ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4915/23 Справа № 186/924/22 Суддя у 1-й інстанції - Демиденко С.М. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Канурної О.Д., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання Паромової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Морозов Вадим Юрійович, на ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 01 березня 2023 року в цивільній справі номер 186/924/22 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України та ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з заявою про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, заінтересовані особи: Міністерство оборони України та ОСОБА_2 , яку мотивовано тим, що заявниця проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу з 10 квітня 2021 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 загинув під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Встановлення цього факту необхідне для підтвердження права заявниці на отримання частини одноразової грошової допомоги як члена сім`ї загиблого військовослужбовця відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.22 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Просила суд встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 в період часу з 10.04.2021 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 01 березня 2023 року цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України та ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу - залишено без розгляду.

Із вказаною ухвалою не погодилась ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Морозов В.Ю., подала апеляційну скаргу, просила апеляційний суд скасувати ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 01 березня 2023 року та постановити нову, якою задовольнити заяву про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу по справі №186/924/22.

Доводами апеляційної скарги наведено, що оскаржувана ухвала суду є необ`єктивною, необґрунтованою, та такою, що винесена при неправильному застосуванні норм матеріального права та порушенні норм процесуального права.

Вважає, що оскільки ОСОБА_1 з 10 квітня 2021 року по 08 вересня 2022 року

проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 , тому заявниця має відповідне право на отримання одноразової грошової допомоги.

В контексті даних правовідносин спору про право на отримання вказаної допомоги не вбачається.

Суд першої інстанції не обґрунтував в оскаржуваній ухвалі, в чому саме такий спір проявляється.

У відзиві на апеляційну скаргу третя особа Міністерство оборони України зазначило, що МО України не погоджується з доводами апеляційної скарги, оскільки в цій справі виник спір про право на отримання одноразової грошової допомоги як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Третя особа ОСОБА_2 заперечує факт проживання однією сім`єю його загиблого сина з заявницею.

За таких обставин, суд першої інстанції при розгляді заяви дійшов правильного висновку про залишення заяви без розгляду у зв`язку з тим, що має місто спір про право.

В судовому засіданні в залі апеляційного суду заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Морозов В.Ю. в режимі відеоконференції доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити та встановити факт проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Представник третьої особи Міністерство оборони України ОСОБА_4 з доводами апеляційної скарги не погодився, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

В судове засідання апеляційного суду інші треті особи не з`явились, про дату , час та місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до статей 128, 130 ЦП України.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю нез`явившихся осіб.

Заслухавши суддю - доповідача, заявницю та її представника, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтями 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №4798 від 10.09.2022 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 19-20).

Відповідно до довідки про причину смерті до форми №106/0 №4798 причиною смерті ОСОБА_3 є вибухова травма внаслідок військових дій (а.с. 18).

З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №70704691 вбачається, що після смерті ОСОБА_3 відкрита спадкова справа №114/2022 (а.с. 110-111).

Залишаючи заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду справи було виявлено спір про право.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним, відповідає обставинам справи та нормам закону.

Відповідно до частин перших статей 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законами України.

Статтею 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Процесуальний закон передбачає умови, за яких в окремому провадженні можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, зокрема: факти, що підлягають установленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та живкі без шлюбу.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Такий правовий висновок висловлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі №320/948/18.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть

суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, поняття «спір про право» пов`язане виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів не може бути й спору про право.

Спори щодо розміру грошової допомоги та права на її відшкодування між особами, які претендують на такі виплати та органом, який проводить їх нарахування та виплату розглядаються судами в позовному провадженні за загальними правилами (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2020 року у справі №140/2178/15-ц (провадження №61-9869св20), постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року у справі №295/3547/21 (провадження №61-10600св21).

Подібні висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 13 жовтня 2021 року в справі №159/858/20 (провадження №61-1633св21), від 12 січня 2022 року в справі №227/2188/21 (провадження №61-18156 св21) та від 24 червня 2022 року в справі №337/3395/21 (провадження №61-21062св21).

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» встановлено що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови. виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000,00 грн, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». В ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» міститься перелік осіб які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. У випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №70704691 вбачається що після смерті ОСОБА_3 , відкрита спадкова справа №114/2022. Матір загиблого /спадкоємиця за законом/ ОСОБА_2 заперечує право заявниці на отримання одноразової грошової допомоги, таку саму позицію займає Міністерство оборони України, тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що у даній справі наявний спір про право, що виключає можливість розгляду заяви ОСОБА_1 в порядку окремого провадження.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи наведене, апеляційний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам закону.

Підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Морозов Вадим Юрійович, залишити без задоволення, ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 01 березня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 червня 2023 року.

Судді: