Номер провадження: 22-ц/813/6372/23
Справа № 517/754/22
Головуючий у першій інстанції Гончар І. В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

04.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Карташов О.Ю., Назарова М.В.,

з участю секретаря судового засідання Мокана В.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Затишанська селищна рада Роздільнянського району Одеської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 02 травня 2023 року,

за позовом ОСОБА_1 до Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області про визнання права власності, в обґрунтування якого зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , якому на праві власності належала земельна ділянка площею 9,45 га на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 076944.

Після смерті батька відкрилася спадщина. Все спадкове майно перейшло в володіння позивача, він фактично прийняв спадщину у відповідності з ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Державним нотаріусом Масловою М.В. заведено спадкову справу, але через відсутність кадастрового номеру нотаріус не має змоги видати свідоцтво про право на спадщину. У 2018 році позивачу стало відомо про зміну нумерації масиву із номеру 18 на номер 21.

Позивач просив суд визнати за ОСОБА_1 , право власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 9,45 га, розташовано ї на території Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області масив 21, успадкованої після смерті ОСОБА_2 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Фрунзівський районний суд Одеської області рішенням від 02 травня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області про визнання права власності відмовив.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив з того, що в матеріалах справи відсутня постанова нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач не надав суду доказів того, що йому в нотаріальному порядку відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву ОСОБА_1 до Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області про визнання права власності задовольнити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з підставами відмови у задоволенні позову та зазначає, що встановлення обґрунтованості позову є обов`язком суду, вважає, що на підтвердження позовних вимог ним надано належні докази, яким судом належної оцінки не надано.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.06.2023 року роз`яснювалось відповідачу право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу, проте відзивів не надходило.

Копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги з доданими документами відповідач отримав 20.06.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Позивач у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити.

Затишанська селищна ради Роздільнянського району Одеської області про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, повістку отримала 18.11.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що в матеріалах справи відсутня постанова нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач не надав суду доказів того, що йому в нотаріальному порядку відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом встановлено, що батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради депутатів трудящих 04.07.1969 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 03.11.2009 року.

ОСОБА_2 на підставі рішення сесії ХХІІІ скликання Затишанської селищої ради народних депутатів Фрунзівського району Одеської області від 08.10.2001 року за № 124А-ХХІІІ належала земельна ділянка площею 9,45 га розташована на території Затишанської селищної ради, масив НОМЕР_3 , ділянка № НОМЕР_4 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 176944, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 19 Затишанської селищої ради народних депутатів 23.04.2002 року.

Другою Одеською державною нотаріальною конторою листом № 73/2010/02-14 від 08.12.2015 року повідомлено ОСОБА_1 про те, що завідувачем Другої одеської державної нотаріальної контори 12.04.2010 року заведено спадкову справу за № 73/2010 до майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 є спадкоємцем померлого ОСОБА_2 , який звернувся з заявою про прийняття спадщини. До складу спадкового майна входить земельна ділянка, що розташована на території Затишанської селищної ради, масив НОМЕР_3 , ділянка № НОМЕР_4 , кадастровий номер не присвоєно.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною першою статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до частин третьої, п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).

Частиною 1 статті 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 статті 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

В частині 2 ст. 1275 ЦК України передбачено, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну.

На виконання ухвали Фрунзівського районного суду Одеської області від 21.12.2022 року Приморською державною нотаріальною конторою у м. Одеса надано копію спадкової справи № 73д/2010 до майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З матеріалів спадкової справи вбачається, що 12.04.2010 року до Другої одеської державної нотаріальної контори надійшла заява ОСОБА_1 № 179 про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Від ОСОБА_3 12.04.2010 року до Другої одеської державної нотаріальної контори надійшла заява № 180, відповідно до якої остання спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_2 не прийняла. Добровільно відмовилась від своєї частки належного спадкового майна, яке залишилось після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , сина спадкоємця першої черги.

З вищевказаної спадкової справи вбачається, що єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є позивач ОСОБА_1 .

З довідки КП ЖКС «Порто-Франківський» від 15.04.2010 року вбачається, що ОСОБА_2 був зареєстрований 14.09.2007 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

З довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї), вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 21.10.2002 року, що також підтверджується відомостями з копії паспорта серії НОМЕР_5 , виданого на ім`я ОСОБА_1 Приморським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області 20.06.2013 року.

Отже, ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та у визначений ст. 1270 ЦК України строк звернувся з заявою про прийняття спадщини.

Оскільки ОСОБА_3 , як спадкоємець першої черги за законом, відмовилася від прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_2 , то її частка у спадщині, яку вона мала право прийняти, перейшла до спадкоємця за законом першої черги, яку прийняв ОСОБА_1 .

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права.

Звертаючись до суду із позовом про визнання права власності позивач зазначив, що спадкодавцю на праві власності належала земельна ділянка, розташована в масиві № НОМЕР_3 , пізніше змінилась нумерація масиву на № 21, в обґрунтування зазначивши, що у зв`язку зі зміною нумерації масиву нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину.

Зі спадкової справи № 73д/2010 до майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що державний нотаріус листом № 73/2010/02-14 від 08.12.2015 року звертався до компетентного органу та/або до відділу Держземагенства у Фрунзівському районі Одеської області, в якій просив внести до бази даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру, кадастровий номер на земельну ділянку, що розташована на території Затишанської селищної ради масив № НОМЕР_3 , ділянка № НОМЕР_4 площею 9,45 га, належної спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 076944, виданого на підставі рішення сесії XXIII скликання Затишанської селищної Ради народних депутатів Фрунзівського району Одеської області від 08 жовтня 2001 року N° 124а-XXIII та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Л° 19 від 23 квітня 2002 року.

Також державний нотаріус із запитом про надання витягу з Державного земельного кадастру № 73/2010/02-14 від 08.12.2015 року звертався до компетентного органу та/або до відділу Держземагенства у Фрунзівському районі Одеської області, в якому просив видати Витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку площею 9,45 га, що розташована на території Затишанської селищної ради масив № НОМЕР_3 , ділянка № НОМЕР_4 , яка належала ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В матеріалах спадкової справи відсутні відомості щодо отримання Приморською державною нотаріальною конторою у м. Одеса витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку площею 9,45 га, що розташована на території Затишанської селищної ради масив № НОМЕР_3 , ділянка № НОМЕР_4 , яка належала ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Затишанська селищна рада листом № 02-15/661 від 20.08.2018 року повідомила ОСОБА_1 про те, що в 1998 році Одеський інститутом Землеустрою виготовлено схему поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП «Правда» на 894 пая, а в 2001 року пройшла реорганізація, і інститутом Землеустрою зроблено коригування до схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) ТОВ «Правда» на 932 пая, і тоді змінилась нумерація масиву з № 18 на № 21.

Отже, позивач сприяв реалізації своїх законних прав і обов`язків у досудовому порядку, а саме вчиняв дії для отримання свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування, надавши на запит Другої Одеської державної нотаріальної контори довідку з КП ЖКС «Порто-Франківський» про останнє місце проживання спадкодавця, Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 076944.

Приватним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса Масловою М.В. постановою за вих. № 871/02-14 від 08.11.2023 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будь-яке майно, яке залежить померлому однак ОСОБА_2 , у зв`язку з ненаданням оригіналів правовстановлюючих документів, які підтверджують право померлого на будь-яке майно, яке належало померлому.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти і об`єктивності з`ясування фактичних обставин справи та оцінки доказів, що мають важливе значення для правильного вирішення справи.

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично-значущих обставин та надання доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного і обґрунтованого рішення.

Суд першої інстанції не сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи та не встановив фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення спору, належним чином не перевірив доводів позивача щодо відмови нотаріуса у видачі свідоцтва на право власності в порядку спадкування.

Тому, з метою повного та всебічного встановлення обставин по справі, апеляційний суд вважає за доцільне долучити до матеріалів справи і дослідити постанову приватного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса Маслової М.В. про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, яка не є новим доказом, а надана на підтвердження обставини про яку зазначалося позивачем в суді першої інстанції.

Враховуючи викладене, оскільки ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на земельну ділянку площею 9,45 га, що розташована на території Затишанської селищної ради, однак державним нотаріус Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса Масловою М.В. 08.11.2023 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва на право власності, колегія суддів вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Проаналізувавши зазначені обставини по справі у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким позов задовольнити.

Керуючись ст.ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 02 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , право власності на земельну ділянку площею 9,45 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 08 грудня 2023 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді О.Ю. Карташов

М.В. Назарова