Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2/641/44/2023 Справа № 641/4591/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2023 року Комінтернівський районний суд міста Харковау складі :

головуючого судді Курганникової О.А.

за участю секретаря судового засідання Ареп`євої О.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності ,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності, в якому просить визнати за відповідачем право власності на частину квартири АДРЕСА_1 .

У судові засідання призначені на 27.03.2023 року, 02.05.2023 року, 26.06.2023, 10.08.2023року, 21.09.2023 року,07.11.2023 року,14.12.2023 року позивач повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справ за його відсутності не подавав.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи в судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Як свідчать матеріали судової справи, позивач ОСОБА_1 своєю адресою вказує: АДРЕСА_2 .

Згідно ч.4 ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-якого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з помітною про причини невручення.

Відповідно п. 4 ч.8 ст. 128 КПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином ОСОБА_1 був повідомленим про судові засідання призначені на 27.03.2023 року, 02.05.2023 року, 26.06.2023, 10.08.2023року, 21.09.2023 року,07.11.2023 року,14.12.2023 року та суд забезпечив можливості реалізувати надані йому законом права.

Згідно ч.1ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно п. 1 ч.3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що невручення поштового відправлення позивачу з причин її відсутності за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування) є доказом належного повідомлення позивача про час і місце розгляду справи, що передбачено ст. 128 ЦПК України. Повернення із вказаної причини не свідчить про відмову сторони від одержання відправлення.

Зазначене узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верхового Суду у справі № 906/142/18 від 12.02.2019 року.

Відповідно до ч. 4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 3ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, в силу ч.3 ст. 131 ЦПК України, суд визнає, що позивач або його представник повторно не з`явились до суду без поважних причин.

Відповідно до ч. 1 п. 3 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як зазначено в правовому висновку Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (справа №6-24063 ск 15), незалежно від причини повторна неявка в судове засідання належним чином повідомленого позивача є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

При цьому слід звернути увагу на те, що законодавець вказав суду на те, що позовна заява залишається без розгляду у разі повторної неявки позивача в судове засідання, незалежно від наявності поважних чи неповажних причин.

Крім того, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальним правами та неухильно виконувати свої процесуальні обов`язки.

Судом враховано, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету. Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що позивач не з`явилась у судове засідання, не направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, суд вважає за можливе залишити позов без розгляду.

Особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно (ч. 3ст. 257 ЦПК України).

Керуючись , ч.3 ст. 131, 200, п.3 ч.1, ст. 257, ч.3 ст. 257 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду, шляхом подання в 15-денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя -О. А. Курганникова