ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2023 року м. Чернівці

справа № 720/69/23

провадження 22-ц/822/418/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів : Литвинюк І.М., Лисака І.Н.

секретар Петранюк Ю.Т.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 16 березня 2023 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину яка продовжує навчання,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину на період її навчання.

Позов обґрунтовано наступним. Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 06.05.2009 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. Донька сторін ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розірвання шлюбу залишилась проживати разом з батьком та перебуває на його повному матеріальному утримані. На даний час донька продовжує навчання у Вищому професійному училищі №3 м. Чернівців на денній формі навчання за професією «перукар модельєр» манікюрник, повний курс навчання складає з 01.09.2020 року по 28.06.2023 року.

На даний час відповідач самоусунулась від надання матеріальної допомоги на утримання доньки яка продовжує навчання. Про доходи ОСОБА_1 йому нічого не відомо.

Позивач вважає, що відповідачка спроможна надавати матеріальне утримання доньці, у зв`язку з її навчанням в розмірі 3500 грн на місяць до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину на період її навчання - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 3500 гривень з 11 січня 2023 року щомісяця на період її навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23- річного віку.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 1072,80 грн судового збору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 16.03.2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції ґрунтує свої висновки на припущеннях позивача, зокрема на тому, що у відповідачки є можливість сплачувати аліменти у розмірі 3500 гривень щомісячно, оскільки вона є фізичною особою підприємцем і має достатній дохід.

Однак, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджували б вказані обставини, зокрема відсутні будь які докази щодо майнового стану відповідачки, зайняття підприємницькою діяльністю, розміру її доходів, довідки про відсутність на його утриманні інших осіб, та інші докази на підтвердження заявлених позовних вимог.

Крім того, судом першої інстанції не взято до уваги ту обставину, що позивач не визначився на які потреби він просить стягнути аліменти, а також не становлено, а позивачем не доведено, з яких підстав останній визначив розмір аліментів в 3500 грн, адже як вбачається з довідки 26.10.2022 року №312 Вищого професійного училища №3 м. Чернівців, донька ОСОБА_3 навчається на державній формі навчання та отримує стипендію.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 16 березня 2023 року - залишити без змін.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що ОСОБА_3 навчається у ВПУ №3 м.Чернівці у групі №18, курс третій, денна форма навчання, за професією «перукар (перукар-модельєр) манікюрник». Повний термін навчання з 01.09.2020 року по 28.06.2023 року, що підтверджується довідкою №312 від 26.10.2022 року Вищого професійного училища №3 м. Чернівців.

Відповідно до рішення Новоселицького районного суду від 14.06.2019 року (справа №720/1014/19) з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 стягуються аліменти в твердій грошовій сумі щомісяця в розмірі 1600 грн, починаючи з 10 травня 2019 року до її повноліття.

Відповідно до довідки з Зеленогайського старостинського округу №1 м/ради м.Новоселиця №761 від 03.08.2022 року ОСОБА_2 проживає по АДРЕСА_1 та разом з ним проживає донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню оскільки, донька ОСОБА_3 проживає разом з батьком ОСОБА_2 , продовжує навчання після досягнення вісімнадцятирічного віку та потребує додаткового утримання, а відповідач не спростувала належними та допустимими доказами, що вона надає в добровільному порядку доньці матеріальну допомогу, або свою неспроможність надавати таку матеріальну допомогу як сплачувати аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання.

Колегія суддів з цим погоджується.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми донькою, сином.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

У частині першій статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18.

Згідно вимог ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2589 гривень, а для працездатних осіб - 2684 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.81, ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Доводи апелянта про відсутність підстав для стягнення з неї аліментів на утримання доньки, а також доводи, що позивач не визначився на які потреби він просить стягнути аліменти та не доведення визначеного розміру аліментів, є безпідставними.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 навчається у Вищому професійному училищі №3, яке розташоване в м.Чернівцях, а проживає в с. Зелений Гай Чернівецького району.

Враховуючи зазначене, доводи позивача, що донька добирається на навчання громадським транспортом на який витрачає приблизно 2719 грн є обгрунтованими. Крім того слід врахувати витрати на харчування, придбання підручників, зошитів та інших необхідних для навчання предметів.

Стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчатися, покликано забезпечити дитині достатній матеріальний стан (певні побутові речі, соціальний і культурний розвиток тощо), адже через навчання дитина практично не має змоги працювати і самостійно заробляти кошти.

Відповідач, як мати повинна піклуватися про свою дитину та матеріально її утримувати.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, апелянт посилалась на те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо її майнового стану, зайняття підприємницькою діяльністю, розміру її доходів, довідки про відсутність на її утриманні інших осіб.

Однак, жодних доказів на підтвердження того, що матеріальний стан відповідача, розмір її доходів, стан здоров`я, сімейний стан чи інші обставини позбавляють її можливості сплачувати аліменти на утримання дочки, яка продовжує навчання, у визначеному судом розмірі, апелянтом не надано та не спростовано висновок суду першої інстанції щодо визначення розміру аліментів.

Враховуючи зазначене, підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 16 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення постанови.

Головуючий І.Б. Перепелюк

Судді: І.Н. Лисак

І.М. Литвинюк