівельного контролю не розглядалась та рішення про її реєстрацію або повернення не приймалось, що свідчить про відсутність позасудового вирішення позивачем у відповідності до вимог чинного законодавства питання введення в експлуатацію об`єкта будівництва, а відтак і про відсутність спору.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 2 узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав від 28.01.2013 року відмітив, що суди при розгляді справ про визнання права власності на самочинне будівництво повинні належним чином перевіряти, чи було питання оформлення права власності на самочинне будівництво предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність давали б підстави вважати про наявність спору про право. Суд не повинен заміняти органи, які зобов`язані видавати дозволи на будівництво й узгоджувати забудови; визнання права власності на самочинне будівництво в судовому порядку має залишатися винятковим способом захисту права. Тому судам необхідно з`ясовувати, чи звертався позивач до компетентних органів із питання узаконення самочинного будівництва, чи було відмовлено компетентними органами у вирішенні зазначеного питання.

Аналогічною є правова позиція Верховного Суду, зроблена ним у постанові від 25.08.2020 по справі № 760/21223/17-ц.

Таким чином, визнання судом права власності на самочинне будівництво можливе лише у тому разі, якщо в прийнятті такого об`єкта в експлуатацію було незаконно відмовлено та за умови дотримання визначених законом вимог, які необхідні для прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.

За приписами статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, окрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 3 та ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону.

Аналізуючи вищевикладене вбачається, що всі об`єкти нерухомого майна після завершення будівництва підлягають прийняттю до експлуатації та державній реєстрації, та лише після цього особа набуває право власності на неї.

Вимога позивача про визнання за ними право власності на гараж не ґрунтується на вимогах закону, оскільки в силу приписів ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження та доведення законності, відповідності встановленим правилам і вимогам спірного будівництва.

Документи, на які посилаються позивач, не є документами дозвільного характеру, на підставі яких можливий початок будівництва чи введення об`єкту в експлуатацію, а є лише результатом комплексу робіт щодо обмірювання уже збудованого об`єкта нерухомого майна з визначення його складу. Надані позивачем документи не є належними та допустимими доказами дотримання будівельних, санітарних, протипожежних норм, стандартів і правил, а також відповідності розробленій та затвердженій в установленому законодавством порядку проектній документації стосовно зазначеного об`єкта будівництва та врахування вимог безпечності об`єкта з огляду на передбачуваний характер його експлуатації, що може давати підстави для висновку щодо необхідності прийняття даного об`єкта будівництва до експлуатації.

Виникнення права власності на новостворений об`єкт нерухомості на підставі судового рішення положеннями ст.ст. 328, 376, 392 та ст.331 ЦК України не передбачено.

З огляду на наведене, у суду немає правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на самочинно збудований гараж.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Щербанівська сільська рада Полтавського району Полтавської області про визнання права власності на самочинно збудований гараж відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду . Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3

відповідач Щербанівська сільська рада Полтавського району Полтавської області, код. , місцезнаходження за адресою: с. Щербані Полтавського району Полтавської області, вул.. Центральна, буд. 2

Суддя Карина ХАРАБАДЗЕ