печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Батрин О.В.

секретар Звонарьова В.О.,

учасники справи:

заявник: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ляпін Дмитро Валентинович

стягувач: ОСОБА_1

боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Аланд»

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про зміну способу виконання судового рішення у справі № 761/23819/20-ц за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛАНД», треті особи: приватний нотаріус КМНО Хара Н.С., приватний виконавець Горова П.С. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2023 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ляпін Д.В. звернувся до суду з заявою про зміну способу виконання судового рішення, в якій просив змінити спосіб виконання судового рішення у справі № 761/23819/20-ц за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «АЛАНД», треті особи: приватний нотаріус КМНО Хара Н.С., приватний виконавець Горова П.С. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Аланд» повернути ОСОБА_1 грошові кошти, стягнуті за виконавчим написом № 10431, вчиненим 13.03.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, змінивши спосіб його виконання на стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі визначеному судом, які були стягнуті за виконавчим написом № 10431, вчиненим 13.03.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною. Вимоги заяви мотивовані тим, що в судовому рішенні не було зазначено суму коштів, яка підлягає поверненню ОСОБА_1 , а приватний виконавець не може самостійно визначати суму коштів, яка підлягає поверненню, що унеможливлює виконання рішення суду, а тому просив змінити спосіб виконання рішення суду.

Учасники справи до судового засідання не з`явилися з невідомих причин, хоча належним чином були повідомлені про місце та час розгляду справи.

Тому, суд розглянув заяву у відсутність учасників справи, оскільки їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про зміну способу виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Спосіб виконання рішення визначається, виходячи з передбачених ст. 16 ЦК України способів захисту цивільних прав. При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про неможливість виконання рішення. Задоволення таких заяв можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувану, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). Таким чином, чинне законодавство пов`язує можливість відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення суду лише за умов доведення заявником існування обставин, що ускладнюють виконання або роблять його неможливим.

Разом з тим, змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Відповідно до рішення Печерського районного суду міста Києва від 21.04.2021 року у справі № 761/23819/20-ц позов ОСОБА_1 до ТОВ «АЛАНД», треті особи: приватний нотаріус КМНО Хара Н.С., приватний виконавець Горова П.С. задоволено частково, визнано виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Аланд» повернути ОСОБА_1 грошові кошти, стягнуті за виконавчим написом № 10431, вчиненим 13.03.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною.

На виконання вказаного рішення позивача видано виконавчий лист (а.с. 7), котрий пред`явлений до виконання до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Д.В. (а.с. 8).

Постановою приватного виконавця від 31 травня 2023 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 від 31.05.2023 року (а.с. 10-110).

В процесі виконання рішення суду, згідно вимоги від 01.06.2023 року, у приватного виконавця Говорова П.В. витребувано інформацію про стягнуті з ОСОБА_1 кошти в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2 з виконання виконавчого напису № 10431. Крім того, стягувачу за виконавчим провадження № НОМЕР_1 було запропоновано подати таку інформацію.

На момент здійснення перевірки виконання рішення суду, стягувачем були надані звіти про здійснені відрахування та виплати, а також платіжні доручення, які підтверджують стягнення з нього - 24 931,56 грн. за період з жовтня 2020 року по вересень 2021 року (а.с. 16-19). Разом з тим, від приватного виконавця Говорова П.В. відповідь на вимогу не надходила.

Так, приватний виконавець просить суд, не змінюючи рішення по суті, змінити його лише в частині визначення зобов`язання в грошовій формі, а саме стягнення визначеної суми з відповідача, адже рішенням суду не було її визначено, що унеможливлює виконання такого рішення суду.

Згідно зі статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з частинами першою-третьою статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до пункту 10 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Так, у постанові Верховного Суду від 07.04.2021 по справі № 759/2328/16-ц зазначено, що:

«Так, зі змісту резолютивної частини заочного рішення Святошинського районного суду міста Києва від 21 липня 2016 року, яке примусово виконувалося приватним виконавцем, чітко встановлено порядок його виконання, а саме зобов`язання ОСОБА_1 повернути ПАТ «Національний кредит» грошові кошти на накопичувальний рахунок банку.

Зобов`язання боржника вчинити певні дії не є вимогою про звернення стягнення на майно або стягнення грошових коштів.

На відміну від Розділу VІІ «Порядок звернення стягнення на майно боржника» (статті 48-62) Закону України «Про виконавче провадження», Розділ VІІІ «Виконання рішень немайнового характеру» (статті 63-67) цього Закону не надає виконавцю повноважень накладати арешт на майно та грошові кошти боржника.

Намагання приватного виконавця забезпечити виконання судового рішення за допомогою заходів (шляхом накладення арештів), які прямо не передбачені Розділом VІІІ Закону України «Про виконавче провадження», та без дотримання встановленого статтею 435 ЦПК України порядку зміни способу виконання рішення суду є втручанням у право боржника на розпорядження своїм майном.

При цьому ніщо не перешкоджало приватному виконавцю звернутися до суду з відповідною заявою в порядку статті 435 ЦПК України, але не змінювати самому спосіб виконання рішення суду.»

Приватним виконавцем зазначено, що на момент здійснення перевірки виконання рішення суду, стягувачем були надані звіти про здійснені відрахування та виплати, а також платіжні доручення, які підтверджують стягнення з нього - 24 931,56 грн. у період з жовтня 2020 року до вересня 2021 року.

Разом з цим, суд змінюючи спосіб виконання рішення суду не може стягнути кошти які стягнуті з позивача після винесення рішення про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, адже кошти, які стягнуті після квітня 2021 року були на підставі недійсного виконавчого напису та судом дане питання не вирішувалось.

Так, відповідно до звітів про здійснення відрахування та виплат №84 та 84/1 від 06.06.2023 року за період з жовтня 2020 року до моменту ухвалення рішення суду, тобто до квітня 2021 року, з позивача на підставі виконавчого напису № 10431 виданого 13.03.2020 року стягнуто кошти в сумі 14 754 грн. 83 коп. (а.с. 16-17).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення заяви та змінити спосіб виконання судового рішення шляхом стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 14 754 грн. 83 коп., які були стягнуті за виконавчим написом № 10431, вчиненим 13.03.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною.

На підставі викладеного, керуючись ст. 435 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про зміну способу виконання судового рішення у справі № 761/23819/20-ц за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛАНД», треті особи: приватний нотаріус КМНО Хара Н.С., приватний виконавець Горова П.С. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 14 754 грн. 83 коп., які були стягнуті за виконавчим написом № 10431, вчиненим 13.03.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного її тексту.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя ' О.В. Батрин