СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/101/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року Святошинський районний суд м. Києва у складі

головуючого- судді Петренко Н.О.

за участю секретаря судових засідань Донець Г.В.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на бездіяльність головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби м. Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Переяславського відділу державної виконавчої служби про скасування арешту,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року представник заявника ОСОБА_2 звернулася до суду із скаргою про визнання протиправною бездіяльність державного виконавця Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) в рамках ВП № НОМЕР_2, яка виразилась в тому, що звернення ОСОБА_1 про скасування арешту не розглянуто, не задоволено та на нього не надано відповідь; просить скасувати арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), зареєстрований 22.02.2011р. в єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером № 10863150 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_2 від 17.02.2011 ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві.

В обгрунтування скарги посилалася на те, що у грудні 2022р. ОСОБА_1 виявив наявність арешту на все нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження № 10863150 на підставі постанови ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві від 17.02.2011р. Солом`янським ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) здійснювалось примусове виконання виконавчого листа № 1-374, виданого 14.08.2009 Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 25 000,00 грн. моральної шкоди. Виконавчі дій здійснювались в рамках ВП № НОМЕР_2. 24.02.2011р. виконавче провадження ВП № НОМЕР_2 відкрито постановою державного виконавця Солом`янського РУЮ у м. Києві з накладенням арешту на майно боржника. 20.09.2012р. керуючись п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з направленням за належністю до іншого відділу ДВС за місцем реєстрації боржника: АДРЕСА_1 .

Переяславським відділом ДВС у Бориспільському районі Київської області у листі від 07.03.2023р. № 8872 повідомлено, що виконавчий лист № 1-374 від 14.08.2009р, виданий Святошинським районним судом м. Києва про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у розмірі 25 000,00 грн., на примусовому виконанні у відділі не перебував. Просить задовольнити скаргу.

Заявник у судовому засіданні заяву підтримав та просив задовольнити.

Представник заявника підтримав з підстав викладених у скарзі.

Державні виконавці у судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про день та час розгляду скарги, причини неявки суду не відомі.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали скарги, встановив наступне.

Відповідно до ст. 447, 448 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що державним виконавцем був накладений арешт в процесі виконання вироку в кримінальній справі, постановленого стосовно скаржника Святошинським районним судом м. Києва у червні 2009р.

З відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно на все майно ОСОБА_1 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, ВП № НОМЕР_2, 17.02.2011, ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві накладено арешт. Також, на все нерухоме майно було накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника, б/н, 18.07.2011, ВДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ.

Листом Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) від 13.01.2023 № 7229 повідомлено, що перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень ВП № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 1-374 від 14.08.2009 виданого Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу у розмірі 25 000,00 грн. 24.02.2011, керуючись ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника.

20.09.2012р., керуючись п.10 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з направленням виконавчого документа за належністю до іншого відділу ДВС за місцем реєстрації боржника : АДРЕСА_1 .

Станом на 13.01.2023р. виконавчий лист № 1-374 від 14.08.2009 на виконанні не перебуває.

З листа Переяславського відділу ДВС у Бориспільському районі Київської області від 07.03.2023р. № 8872 вбачається, що згідно автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження ВП НОМЕР_2 у відділ на виконанні не перебувало та станом на 07.03.2023р. не перебуває.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14.08.2023р. відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Солом`янський ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), Переяславський ВДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) про усунення перешкод у користуванні майном та скасування арешту майна.

Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 451 ЦПК України передбачено, що за результатами скарги суд постановляє ухвалу, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

За змістом ч. 1, 2 ст.56Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню.

З матеріалів скарги вбачається, що на даний час, що на примусовому виконанні виконавчих проваджень з примусового виконання вироку Святошинського районного суду м. Києва від 04.09.2009р. не перебуває.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Слід зазначити, що наявність протягом тривалого часу (більше 10 років) нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача та за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що є доцільним зняти арешт, накладений на майно боржника для забезпечення виконання вироку суду.

Керуючись . ЗУ «Про виконавче провадження», на підставі ст. 12, 81, 260, 448, 450, 451ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на бездіяльність головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби м. Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Переяславського відділу державної виконавчої служби про скасування арешту - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в рамках ВП № НОМЕР_2.

Скасувати арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), зареєстрований 22.02.2011р. в єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером № 10863150 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_2 від 17.02.2011 ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинського районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О.Петренко