РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/4228/23

Номер провадження 2/495/2473/2023

06 червня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої судді Анісімової Н.Д.,

при секретарі судового засідання Коліниченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу у м. Білгород-Дністровському за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

28.04.2023 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, згідно якого позивач просить:

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, який був укладений 12.01.2023 р. між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 в простій письмовій формі щодо продажу земельної ділянки № НОМЕР_1 в масиві № НОМЕР_2 кадастровий № :01:002:0735 площею 3,98 га., яка знаходиться на території Новоцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, яка належить продавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ОД №064466.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 в простій письмовій формі щодо продажу земельної ділянки № НОМЕР_1 в масиві № НОМЕР_2 кадастровий № :01:002:0735 площею 3,98 га., яка знаходиться на території Новоцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, яка належить продавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 064466.

У судове засідання позивач не з`явилась, але надала заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

В судове засідання відповідач, не з`явиась, але надала заяву про розгляд справи у його відсутність, позивні вимоги визнає у повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно ст.81 ЦПК Україникожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам.

12.01.2023 р. між позивачем ОСОБА_1 , (далі по тексту, позивач) та відповідачем ОСОБА_2 , (далі по тексту, відповідач), в простій письмовій формі, був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки № НОМЕР_1 в масиві № НОМЕР_2 кадастровий № :01:002:0735 площею 3,98 га., яка знаходиться на території Новоцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, яка належить продавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 064466.

Згідно із вищевказаним договором позивач придбав у відповідача вказану земельну ділянку, сплатив відповідачу всю суму за придбання нерухомого майна та виконав всі інші умови договору. Відповідно до п. 7 договору, після його підписання, вони зобов`язались звернутись до нотаріуса в п`яти денний термін для його посвідчення. Однак відповідач відмовляється від звернення до нотаріуса, та не дає згоди на його реєстрації. Крім цього, ігнорує дзвінки позивача, уникає зустрічей з останнім. Позивачем на адресу відповідача було направлено лист з проханням разом звернутись до нотаріальної контори, однак відповіді отримано не було.

На теперішній час позивач маємо бажання переоформити належну йому землю, але з вищевикладених підстав це неможливе, тому вважає, що порушується її право власності.

Згідно ч.1 ст.209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Відповідно до ч.1 ст.657 ЦК договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку ( квартири ) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Статтею 220 ЦК України визначено, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 41 Конституції України закріплює право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ніш документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

На виконання п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України зазначено, що заходи досудового врегулювання спору вживались. Позивач ОСОБА_1 , неодноразово спілкувався із відповідачем, але договір купівлі-продажу до цього часу нотаріально не посвідчено. Судом встановлено всі обставини, на які послався в позові позивач і вони підтверджуються матеріалами справи.

Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона продавець - передає майно (товар) у власність іншій стороні - покупцю, а покупець приймає і сплачує за нього визначену грошову суму.

Згідно з ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Враховуючи вищевикладені обставини, норми чинного законодавства та той факт, що сторонами були виконані усі істотні умови договору, а також що майно було правомірно придбано позивачкою, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст.3, 9-13, 76-83, 95, 128-131, 133, 141, 211, 223, 247, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-284, 288, 289 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, ч.2 ст. 220, 316-317, 334, 638, 655 Цивільного кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, який був укладений 12.01.2023 р. між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 в простій письмовій формі щодо продажу земельної ділянки № НОМЕР_1 в масиві № НОМЕР_2 кадастровий № :01:002:0735 площею 3,98 га., яка знаходиться на території Новоцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, яка належить продавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 064466.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 в масиві № НОМЕР_2 кадастровий № :01:002:0735 площею 3,98 га., яка знаходиться на території Новоцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, яка належить продавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 064466.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Анісімова Н.Д.