ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 683/1719/21

Провадження № 22-ц/4820/1018/23

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 березня 2023 року ( ОСОБА_3 ) за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування судового наказу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 08 липня 2021 року у справі №683/1719/21; 2-н/683/286/2021,

в с т а н о в и в :

У червні 2021 року комунальне підприємство по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради (далі КП «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради) звернулося до суду про видачу судового наказу щодо примусового солідарного стягнення на його користь з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 заборгованості за оплату комунальних послуг в сумі 27408,48 грн.

Судовим наказом Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 08 липня 2021 року стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , які зареєстровані та проживають по АДРЕСА_1 , на користь КП «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради заборгованість за оплату комунальних послуг в сумі 27408,48 грн., яка утворилась станом на 01 червня 2021 року, та по 113,50 грн. судового збору з кожного.

У березні 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із заявою про скасування судового наказу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 08 липня 2021 року.

В обґрунтування заяви зазначали, що копію судового наказу отримали лише 16 березня 2023 року, коли лист їм передав власник квартири АДРЕСА_2 , у скринці якого лист знаходився близько 2 років.

Ознайомившись з судовим наказом, вважали його виданим з порушенням закону. Так, у квартирі АДРЕСА_3 крім ОСОБА_1 та її матері ОСОБА_4 проживає її чоловік ОСОБА_2 та двоє малолітніх дітей, тому за наявності достовірних доказів зі сторони заявника воно б мало звернутися до суду щодо трьох повнолітніх осіб, а не двох.

Крім того, договори та інші офіційні документи, які б підтверджували договірні відносини та надання послуг КП «Тепловик» мешканцям квартири (боржникам), відсутні.

У зв`язку з цим заявники просили суд поновити строк на подачу заяви на оскарження судового наказу від 08 липня 2021 року, скасувати судовий наказ Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 08 липня 2021 року.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 березня 2023 року відмовлено ОСОБА_1 у поновленні строку на подачу заяви про скасування судового наказу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 08 липня 2021 року. Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування судового наказу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 08 липня 2021 року повернуто особам, які її подали.

Відмовляючи ОСОБА_1 в поновленні строку на подачу заяви та повертаючи заяву про скасування судового наказу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 08 липня 2021 року, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про скасування судового наказу поза встановленими ЦПК України строками. За висновками суду обставини, на які посилається ОСОБА_1 , як на підставу для поновлення пропущеного строку, не підтверджені жодними доказами та спростовуються матеріалами справи.

Повертаючи заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 08 липня 2021 року суд виходив з того, що у даній справі право на подачу заяви про скасування судового наказу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 08 липня 2021 року належить лише ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , які є боржниками за оскаржуваним наказом.

ОСОБА_2 не є боржником у даному наказному провадженні, вимоги про стягнення з нього заборгованості КП «Тепловик» не заявляло і судовий наказ про стягнення з нього заборгованості судом не видавався. Також ОСОБА_2 не є особою, якій законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб.

Оскільки ОСОБА_2 не має права на подачу заяви про скасування судового наказу від 08 липня 2021 року, його заява та клопотання про поновлення пропущеного строку не можуть бути предметом розгляду судом і підлягають поверненню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просять ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 березня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у стягненні заборгованості за комунальні послуги.

В обґрунтування скарги зазначають, що місцевий суд, відмовляючи у поновленні строку на подачу заяви про скасування судового наказу, не врахував, що копію судового наказу ОСОБА_1 отримала лише у березні 2023 року, а відмова суду у поновленні строку порушує права заявника, передбачені ч. 1 ст. 170 ЦПК України. Суд неправомірно взяв до уваги поштовий корінець з невідомим підписом про факт отримання листа нібито ОСОБА_1 19 серпня 2021 року, адже ОСОБА_1 є особою з інвалідністю з дитинства по зору і виконати підпис в маленькій графі поштового листа фізично не могла, оскільки бачить погано та прогресує атрофація сітківки очей, на підтвердження чого надає копію медичного обстеження.

На клопотання скаржника суд не витребував договори та інші офіційні документи, які б підтверджували договірні відносини та надання послуг КП «Тепловик» скаржникам.

У квартирі АДРЕСА_3 крім ОСОБА_1 та її матері ОСОБА_4 проживає її чоловік ОСОБА_2 та двоє малолітніх дітей. За наявності достовірних доказів зі сторони КП «Тепловик» останнє мало б звернутись до суду із заявою до трьох повнолітніх осіб про стягнення заборгованості, а не до двох. Факт проживання чоловіка ОСОБА_2 у цій квартирі відомий директору та працівникам КП «Тепловик», оскільки 21.10.2019 на вимогу ОСОБА_2 їх квартиру відвідували представники Старокостянтинівської міської ради, в результаті чого було складено відповідний акт. Вказаний вище факт, не взятий до уваги судом, порушує права ОСОБА_1 та її матері ОСОБА_4 .

Крім того, чоловік ОСОБА_1 . ОСОБА_2 зареєстрований за адресою по АДРЕСА_4 , де раніше та на даний час знаходиться відділ поліції №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, а тому він фізично не може проживати за місцем реєстрації.

Крім того, апелянти посилаються на те, що при огляді вказаного вище судового наказу від 08 липня 2021 року відсутні відомості про вчасне ознайомлення з ним як у примірнику, що перебуває у апелянтів, так і у примірнику, що міститься в матеріалах справи.

Відзиву на апеляційну скаргу від інших учасників справи до Хмельницького апеляційного суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В силу ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у такому випадку судове засідання не проводиться, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що заявником у даному наказному провадженні є КП «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради, а боржниками ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

З матеріалів справи №683/1719/21, 2-н/683/286/2021 вбачається, що копія судового наказу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 08 липня 2021 року разом із доданими до нього документами 22 липня 2021 року була направлена на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) та отримана нею особисто 19 серпня 2021 року, що підтверджується відповідною відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення 19 серпня 2021 року поштового відправлення, яке повернулось на адресу суду (а. с. 11).

Із заявою про скасування судового наказу ОСОБА_1 звернулася лише 22 березня 2023 року, тобто майже через два роки після отримання копії судового наказу.

Як на підставу для поновлення строку на подачу заяви про скасування судового наказу ОСОБА_1 посилалась на те, що копію судового наказу вона отримала лише 16 березня 2023 року від власника нежилої квартири АДРЕСА_2 , який в поштовій скринці виявив та передав їй лист із Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області, в якому знаходилась копія судового наказу від 08 липня 2021 року.

Так, відповідно до ч.2 ст.42 ЦПК України при розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник.

Згідно ч.1 та ч.4 ст.169 ЦПК України після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу або рекомендованим листом із повідомленням про вручення, чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має.

Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 272 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.6 ст.272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб.

В силу ч. 1 ст. 170 ЦПК України лише боржник має право подати заяву про скасування судового наказу.

Згідно ч. 2 ст. 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 судовий наказ отримано особисто 19 серпня 2021 року, що підтверджується відповідною відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення 19 серпня 2021 року поштового відправлення, яке повернулось на адресу суду. Маючи у справі підтвердження, що ОСОБА_1 отримала копію наказу 19 серпня 2021 року, а звернулась із заявою про скасування судового наказу майже через 2 роки, суд першої інстанції правомірно відмовив ОСОБА_1 у поновленні строку на подачу заяви про скасування судового наказу, та повернув її.

Посилання апелянта на те, що місцевий суд неправомірно взяв до уваги поштовий корінець з невідомим підписом про факт отримання листа нібито ОСОБА_1 19 серпня 2021 року, адже ОСОБА_1 є особою з інвалідністю з дитинства по зору і виконати підпис в маленькій графі поштового листа фізично не могла, оскільки бачить погано та прогресує атрофація сітківки очей, свідченням чого є копія медичного обстеження, висновків суду першої інстанції не спростовують. Достатнім та належним доказом щодо дати отримання ОСОБА_1 копії судового наказу у даній справі є наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 (а. с. 11). Виходячи з судової практики щодо належного повідомлення учасників справи та вручення їм судових рішень в судах не може бути сумнівів щодо дій працівників пошти при врученні поштових відправлень. Існує презумпція добросовісного виконання своїх обов`язків працівниками пошти. Крім того, доказів на підтвердження того, що рекомендований лист з копією судового наказу отримала не вона, а інша особа, ОСОБА_1 не надала.

Посилання апелянтів на те, що при огляді судового наказу від 08 липня 2021 року відсутні відомості про вчасне ознайомлення з ним як у примірнику, що перебуває у апелянтів, так і у примірнику, що міститься в матеріалах справи, на висновки суду не впливають, оскільки копія судового наказу надсилалась боржникам засобами поштового зв`язку, а днем отримання боржником копії судового наказу є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Оскільки ОСОБА_2 не є боржником у даному наказному провадженні, вимоги про стягнення з нього заборгованості КП «Тепловик» Старокостянтинівської міської радине заявляло і судовий наказ про стягнення з нього заборгованості судом не видавався, то апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що його заява та клопотання про поновлення пропущеного строку не можуть бути предметом розгляду судом і підлягають поверненню.

Інші доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують, на їх правильність не впливають, а тому їх слід відхилити.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про її обґрунтованість, а стосуються переоцінки доказів.

За таких обставин та з врахуванням зазначених норм законодавства апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду- без змін.

У зв`язку з тим, що суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишає без задоволення, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк