Справа № 274/6055/23
Провадження № 8/0274/3/23
УХВАЛА
Іменем України

13.12.2023 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Вдовиченко Т.М., за участі секретаря судового засідання Рудич М.О., представника стягувачки ОСОБА_1 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07.09.2023 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
в с т а н о в и в :
24.10.2023 року ОСОБА_2 звернувся до Бердичівського міськрайонного суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Бердичівського міськрайонного суду від 07.09.2023 у справі № 274/6055/23 за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини.
В обґрунтування заяви зазначив, що копію судового наказу та копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами він не отримував оскільки тимчасово перебуває за межами України і про його існування дізнався випадково 09.10.2023 року.
Вважає вимоги стягувачки необґрунтованими, а судовий наказ від 07.09.2023 року таким, що підлягає перегляду з тих підстав, що ОСОБА_3 свідомо ввела суд в оману і не повідомила, що за рішенням суду з нього вже стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , 2007 р.н. в розмірі 1/6 частини його заробітку. Також вказує, що з 09.06.2021 року він визнаний особою з інвалідністю 2 групи, на його утриманні перебуває мати ОСОБА_5 , 1954 р.н., яка є особою з інвалідністю 3 групи.
21.11.2023 року на адресу суду скерував доповнення до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, просить суд переглянути другий пункт судового наказу від 07.09.2023 року щодо стягнення з нього судового збору в розмірі 268,40 грн. та звільнити його від сплати судового збору згідно Закону України " Про судовий збір " п. 9 ст. 5 ( а.с.65).
В судове засідання заявник не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. 15.11.2023 року на адресу суду скерував заяву про розгляд справи за його відсутності ( а.с.63).
11.12.2023 року ОСОБА_2 на адресу суду направив письмове клопотання про долучення доказів, в якому вказав, що в жовтні 2020 року ОСОБА_3 закрила виконавче провадження про стягнення з нього аліментів за рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 2013 року, однак він і надалі в добровільному порядку сплачує аліменти на утримання доньки.
Представник стягувачки адвокат Зайцева М.О. заперечила проти заяви з тих підстав, що боржником не надано суду доказів про подвійне стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , 2007 р.н. Дійсно в 2020 році стягувачка забрала виконавчий лист на прохання боржника і до виконання його не пред"являла. Оскільки інша дитина боржника, від іншого шлюбу, вже досягла повноліття, тому стягувачка подала заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частки його заробітку. Щодо добровільної сплати аліментів боржником на користь стягувачки, то дані обставини не можна вважати нововиявленими і такими, що тягнуть за собою скасування судового наказу.
Вислухавши пояснення представника стягувачки, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява про перегляд судового наказу від 07.09.2023 за нововиявленими обставинами, підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Частиною 8 ст. 170 ЦПК України передбачено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої ст. 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.
Судовий наказ видано відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, а тому його може бути переглянуто за нововиявленими обставинами.
У заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами заявник вказав на наявність підстав для такого перегляду, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано з підстави, визначеної п. 1 ч. 2 ст. 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.
Так, відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
Отже, перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв`язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.
Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» визначено, що нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
Відповідно до пункту 4 вказаної постанови, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.
Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.
Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухвалені судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Пунктом 7 вищевказаної постанови передбачено, що обставини, які є підставою для перегляду судового рішення це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.
Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.
Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України, яка викладена в ухвалі від 08 червня 2017 року (справа № 231/32/2012).
Як вбачається з матеріалів заяви, заявник, посилаючись на підставу перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами вказує, що 19.09.2023 року рішенням Бердичівського міськрайонного суду з нього на користь ОСОБА_3 , на утримання дочки ОСОБА_4 , 2007 р.н. стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частини, які він сплачував в примусовому порядку до жовтня 2020 року. В жовтні 2020 року ОСОБА_3 закрила виконавче провадження про стягнення аліментів на його прохання, однак він в добровільному порядку і надалі сплачує аліменти. Крім того на його утриманні перебуває мати, яка має 3 групу інвалідності .
Наведені заявником у якості нововиявлених обставин, були відомі заявнику на час розгляду справи, не входять до предмета доказування у справі та не могли вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі, оскільки нормами права (ч.5 ст.183 СК У країни та п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України) розмір аліментів які присуджуються за судовим наказом, чітко зафіксований і не залежить від таких обставин, як перебування на його утриманні інших осіб, які наводить заявник, чи сплата аліментів в добровільному порядку. Доказів про подвійне стягнення аліментів, як за виконавчим листом , так і за судовим наказом, божником суду не надано.
У відповідності до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.
У відповідності до частин другої, третьої та сьомої статті 429 ЦПК України справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.
Таким чином, суд вважає, що наведені ОСОБА_2 обставини не є нововиявленими обставинами, а відтак відсутні підстави для скасування судового наказу від 07.09.2023 по справі № 274/6055/23 в частині стягнення з нього аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , 2007 р.н.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України " Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
Як вбачається з копії посвідчення серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи, посвідчення дійсне до 07.07.2024 року ( а.с.66).
Дана обставина під час винесення судового наказу суду не була відома.
Таким чином вимога заявника про скасування судового наказу від 07.09.2023 року в частині про стягнення з нього на користь держави судового збору в розмірі 268,40 грн. підлягає до задоволенню, а судовий наказ в цій частині скасуванню.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
З огляду на викладене в сукупності, суд доходить висновку про часткову відмову у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, постановленого у формі судового наказу.
При цьому суд роз`яснює заявнику, вправі звернутися до суду із позовною заявою про зменшення розміру аліментів в загальному порядку.
Керуючись ст.ст.12-13,76-81,89, 211, 263-265, 354, 423, 429 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Заяву ОСОБА_2 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами задовольнити частково.
Скасувати судовий наказ, виданий Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області від 07.09.2023 року в частині стягнення з боржника - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 судового збору в розмірі 268,40 грн. в дохід держави.
В задоволені решти заяви відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повний текст ухвали виготовлено 14 грудня 2023 року
Суддя Т.М. Вдовиченко