Справа №735/394/23р.
Провадження по справі 2/735/119/2023р.
УХВАЛА

16 червня 2023 року смт. Короп

Суддя Коропського районного суду Чернігівської області Грушко О.П., в ході підготовчого провадження у цивільній праві за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Коропська селищна рада про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

13.06.2023 року позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про усунення процесуального порушення.

У заяві позивач просить повернути відповідачеві заперечення на позов, як документ, що не передбачений процесуальним законом, а також, просить «переглянути позицію, щодо процесуального статусу справи», згідно ухвали суду від 02.06.2023 року.

Вивчивши заяву, приходжу до наступного висновку.

01.06.2023 року до суду від відповідача надійшов письмовий документ під назвою «Заперечення на позовну заяву».

Зазначений документ по формі та змісту відповідає вимогам, які ставляться до відзиву, і передбачені статтею 178 ЦПК України. Недоліком даного документу є його назва «Заперечення», замість передбаченого ст. 178 ЦПК «Відзив».

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 178 ЦПК України: У відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Таким чином, відзив по суті є запереченням на позов.

Слід ураховувати, що некоректне, з точки зору лінгвістики, формулювання вимог, не може бути перешкодою для захисту порушеного права особи, яка звернулася до суду, оскільки надміру формалізований підхід щодо дослівного розуміння вимог, як реалізованого способу захисту, суперечить завданням цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Такий висновок міститься у Постанові Верховного Суду від 15.09.2021 у справі №372/2583/18.

Отже, повернення відповідачу його заперечень з підстав помилки у назві документа, свідчитиме про надміру формалізований підхід суду і не сприятиме сторонам у захисті їхніх прав.

Крім того, 02.06.2023 року було винесено ухвалу у даній справі, якою вирішено розглядати дану справу в загальному позовному провадженні. Вказану ухвалу було винесено у зв`язку з тим, що від початку у справі було відкрито спрощене провадження.

Тобто, вимогу заяви «Переглянути позицію, щодо процесуального статусу справи» слід сприймати як вимогу повернутися до спрощеного провадження.

Проте, даний спір виник з сімейних правовідносин, а однією з підстав позову є неможливість позивача реалізувати своє право на спадщину.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України: В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; щодо спадкування.

Згідно ч. 6 ст. 277 ЦПК України, Якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

За таких обставин, заява позивача задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що справу необхідно розглядати в порядку загального позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 178, 274-279 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про усунення процесуального порушення відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. П. Грушко