Справа № 159/1953/23
Провадження № 2/159/637/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
14 червня 2023 року м. Ковель
Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Шишиліна О.Г., за участі секретаря Спасюк К.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що сторонни знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 16 квітня 1999 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану НовоградВолинського міськвиконкому Житомирської області, актовий запис № 79. Причиною звернення до суду з позовом про розлучення стало те , що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, та різні погляди на сімейне життя. Неодноразові спроби налагодити відносини не дали позитивного результату що і призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Подальші шлюбні відносини та збереження родини вважає неможливим. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем.
Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимога бо заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.3, 4 ст. 12, ч.1, 2 ст.13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несеризикнастаннянаслідків, пов`язанихізвчиненнямчиневчиненням нею процесуальнихдій. Суд розглядаєсправи не інакше як за зверненням особи, поданимвідповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставідоказів, поданихучасникамисправиабовитребуваних судом у передбаченихцим Кодексом випадках. Збираннядоказіву цивільних справах не є обов`язком суду, крімвипадків, встановленихцим Кодексом.
22.05.2023р. на адресу відповідача було направлено лист з копією ухвали про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі та датою судового засідання. У визначений строк відповідач відзив на позовну заяву не подав, доказів на спростування вимог, що викладені в позовній заяві в порядку ст. 83 ЦПК України суду не надав.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, попередньо подавши заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився без поважних причин, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав.
Беручи до уваги викладене, а також відсутність заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Новоград-Волинського міськвиконкому Житомирської області позивач та відповідач 16 квітня 1999 року уклали шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за №79 (а.с.3).
Згідно ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.
Як вбачається з позовної заяви, позивач з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя, спільногого сподарства не ведуть, шлюбні стосунки фактично припинені, діти повнолітні.
Слід зазначити, що за час перебування справи в суді а ні позивач, а ні відповідач не надали суду доказів на підтвердження, що бажають мати час для примирення, що ними здійснювалися дії, направлені на збереження сім`ї та навпаки позивач наполягає на розірванні шлюбу.
Згідно ст.105 СК України вбачається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Як встановлено, сторонни припинили сімейно-шлюбні відносини, підстави для надання строку для примирення сторін відсутні, родина розпалась кінцево і у подальшому збережена бути не може.
Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час йогорозірвання.
Вирішуючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).
Позивач скористався даним правом та звернувсядо суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем, а тому відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає неможливим в подальшому зберегти їх сім`ю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, подальше перебування їх у шлюбі суперечить інтересам кожного та порушує засади добровільності шлюбу тому повинен бути розірваний.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).
У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, витрати по сплаті судового збору у сумі 1073,60 грн необхідно покласти на відповідача.
На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, керуючись ст. ст. 141, 280 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Новоград-Волинського міськвиконкому Житомирської області позивач та відповідач 16 квітня 1999 року, актовий запис №79 розірвати.
Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище « ОСОБА_3 ».
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 1073 грн 60 коп.
Копію судового рішення направити сторонам.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивачем може бути подана апеляційна скарга на рішення суду, яка подається до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його проголошення, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий:О. Г. ШИШИЛІН
Повне найменування сторін:
позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), РНОКПП НОМЕР_2 ;
відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .