Справа 206/3710/23
Провадження 2/206/1056/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року м.Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпропетовська у складі:

головуючого судді Нестеренко Т.В.,

при секретарі Бублейник В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа: Восьма Дніпровська державна нотаріальна контора Південного управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання права власності в порядку спадкування за законом, за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Восьма Дніпровська державна нотаріальна контора Південного управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду міста Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа: Восьма Дніпровська державна нотаріальна контора Південного управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько ОСОБА_1 ОСОБА_3 1958 р.н.. Підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис № 782 копію якого додано відповідачем, позивачем за первісним позовом до його позову, оригінал знаходиться у відповідача.

Після смерті батька відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме:

- 26/100 частин домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що належало спадкодавцю на підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30.05.2000, справа № 2-1300/2000, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР за реєстровим № 7021657.

- 43/100 частина (вцілому, частка не перереєстрована) домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яку він прийняв шляхом вступу в управління спадковим майном у встановлений законом строк в рівних частках з матір`ю, дружиною ОСОБА_4 .. Вказана частина домоволодіння юридично належало батьку спадкодавця ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 25.09.1968р., виданого Ігренським районним відділом комунального господарства на підставі рішення виконкому Ігренської міської Ради депутатів трудящихся Дніпропетровської області від 23.07.1968р., зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу № 22 за реєстровим № 63.

Вказану (не перереєстровану) частину домоволодіння батько ОСОБА_3 отримав у спадщину, прийнявши її у встановлений законом строк після смерті батьків, а позивача дідуся та бабусі - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 так і не встигши переоформити на себе.

Інша 31/100 частина вищевказаного домоволодіння належить матері ОСОБА_6 на підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30.05.2000, справа № 2-1300/2000, зареєстрована в КП «ДМБТІ» ДОР за реєстровим № 7021657.

26/100+43/100+31/100=100/100. що є одиницею домоволодіння.

(копії відповідей з КП «ДМБТІ» ДМР № 2166 від 10.03.2023р.та №6530 від 30.06.2023р., додано відповідачем, позивачем до первісного позову оригінали знаходяться в матеріалах спадкової справи ОСОБА_3 № 23/2023 та додаю копію мого свідоцтва про народження, оригінал знаходиться в мене).

Вищевказане домоволодіння згідно технічного паспорту наданого відповідачем позивачем за первісним позовом від 09.05.2023р. складається з житлового будинку літ. А1, прибудов: літ. А2, а3,а4 загальною площею 188,8 кв.м., житловою площею 85,4 кв.м.(без врахування самочинної прибудови літ. а5 4,3кв.м.), ганків: літ. а6, а7, балкону, гаражу літ. Б1, погребу літ. В1, душу літ. Д1, вбиральні літ.Е1, сараю літ. К1, навісу літ. И1, споруд № 1-10, I, II. (копію технічного паспорту додано відповідачем, позивачем за первісним позовом до його позовної заяви, оригінал знаходиться у нього).

Земельна ділянка за вищевказаною адресою, площею 525 кв.м, не приватизована, копію відповіді з управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області додано відповідачем, позивачем за первісним позовом до його позовної заяви.

Після смерті батька ОСОБА_3 у встановлений законом строк із заявами про прийняття спадщини до Восьмої ДДНК звернулися діти спадкодавця: позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , у зв`язку з чим нотаріусом було заведено спадкову справу № 23/2023. Рідний брат ОСОБА_7 у встановлений законом строк відмовився від своєї частини спадщини на користь позивача.

Батьки: спадкодавець ОСОБА_3 та ОСОБА_6 були одружені до 1998р.. Під час шлюбу в них народились спільні діти:

- позивач ОСОБА_1 1993р.н.

- ОСОБА_7 1983р.н.

- Відповідач ОСОБА_2 1981р.н.

Згодом батьки розлучилися.

Станом на день смерті спадкодавець одружений не був та заповітів не складав. Таким чином єдиними спадкоємцями за законом першої черги стали позивач (на 2/3 частини спадщини) та відповідач (на 1/3 частину у спадщині) і тому відповідно до ст. 1220,1268 ЦК України спадщина належить їм з відповідачем з часу відкриття спадщини.

27.07.2023 позивачу третьою особою по справі видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 52/300 (2/3 частини від 26/100) частини домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 (копію свідоцтва та витягу до нього додає, оригінали знаходяться в позивача).

Того ж дня, 27.07.2023 державним нотаріусом Восьмої ДДНК позивачу видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину на 2/3 частки у спадщині від 43/100 частин домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 . Підставою відмови стало те, що 43/100 частин спірного домоволодіння, яка прийнята у спадщину ОСОБА_3 , після смерті його батька ОСОБА_4 , за життя останнього не була ним перереєстрована.

У зв`язку з неможливістю вирішити самостійно вищевказане питання, позивач був змушений звернутися до суду для захисту своїх прав.

Мали місце наступні обставини:

Спірне домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , у цілому, належало позивача з відповідачем дідусю ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 25.09.1968р., виданого Ігренським районним відділом комунального господарства на підставі рішення виконкому Ігренської міської Ради депутатів трудящихся Дніпропетровської області від 23.07.1968р., зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу № 22 за реєстровим № 63. (копію свідоцтва від 25.09.1968р. додано відповідачем, позивачем за первісним позовом до його позову, оригінал знаходиться в нього).

Згодом, житловий будинок зазнав добудов та реконструкцій і рішенням виконавчого комітету Самарської районної ради народних депутатів винесено рішення № 258/2 від 09.06.1989р. «про затвердження акту державного бюро технічної інвентаризації на домоволодіння» домоволодіння було розподілено між ОСОБА_4 та його сином, а позивача батьком ОСОБА_3 .. Після поділу часка ОСОБА_4 стала 43/100 (яку він до 15.10.2008 дня своєї смерті так і не перереєстрував), а частка батька ОСОБА_3 стала 57/100 (копію рішення виконкому від 09.06.1989р. № 258/2 додано відповідачем, позивачем за первісним позовом до його позову, оригінал знаходиться у відповідача).

У 1989 році батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_6 розлучилися.

Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 30.05.2000р. 57/100 частин спірного домоволодіння було розділено між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 та визнано за матір`ю ОСОБА_6 31/100 частину домоволодіння, а за батьком ОСОБА_3 26/100 частин домоволодіння. Вказане рішення суду було зареєстровано в КП «ДМБТІ`ДОР. (копію рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 30.05.2000 додано відповідачем, позивачем за первісним позовом до його позову, оригінал знаходиться у відповідача).

Таким чином станом на 01.06.2000р. розмір часток у спірному домоволодінні був наступний:

- 31/100 частина належить ОСОБА_6 (нашій з відповідачем матері);

- 26/100 частин належить ОСОБА_3 (нашому з відповідачем батькові);

- 43/100 (з цілого домоволодіння частка не перереєстрована з цілої частки на 43/100) частин належить ОСОБА_4 (нашому з відповідачем дідусю, батьку ОСОБА_3 ).

ІНФОРМАЦІЯ_4 дідусь ОСОБА_4 помер. На час його смерті складених ним за життя заповітів не було.

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме 43/100 (непереєстровані) частини домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_1 . У встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини за законом до Восьмої ДДНК звернулись: дружина (наша з відповідачем бабуся) ОСОБА_5 (померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ) та батько ОСОБА_3 , які прийняли спадщину в рівних частках кожний (тобто по 43/200 частини). На підставі їх заяв було заведено спадкову справу за № 173/09. Спадщину так ніхто з них до дня смерті юридично так і не оформив. (копію свідоцтва про одруження від 18.11.1949р. додано відповідачем, позивачем за первісним позовом до його позову, оригінал знаходяться у відповідача).

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла бабуся ОСОБА_5 . На час її смерті складених нею за життя заповітів не було.

Після її смерті відкрилася спадщина на майно яке вона прийняла після смерті чоловіка ОСОБА_4 , але так і не оформила - а саме 43/200 частин домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_1 . У встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини за законом до Восьмої ДДНК звернувся батько ОСОБА_3 . На підставі його заяв було заведено спадкову справу за № 325/15, яку він так до дня своєї смерті і не оформив.

Таким чином, станом на вересень 2015 року батько ОСОБА_3 отримав у спадщину за законом 43/200 частин домоволодіння після смерті батька ОСОБА_4 та 43/200 частин домоволодіння після смерті матері ОСОБА_5

43/200+43/200=43/100 що є не перереєстрованою часткою ОСОБА_4 після винесеного рішення виконавчого комітету Самарської районної ради народних депутатів № 258/2 від 09.06.1989р. «про затвердження акту державного бюро технічної інвентаризації на домоволодіння».

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер батько ОСОБА_3 .

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме:

-26/100 частини домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_1 , які належали йому на праві власності.

- 43/100 (непереєстровані) частини домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_1 , які батько прийняв у спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 та після смерті матері ОСОБА_5 .

Складених ним за життя заповітів не було.

Від шлюбу ОСОБА_3 (спадкодавець) та ОСОБА_5 мали трьох спільних дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_7 та ОСОБА_1 ..

У встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини за законом до Восьмої ДДНК звернулись: позивач та мій брат відповідач ОСОБА_2 .. Третій брат ОСОБА_7 відмовився від своєї частини у спадщині на користь позивача. Отже позивач є спадкоємцем спадкового майна мого померлого батька в розмірі 2/3 частин, а відповідач в розмірі 1/3 частин. На підставі заяв сторін третьою особою було заведено спадкову справу за № 23/2023.

27.07.2023 позивачу третьою особою по справі видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 52/300 (2/3 частини від 26/100) частини домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 ..

Того ж дня, 27.07.2023 державним нотаріусом Восьмої ДДНК позивачу видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину на 2/3 частки у спадщині від 43/100 частин домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , які він прийняв у спадщину після смерті своїх батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , але так і не оформив. Підставою відмови стало те, що 43/100 частин спірного домоволодіння, яка прийнята у спадщину ОСОБА_3 , за життя його батьком ОСОБА_4 , не була ним перереєстрована.

Таким чином, у зв`язку з не перереєстрацією 43/100 частин домоволодіння за життя дідусем позивача ОСОБА_4 державним нотаріусом Восьмої ДДНК, позивачу видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 86/300 частин домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_3 , який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прийняв, але не оформив.

Отже вирішити питання щодо оформлення юридично частини спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , яку позивач прийняв у встановлений законом строк, іншим шляхом окрім як судового ні позивач, ні відповідач не можуть, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду.

Відповідно до ч.1.2. ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно з положеннями ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 13 Конституції України власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідност. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Стаття 1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,….

Так, Верховний Суд України 4 квітня 2011 року при розгляді справи № 3-18гс11 ухвалив постанову в якій зробив такий правовий висновок:«Згідно з вимогами статті 392 цього ж Кодексу власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом вищезазначеної норми потреба в цьому заході захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними».

Те ж саме розтлумачено і в пункті 37 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 р. № 5.

На підставі вищезазначеного позивач просив визнати за позивачем ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ) право власності на 86/300 частин домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку літ. А1, прибудов літ. А2, прибудов: літ. а3, а4 загальною площею 188,8 кв.м., житловою площею 85,4 кв.м, ганків: літ. а6, а7, балкону, гаражу літ. Б1, погребу літ. В1, душу літ. Д1, вбиральні літ.Е1, сараїв літ.Ж1,К1 навісу літ. И1, споруд № 10, I, II в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 .

23.10.2023 через канцелярію суду ОСОБА_2 подано зустрічну позовну заяву, яка обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько ОСОБА_3 1958р.н.. Підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис № 782 копію якого додано відповідачем, позивачем за первісним позовом до його позову, оригінал знаходиться у відповідача.

Після смерті батька відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме:

- 26/100 частин домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що належало спадкодавцю на підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30.05.2000р., справа № 2-1300/2000, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР за реєстровим № 7021657.

- 43/100 частина (вцілому, частка не перереєстрована) домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яку він прийняв шляхом вступу в управління спадковим майном у встановлений законом строк в рівних частках з матір`ю, дружиною ОСОБА_4 .. Вказана частина домоволодіння юридично належало батьку спадкодавця ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 25.09.1968, виданого Ігренським районним відділом комунального господарства на підставі рішення виконкому Ігренської міської Ради депутатів трудящихся Дніпропетровської області від 23.07.1968р., зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу № 22 за реєстровим № 63.

Вказану (не перереєстровану) частину домоволодіння батько ОСОБА_3 отримав у спадщину, прийнявши її у встановлений законом строк після смерті батьків, а позивача за зустрічним позовом дідуся та бабусі - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 так і не встигши переоформити на себе.

Інша 31/100 частина вищевказаного домоволодіння належить матері ОСОБА_6 на підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30.05.2000р., справа № 2-1300/2000, зареєстрована в КП «ДМБТІ» ДОР за реєстровим № 7021657.

26/100+43/100+31/100=100/100. що є одиницею домоволодіння.

(копії відповідей з КП «ДМБТІ» ДМР № 2166 від 10.03.2023р.та №6530 від 30.06.2023р., додано відповідачем, позивачем до первісного позову оригінали знаходяться в матеріалах спадкової справи ОСОБА_3 № 23/2023 та додаю копію мого свідоцтва про народження, оригінал знаходиться в мене).

Вищевказане домоволодіння згідно технічного паспорту наданого відповідачем позивачем за первісним позовом від 09.05.2023р. складається з житлового будинку літ. А1, прибудов: літ. А2, а3,а4 загальною площею 188,8 кв.м., житловою площею 85,4 кв.м.(без врахування самочинної прибудови літ. а5 4,3кв.м.), ганків: літ. а6, а7, балкону, гаражу літ. Б1, погребу літ. В1, душу літ. Д1, вбиральні літ.Е1, сараю літ. К1, навісу літ. И1, споруд № 1-10, I, II. (копію технічного паспорту додано відповідачем, позивачем за первісним позовом до його позовної заяви, оригінал знаходиться у нього).

Земельна ділянка за вищевказаною адресою, площею 525 кв.м, не приватизована, копію відповіді з управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області додано відповідачем, позивачем за первісним позовом до його позовної заяви.

Після смерті батька ОСОБА_3 у встановлений законом строк із заявами про прийняття спадщини до Восьмої ДДНК звернулися діти спадкодавця: позивач за ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 , у зв`язку з чим нотаріусом було заведено спадкову справу № 23/2023. Рідний брат ОСОБА_7 у встановлений законом строк відмовився від своєї частини спадщини на користь відповідача.

Батьки: спадкодавець ОСОБА_3 та ОСОБА_6 були одружені до 1998р.. Під час шлюбу в них народились спільні діти:

- позивач ОСОБА_2 1981р.н.

- ОСОБА_7 1983р.н.

- Відповідач ОСОБА_1 1993р.н.

Згодом батьки розлучилися.

Станом на день смерті спадкодавець одружений не був та заповітів не складав. Таким чином єдиними спадкоємцями за законом першої черги стали я позивач (на 1/3 частини спадщини) та відповідач (на 2/3 частину у спадщині) і тому відповідно до ст. 1220,1268 ЦК України спадщина належить нам з відповідачем з часу відкриття спадщини.

27.07.2023 позивачу за зустрічним позовом третьою особою по справі видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 26/300 (1/3 частини від 26/100) частини домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 ..

Того ж дня, 27.07.2023 державним нотаріусом Восьмої ДДНК видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частки у спадщині від 43/100 частин домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 . Підставою відмови стало те, що 43/100 частин спірного домоволодіння, яка прийнята у спадщину ОСОБА_3 , після смерті його батька ОСОБА_4 , за життя останнього не була ним перереєстрована.

Отже вирішити питання щодо оформлення юридично частини спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , яку позивач за зустрічним позовом прийняв у встановлений законом строк, іншим шляхом окрім як судового ні позивач за зустрічним позовом, ні відповідач не можуть, у зв`язку з чим був змушений звернутися до суду.

На підставі вищезазначеного позивач за зустрічним позовом просив визнати за ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ) право власності на 43/300 частин домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку літ. А1, житлова прибудова літ. А2, прибудов: літ. а3, а4 загальною площею 188,8 кв.м., житловою площею 85,4 кв.м, ганків: літ. а6, а7, балкону, гаражу літ. Б1, погребу літ. В1, душу літ. Д1, вбиральні літ.Е1, сарая літ.,К1, навісу літ. И1, споруд № 1-10, I, II в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 .

У судове засідання представник позивача, адвокат Боровик Л.О. подала письмову заяву відповідно до якої просила проводити розгляд справи без її участі та участі позивача за первісним позовом. Разом з тим, зазначила, що позов підтримує. Проти задоволення зустрічного позову не заперечує.

У судове засідання відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 подав заяву відповідно до якої просив проводити розгляд справи без його участі. Разом з тим, зазначив, що зустрічний позов підтримує. Проти задоволення первісної позовної заяви не заперечує.

Представник третьої особи завідувач Восьмої Дніпровської державної нотаріальної контори Південного управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Небосенко О. у судове засідання не з`явилася, подала заяву відповідно до якої просила розглянути справу без її участі та ухвалити законне рішення.

Судом були вивчені наступні матеріали справи: копія паспорта та РНОКПП ОСОБА_1 , копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 , копія свідоцтва про право на спадщину за законом, копія Витягу з Державного реєстру речових прав, копія технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , копія схеми розташування будівель та споруд, копія плану будинку садибного типу літера «А», копія експлікацій приміщень будинку садибного типу, копія характеристики будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, копія кваліфікаційного сертифікат, копія акта, копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 , копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5 , копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , копія свідоцтва про шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 , копія листа, копія відповіді на лист, копія свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, копія рішення № 258/2 від 09.06.1989, копія рішення від 30.05.2000, копія листа, копія звіту про незалежну оцінку ринкової вартості житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , копія договору про надання правничої допомоги від 09.06.2023, копія ордеру, копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копія паспорта та РНОКПП ОСОБА_2 , копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 , копія свідоцтва про право на спадщину за законом, копія спадкової справи № 23/2023.

Суд, дослідивши письмові заяви, вивчивши матеріали справи приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , 1958 року народження, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис № 782.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: - 26/100 частин домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що належало спадкодавцю на підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30.05.2000р., справа № 2-1300/2000, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР за реєстровим № 7021657; - 43/100 частина (вцілому, частка не перереєстрована) домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яку він прийняв шляхом вступу в управління спадковим майном у встановлений законом строк в рівних частках з матір`ю, дружиною ОСОБА_4 .. Вказана частина домоволодіння юридично належало батьку спадкодавця ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 25.09.1968р., виданого Ігренським районним відділом комунального господарства на підставі рішення виконкому Ігренської міської Ради депутатів трудящихся Дніпропетровської області від 23.07.1968р., зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу № 22 за реєстровим № 63.

27.07.2023 ОСОБА_1 державним нотаріусом Восьмої Дніпровської державної нотаріальної контори Південного управління Міністерства юстиції (м.Одеса) по справі видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 52/300 (2/3 частини від 26/100) частини домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом.

27.07.2023 ОСОБА_2 державним нотаріусом Восьмої Дніпровської державної нотаріальної контори Південного управління Міністерства юстиції (м.Одеса) по справі видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 26/300 (1/3 частини від 26/100) частини домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом.

27.07.2023 державним нотаріусом Восьмої Дніпровської державної нотаріальної контори Південного управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Авраменку Р.Ю. видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частки у спадщині домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 . Підставою відмови стало те, що 43/100 частин спірного домоволодіння, яка прийнята у спадщину ОСОБА_3 , після смерті його батька ОСОБА_4 , за життя останнього не була ним перереєстрована.

27.07.2023 державним нотаріусом Восьмої Дніпровської державної нотаріальної контори Південного управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Авраменко О.Ю. видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину на 2/3 частки у спадщині від 43/100 частин домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 . Підставою відмови стало те, що 43/100 частин спірного домоволодіння, яка прийнята у спадщину ОСОБА_3 , після смерті його батька ОСОБА_4 , за життя останнього не була ним перереєстрована.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1.2. ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно з положеннями ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.

Згідно зі ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частиною 1 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Враховуючи, що сторони, отримавши державним нотаріусом Восьмої Дніпровської державної нотаріальної контори Південного управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Авраменко О.Ю. постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину на належні їм частки у спадщині на домоволодіння, розташованого за адресою у АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , позбавлені поза судовим шляхом отримати право власності на належне їм нерухоме майно, що порушує їх Конституційне право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, суд приходить до висновку, що позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 321, 392, 1220, 1261, 1268, 1269 ЦК України ст.ст. 10,11,82,141,258,259,263-265,268,273,354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа: Восьма Дніпровська державна нотаріальна контора Південного управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Восьма Дніпровська державна нотаріальна контора Південного управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ) право власності на 86/300 частин домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку літ. А1, житлова прибудова літ. А2, прибудов: літ. а3, а4 загальною площею 188,8 кв.м., житловою площею 85,4 кв.м, ганків: літ. а6, а7, балкону, гаражу літ. Б1, погребу літ. В1, душу літ. Д1, вбиральні літ.Е1, сараю літ.,К1, навісу літ. И1, споруд № 1-10, I, II в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ) право власності на 43/300 частин домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку літ. А1, житлова прибудова літ. А2, прибудов: літ. а3, а4 загальною площею 188,8 кв.м., житловою площею 85,4 кв.м, ганків: літ. а6, а7, балкону, гаражу літ. Б1, погребу літ. В1, душу літ. Д1, вбиральні літ.Е1, сараю літ.,К1, навісу літ. И1, споруд № 1-10, I, II в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Судові витрати залишити за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т.В. Нестеренко