Справа № 727/9784/23
Провадження № 2/727/1684/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2023 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді Гавалешка П.С.,

за участі: секретаря судового засідання: Рудої І.В.,

представників позивача: Бурак К.Я., Кривич М.О.,

представників відповідача: Юзківа М.І., Софяк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 інтереси якої представляє адвокати Кривич Мар`яна Олександрівна та ОСОБА_2 до Управління освіти Чернівецької міської ради, про скасування наказу про оголошення догани,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Кривич М.О. звернулася до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що наказом управління освіти Чернівецької міської ради їй було оголошено догану за неналежне виконання трудових обов?язків а саме неналежну організацію безпечного освітнього середовища через недостатню роботу по профілактиці травматизму під час освітнього процесу, а також порушення вимог Положення про порядок розслідування нещасних випадків, що сталися зі здобувачами освіти під час освітнього процесу, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 16.05.2019 року.

Стислий виклад позиції позивача.

Вважає даний наказ винесеним при повній відсутності правових підстав для цього, незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Вказує, щодо неналежної організації нею безпечного освітнього середовища в закладі через недостатню роботу по профілактиці травматизму під час освітнього процесу нею було проведено ряд заходів в період 2022-2023 навчального року.

Окремо звертає увагу, що у відповідності до довідки про результат перевірки дотримання вимог ЗУ «Про охорону праці» в Чернівецькому ліцеї № 7 розроблений план заходів для попередження травматизму з правил безпеки та дій під час виникнення надзвичайних ситуацій.

Виходячи із наведеного звинувачення в тому, що в ліцеї недостатньо проводилась робота по профілактиці травматизму під час освітнього процесу, є безпідставними та необґрунтованими.

Що стосується порушення вимог Положення про порядок розслідування нещасних випадків, що сталося із здобувачами освіти під час освітнього процесу, то в оскаржуваному наказі жодним чином не вказано, в чому це порушення полягало і коли саме відбулося.

Посилаючись на наведене, просить визнати незаконним та скасувати наказ Управління освіти Чернівецької міської ради від 07.06.2023 р. № 147 «Про оголошення догани директору Чернівецького ліцею № 7 ОСОБА_1 ».

Ухвалою суду від 13 вересня 2023 року, вказаний позов було залишено без руху з підстав вказаних в ухвалі.

21 вересня 2023 року позивачем на виконання ухвали від 13 вересня 2023 року було усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 22 вересня 2023 року відкрите провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

Заперечення відповідача.

20 жовтня 2023 року, відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Вказує на те, що відповідно до контракту з директором Чернівецького ліцею № 7 Чернівецької міської ради від 15.11.2021р. № 26, начальник управління освіти Чернівецької міської ради Ткачук Ірина Ярославівна є роботодавцем, а громадянка ОСОБА_1 є працівником, найнятим на посаду директора Чернівецького ліцею № 7 Чернівецької міської ради.

Наказом управління освіти Чернівецької міської ради № 147 від 07.06.2023 р. позивачці було оголошено догану у зв`язку із неналежною організацією безпечного освітнього середовища, через недостатню роботу по профілактиці травматизму під час освітнього процесу, а також у зв`язку з порушенням вимог Положення про порядок розслідування нещасних випадків, що сталися із здобувачами освіти під час освітнього процесу, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки від 16.05.2019 р. №659.

Передумовами для застосування дисциплінарного стягнення стало те, що у ліцеї №7 02.05.2023 р. о 13.45 год. стався нещасний випадок внаслідок якого був травмований учень ліцею ОСОБА_3 . Факт події нещасного випадку підтверджується наказом директора ліцею №7 від 02.05.2023 №110, актом №1 про нещасний випадок, що стався з учнем Чернівецького ліцею №7 від 03.05.2023 р., доповідною запискою інженера з охорони праці управління освіти Чернівецької міської ради ОСОБА_4 . Як вбачається із Акту №1 про нещасний випадок, стався через те, що учень ОСОБА_5 зробив підкат учневі ОСОБА_6 .

Однак, позивачка будучи керівником закладу не вжила всіх залежних від неї заходів для належного розслідування нещасного випадку.

З метою розслідування вказаного нещасного випадку позивачка видала наказ від 02.05.2023 р. №110 «Про розслідування нещасного випадку».

Позивачка не виконала зазначені обов`язки, не забезпечила суворе виконання вимог нормативно-правових актів про охорону праці, не забезпечила належне та об`єктивне розслідування нещасного випадку у ліцеї №7, що підтверджує факт вчинення позивачкою дисциплінарного проступку, а також її вину у його вчиненні.

Виконання приписів вказаної вище норми законодавства підтверджується копією вимоги про надання персональних пояснень від 22.05.2023р. № 06/01-39/966, яку отримувати вона відмовилась, а правом надати персональні пояснення не скористалась, що підтверджується актами від 22.05.2023 р. та від 23.05.2023 р.

Від підпису про ознайомлення і отримання копії наказу про оголошення догани від 07.06.2023 р. № 147 позивачка відмовилась, що засвідчується актом про відмову від підпису від 19.06.2023 року.

Враховуючи викладене, відповідач наполягає на тому, що застосоване дисциплінарне стягнення до позивача у вигляді догани є правомірним. Просять в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представники позивача адвокат Бурак К.Я. та адвокат Кривич М.О., наполягали на задоволенні позовних вимог. Зокрема акцентували увагу на тому, що спірний наказ про накладення на позивача дисциплінарного стягнення не містить чіткого формулювання суті і обставин проступків допущених позивачем у тому числі коли вони мали місце достатніх даних про конкретні винні дії позивача щодо порушення посадових обов`язків, які б могли бути підставою для притягнення її до дисциплінарної відповідальності. Та звертають увагу, що наказ про оголошення догани прийнято 07.06.2023 року, а підстава для дисциплінарного стягнення став нещасний випадок, який відбувся у ліцеї 02.05.2023 року, тобто дисциплінарне стягнення накладено поза межами місячного строку, що суперечить законодавству.

Представники відповідача управління освіти Чернівецької міської ради, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , зазначили суду, що доводи позовної заяви про те, що у оскаржуваному наказі не конкретизовано факту порушення розслідування нещасного випадку та не чим це підтверджується, є безпідставними, оскільки спростовуються зазначеними доказами, які долучені до матеріалів справи, та які підтверджують як сам факт наявності дисциплінарного проступку, так і поінформованість позивачки про дисциплінарний проступок, який ставиться їй у провину.

Крім того, вказували, що КЗпП України не містить будь-яких вимог щодо оформлення наказу про застосування дисциплінарного стягнення, однак вимагає від роботодавця вжиття заходів щодо отримання у порушника трудової дисципліни персональних пояснень перед застосуванням дисциплінарного стягнення, що було дотримано.

Наполягали на тому, що наказ про догану директору ОСОБА_1 був виданий правомірно, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Надали пояснення аналогічні відзиву.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані докази з точки зору належності, допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, встановив наступне.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексі України (ст. 4).

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Встановлено, що позивачу ОСОБА_1 , Наказом управління освіти Чернівецької міської ради № 147 від 07.06.2023р., було оголошено догану у зв`язку із неналежною організацією безпечного освітнього середовища, через недостатню роботу по профілактиці травматизму під час освітнього процесу, а також у зв`язку з порушенням вимог Положення про порядок розслідування нещасних випадків, що сталися із здобувачами освіти під час освітнього процесу, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки від 16.05.2019 р. №659 (а.с. 7).

02.05.2023 року о 13.45 год. у ліцеї №7 стався нещасний випадок внаслідок якого був травмований учень ліцею ОСОБА_3 . Факт події нещасного випадку підтверджується наказом директора ліцею №7 від 02.05.2023 року №110, актом №1 про нещасний випадок, що стався з учнем Чернівецького ліцею №7 від 03.05.2023 року, доповідною запискою інженера з охорони праці управління освіти Чернівецької міської ради ОСОБА_4 (а.с. 101-102).

З метою розслідування вказаного нещасного випадку позивачка видала наказ від 02.05.2023 р. №110 «Про розслідування нещасного випадку» (а.с. 103).

Розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання незаконним та скасування наказу № 147-ОС про оголошення догани позивачу ОСОБА_1 , суд зазначає наступне:

Питання притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності врегульовано нормами КЗпП України.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Статтею 140 КЗпП України встановлено, що трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю.

У необхідних випадках заходи дисциплінарного впливу застосовуються стосовно окремих несумлінних працівників.

Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана.

Відповідно до частини першої статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Підставою для накладення дисциплінарного стягнення є вчинення працівником дисциплінарного проступку. КЗпП України безпосередньо його не визначає, але таке визначення надається в сталій судовій практиці.

Так, Верховний Суд у постанові від 22.07.2020 у справі № 554/9493/17 вказав, що ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків.

Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни.

За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Законодавство про працю не закріплює переліку діянь, які вважаються порушеннями трудової дисципліни. Винятки стосуються державних службовців, суддів, прокурорів, а також тих, на кого поширюються статути чи положення про дисципліну. Тому для встановлення дисциплінарного проступку важливо з`ясувати коло трудових (службових) обов`язків працівника.

Саме їх невиконання чи неналежне виконання складають основу об`єктивної сторони складу цього правопорушення. Ці обов`язки визначаються трудовим договором, посадовою (робочою) інструкцією, правилами внутрішнього трудового розпорядку та іншими локальними актами роботодавця, його наказами та розпорядженнями, а також законами та іншими нормативно-правовими актами.

У п. 29 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 р. у справі № 452/970/17 зазначено, що роботодавець не може ставити у вину працівникові та притягати його до дисциплінарної відповідальності у випадку невиконання обов`язків, які не обумовлені трудовим договором, або про які працівник не був проінформований належним чином.

Дисциплінарна відповідальність як вид юридичної відповідальності може застосовуватися роботодавцем до працівника в межах одного трудового договору. Тобто якщо працівник працює на одному й тому самому підприємстві, крім основної роботи, ще й за внутрішнім сумісництвом, накладене дисциплінарне стягнення за одним трудовим договором жодним чином не може впливати на відносини за іншим. Або ж коли після накладення дисциплінарного стягнення працівника було звільнено, а потім знову прийнято на це саме підприємство з укладенням нового трудового договору, працівник вважатиметься таким, що не має дисциплінарного стягнення, попри те, скільки часу минуло після накладення дисциплінарного стягнення за першим трудовим договором.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

Крім цього, при притягненні працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків.

Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушення ним свої трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.

Отже, дисциплінарним проступком визнаються діяння, що пов`язуються з невиконанням чи неналежним виконанням працівником без поважних причин своїх трудових обов`язків , закріплених нормами трудового права,КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.

Керівник установи або уповноважений ним орган має право застосувати дисциплінарну відповідальність за вчинення працівником проступку за наявності вини особи, яка порушила трудові обов`язки, з врахуванням характеру порушення трудової дисципліни, шкідливих наслідків виявленого правопорушення, встановлення причинного зв`язку між правопорушенням та шкідливими наслідками.

Суд надає оцінку законності оскаржуваного наказу з урахуванням того, що ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Отже, відповідно до частини 2 статті 54 Закону України «Про освіту» педагогічні, науково-педагогічні та наукові працівники, серед іншого, зобов`язані захищати здобувачів освіти під час освітнього процесу від будь-яких форм фізичного та психологічного насильства, приниження честі та гідності, дискримінації за будь-якою ознакою, пропаганди та агітації, що завдають шкоди здоров`ю здобувача освіти, запобігати вживанню ними та іншими особами на території закладів освіти алкогольних напоїв, наркотичних засобів, іншим шкідливим звичкам; додержуватися установчих документів та правил внутрішнього розпорядку закладу освіти, виконувати свої посадові обов`язки.

Частиною 3 статті 38 Закону України «Про повну загальну середню освіту» визначено обов`язки керівника закладу загальної середньої освіти відповідно до яких він зобов`язаний:

виконувати цей Закон, Закон України «Про освіту» та інші акти законодавства, а також забезпечувати та контролювати їх виконання працівниками закладу, зокрема в частині організації освітнього процесу державною мовою. Створювати в закладі загальної середньої освіти безпечне освітнє середовище, забезпечувати дотримання вимог щодо охорони дитинства, охорони праці, вимог техніки безпеки.

З досліджених в судовому засіданні письмових доказів встановлено, що Наказом Міністерства освіти і науки України від 26.12.2017 № 1669 затверджено Положення про організацію роботи з охорони праці та безпеки життєдіяльності учасників освітнього процесу в установах і закладах освіти, яке визначає єдину систему організації роботи з охорони праці та безпеки життєдіяльності учасників освітнього процесу (учнів, студентів, курсантів, слухачів, аспірантів та працівників закладів освіти), а також обов`язки керівників та посадових осіб щодо забезпечення безпечних та нешкідливих умов навчання, утримання і праці, запобігання травматизму затверджено положення. Відповідно до вказаного положення а саме: пунктом 4 унормовано, що організація роботи з охорони праці та безпеки життєдіяльності в закладах освіти покладається на їх керівників.

Крім того, зазначеним Положення визначено, що керівник закладу освіти (ректор, директор, завідувач) серед іншого: є відповідальним за створення безпечних умов освітнього процесу згідно із законодавством про охорону праці, не дозволяє проведення освітнього процесу за наявності шкідливих та небезпечних умов відповідно до Типового положення про службу охорони праці створює в закладі освіти службу охорони праці, безпеки життєдіяльності, яка безпосередньо підпорядковується йому; призначає відповідальних за організацію роботи з охорони праці, безпеки життєдіяльності в закладі освіти та визначає їх функціональні обов`язки, забезпечує функціонування системи управління охороною праці;

забезпечує виконання вимог нормативно-правових актів з питань охорони праці, заходів з охорони праці, безпеки життєдіяльності, передбачених колективним (ою) договором (угодою), приписів органів державного нагляду за охороною праці, пропозицій виборного органу первинної профспілкової організації (представника профспілки);

організовує профілактичну роботу щодо попередження травматизму і зниження захворюваності серед здобувачів освіти та працівників закладів освіти;

забезпечує навчання з питань охорони праці, безпеки життєдіяльності здобувачів освіти та працівників закладів освіти відповідно до законодавства і цього Положення.

при настанні під час освітнього процесу нещасного випадку вживає заходів, передбачених Положенням про порядок розслідування нещасних випадків.

Порядок навчання та перевірки знань з питань охорони праці та безпеки життєдіяльності працівників закладів освіти, установ, організацій та підприємств, що належать до сфери управління Міністерства освіти і науки України урегульовано Положенням про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці в закладах, установах, організаціях, підприємствах, підпорядкованих Міністерству освіти і науки України, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 18.04.2006 № 304.

Згідно з пунктом 3 Розділу ІІІ Положення № 304 керівники установ та закладів освіти, керівники та спеціалісти служб охорони праці або особи, які є відповідальними за організацію роботи з охорони праці, безпеки життєдіяльності, інші працівники установ та закладів освіти, які є членами відповідної постійно діючої комісії з перевірки знань в установах та закладах освіти, один раз на три роки проходять навчання і перевірку знань з питань охорони праці та безпеки життєдіяльності.

Порядок розслідування нещасних випадків, що сталися із здобувачами освіти під час освітнього процесу визначено Положенням, яке затверджене наказом Міністерства освіти і науки України від 16.05.2019 № 659 (далі Положення №659).

Пунктами 4, 5 Розділу І Положення встановлено, що розслідуванню підлягають нещасні випадки, що трапилися із здобувачами освіти під час освітнього процесу та призвели до ушкодження здоров`я на один робочий (навчальний) день і більше чи їх смерті через:

травми різного походження, отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою;

інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани, інші надзвичайні події), контакту з представниками тваринного та рослинного світу.

Розслідуванню підлягають нещасні випадки, що сталися під час проведення навчальних занять (лекцій, уроків, практичних, лабораторних занять, інших занять та в перервах між ними) відповідно до навчальних, виробничих і наукових планів та розкладу занять.

Пунктом 2 Розділу ІІ положення визначено, що керівник закладу освіти, одержавши повідомлення про нещасний випадок, зобов`язаний негайно протягом доби утворити наказом комісію із розслідування нещасного випадку у складі не менше ніж три особи та організувати розслідування нещасного випадку.

Згідно з пунктом 3 Розділу ІІ положення до складу комісії із розслідування нещасних випадків входять:

заступник керівника закладу освіти, який є відповідальним за організацію роботи з охорони праці, безпеки життєдіяльності закладу освіти (голова комісії) і пройшов навчання та перевірку знань з питань охорони праці, безпеки життєдіяльності відповідно до Положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці та безпеки життєдіяльності в закладах, установах, організаціях, підприємствах, що належать до сфери управління Міністерства освіти і науки України, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 18 квітня 2006 року № 304, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 липня 2006 року за № 806/12680 (у редакції наказу Міністерства освіти і науки України від 22 листопада 2017 року № 1514);

керівник служби охорони праці закладу освіти або особа, на яку наказом закладу освіти покладено ці обов`язки;

представник первинної профспілкової організації закладу освіти, а в разі відсутності в закладі освіти профспілки - уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці, безпеки життєдіяльності;

представник органу батьківського самоврядування (за згодою).

Згідно з пунктами 6, 7 положення комісія із розслідування нещасного випадку зобов`язана протягом п`яти робочих днів із дати її утворення провести розслідування нещасного випадку. У разі потреби проведення експертиз, лабораторних досліджень, випробувань, надання інших документів для встановлення обставин та причин нещасного випадку строк розслідування може бути продовжено, але не більше ніж на один місяць. Рішення про таке продовження приймає комісія із розслідування нещасного випадку. Керівник закладу освіти, який призначив розслідування, видає наказ про продовження строку розслідування.

Під час розслідування нещасного випадку комісія із розслідування нещасного випадку повинна: з`ясувати обставини та причини нещасного випадку; отримати пояснення від потерпілого (за можливості); виявити й опитати свідків та осіб, які допустили порушення нормативно-правових актів з охорони праці та безпеки життєдіяльності; визначити, чи пов`язаний нещасний випадок з освітнім процесом; розробити заходи щодо попередження подібних нещасних випадків; скласти акт розслідування нещасного випадку, скласти акт про нещасний випадок, що стався із здобувачем освіти (вихованцем, учнем, студентом, курсантом, слухачем, стажистом, клінічним ординатором, аспірантом, докторантом закладу освіти), якщо нещасний випадок пов`язаний з освітнім процесом, у п`яти примірниках, які затверджує керівник закладу освіти. До акта додають пояснення свідків, потерпілого та інші документи щодо обставин нещасного випадку, наявності шкідливих і небезпечних чинників та довідку.

Відповідно до пунктів 8 положення №659 до матеріалів розслідування нещасного випадку належать: копія наказу (розпорядження) закладу освіти про утворення комісії з розслідування нещасного випадку; акт розслідування нещасного випадку; акт Н-Н (у разі складання) з додатками; протоколи засідання комісії із розслідування нещасного випадку; копія наказу (розпорядження) закладу освіти про вжиття запропонованих комісією із розслідування нещасного випадку заходів щодо запобігання виникненню подібних нещасних випадків.

Акт розслідування нещасного випадку та акт Н-Н підписують голова та всі члени комісії із розслідування нещасного випадку. У разі незгоди зі змістом акта Н-Н член комісії із розслідування нещасного випадку письмово викладає свою думку, що додається до акта і є його невід`ємною частиною, про що робиться запис в акті Н-Н.

Відповідно до пунктів 10, 11 положення №659 керівник закладу освіти забезпечує правильне і своєчасне розслідування та облік нещасних випадків, складання акта розслідування нещасного випадку та акта Н-Н, розроблення і виконання заходів щодо усунення причин нещасного випадку.

Керівник закладу освіти протягом одного робочого дня після одержання актів і матеріалів, підготовлених комісією із розслідування нещасного випадку за підсумками її роботи, повинен розглянути і затвердити акт розслідування нещасного випадку та акт Н-Н (у разі складання). Примірники затвердженого акта Н-Н протягом трьох робочих днів керівник закладу освіти надає або надсилає поштою з повідомленням: потерпілому, батькам, іншим законним представникам потерпілого; керівнику структурного підрозділу закладу освіти, де стався нещасний випадок; начальнику служби охорони праці закладу освіти або особі, на яку покладено ці обов`язки (відповідальному); засновнику (засновникам) приватного закладу освіти, органу управління освітою, іншим державним органам, до сфери управління яких належить заклад освіти; первинній профспілковій організації відповідної профспілки або уповноваженій найманими працівниками особі з питань охорони праці (у разі, якщо немає профспілки в закладі освіти).

Як було встановлено матеріалами справи у ліцеї №7 02.05.2023 р. о 13.45 год. стався нещасний випадок, внаслідок якого був травмований учень ліцею ОСОБА_3 . Як вбачається із Акту №1 про нещасний випадок, стався через те, що учень ОСОБА_5 зробив підкат учневі ОСОБА_6 .

З метою розслідування вказаного нещасного випадку позивачка видала наказ від 02.05.2023 р. №110 «Про розслідування нещасного випадку».

Однак, вказаний наказ не відповідає зазначеним вище вимогам Положення №659, а саме: до складу комісії з розслідування нещасного випадку включено заступника керівника закладу освіти, який є відповідальним за організацію роботи з охорони праці, безпеки життєдіяльності закладу освіти голова комісії, який не пройшов навчання та перевірку знань з питань охорони праці, безпеки життєдіяльності, відповідно до вимог пункту 3 Розділу ІІІ положення № 304.

Також необхідно зазначити і те, що вказаним наказом позивачка всупереч пункту 6 Положення №659 обмежила комісію у строках проведення розслідування нещасного випадку і складання відповідних актів, а саме замість п`яти робочих днів встановила три.

Крім того, комісію зобов`язано провести розслідування відповідно до Постанови про порядок розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру, в той час коли ці правовідносини регулюються Положення №659.

Комісія, не оформила Акт розслідування нещасного випадку, а при оформлені Акта №1 (форма Н-Н) про нещасний випадок, що стався з учнем Чернівецького ліцею № 7 припустила такі порушення вищезазначеного п.7, а саме:

- заповнила п.10 проведення інструктажу з ОП з вихованцем/учнем, якщо нещасний випадок трапився під час трудового та професійного навчання, виробничої практики, в той час коли розслідування проводилося про настання нещасного випадку під час освітнього процесу на перерві;

- невірно кваліфіковано вид нещасного випадку та подія, що призвела до нещасного випадку (п. 13 акту) - необережність поведінки замість нанесення тілесних ушкоджень, у тому числі нанесених іншою особою, що встановлено в п.12 акту. Обставини, за яких стався нещасний випадок: під час перерви діти бігали, грались. Учень ОСОБА_5 зробив підкат учневі ОСОБА_6 ;

- в п.14 причини нещасного випадку - не зазначено протиправні дії інших осіб;

- в п.17 не розписані конкретні заходи щодо усунення наслідків нещасного випадку;

- в п.18 висновок комісії про наслідки нещасного випадку - вказаний діагноз лікувального закладу, а не висновок комісії.

Зазначене вказує на те, що позивачка всупереч пункту 10 Положення №659 не забезпечила своєчасне і правильне складання актів розслідування нещасного випадку та акта про нещасний випадок.

Відповідно до статті 139 Кодексу законів про працю України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержуватись трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна роботодавця, з яким укладено трудовий договір.

Позивачка не виконала зазначені обов`язки, не забезпечила суворе виконання вимог нормативно-правових актів про охорону праці, не забезпечила належне та об`єктивне розслідування нещасного випадку у ліцеї №7, що підтверджує факт вчинення позивачкою дисциплінарного проступку, а також її вину у його вчиненні.

Згідно зі статтею 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Статтею 149 КЗпП України визначено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантій, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Разом з тим, правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться роботодавцем на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення.

Виконання приписів вказаної вище норми законодавства підтверджується копією вимоги про надання персональних пояснень від 22.05.2023р. № 06/01-39/966, яку отримувати вона відмовилась, а правом надати персональні пояснення не скористалась, що підтверджується актами від 22.05.2023 р. та від 23.05.2023 року

Від підпису про ознайомлення і отримання копії наказу про оголошення догани від 07.06.2023 р. № 147 позивачка відмовилась, що засвідчується актом про відмову від підпису від 19.06.2023 року.

Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , будучи керівником закладу не вжила всіх залежних від неї заходів для належного розслідування нещасного випадку.

Щодо твердження сторони позивача про пропуск строку, встановленого статтею 148 КЗпП України, для застосування дисциплінарного стягнення, слід зазначити таке: Правові висновки щодо застосування вказаної правової норми наведені у постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі №233/3117/19. У цій постанові Верховний Суд зазначив, що вказана норма передбачає обчислення місячного строку для застосування стягнення з дня виявлення не факту (дії, бездіяльності), а саме проступку. Виявлення проступку означає не тільки виявлення факту (дії), але і встановлення працівника, який порушив трудові обов`язки, характеру порушення, шкідливих наслідків правопорушення, причинного зв`язку між правопорушенням та шкідливими наслідками, вини працівника.

Подібна правова позиція наведена і у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2019 року у справі №718/801/17.

Разом з тим, більш поглиблена правова позиція щодо застосування статті 148 КЗпП України наведена у висновках Верховного Суду у постанові від 24 лютого 2021 року у справі №359/3716/18. У цій постанові Верховний Суд вказав, що ця норма передбачає обчислення місячного строку для застосування дисциплінарного стягнення з дня виявлення саме проступку як такого. Тобто під виявленням проступку розуміється не лише виявлення факту (певного діяння), а й встановлення особи, яка вчинила це діяння, її протиправність, вину, наявність шкідливих наслідків, причинного зв`язку між правопорушенням та шкідливими наслідками. При цьому день виявлення дисциплінарного проступку не завжди може збігатися з днем його вчинення чи днем виявлення факту. День виявлення проступку може настати значно пізніше від дня його вчинення, а також від дня виявлення факту. Отже, фактичним моментом виявлення проступку є його фіксація у відповідному документі про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку уповноваженими на те особами, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Отже враховуючи вище викладені позиції Верховного Суду, суд погоджується з доводами представників відповідача, що у справі яка розглядається, документом, що вказує на виявлення ознак дисциплінарного проступку є доповідна записка інженера з охорони праці управління освіти Чернівецької міської ради ОСОБА_9 , яка датована 16.05.2023 року.

Від так, днем виявлення дисциплінарного проступку є 16.05.2023 року, і саме з цього дня необхідно відраховувати місячний строк для застосування дисциплінарного стягнення, а не з 04.05.2023 року - день надання документів до управління.

Що стосується доданого до письмових пояснень від 16.11.2023 року, акту №1, суд погоджується з доводами відповідача, оскільки станом на 27 червня 2023 року такого акта не було. Зазначена обставина підтверджується довідкою, яка наявна в матеріалах справи а саме: про позапланову перевірку фінансово-господарської діяльності Чернівецького ліцею №7 Чернівецької міської ради від 27.06.2023 року №01/13-14/47. Інших доказів, про направлення чи вручення акту №1, відповідачем не надано.

Суд також не приймає, до уваги твердження позивача, про те що у оскаржуваному наказі не конкретизовано факту порушення розслідування нещасного випадку та чим це підтверджується, є безпідставними, оскільки спростовуються письмовими доказами які долучені до матеріалів справи, які в своїй сукупності підтверджують, як сам факт наявності дисциплінарного проступку, так і поінформованість позивачки про дисциплінарний проступок, який ставиться їй у провину.

Окремо слід зазначити, що відповідно до правових позиції Верховного Суду, а саме: як зазначено у висновку Верховного Суду, наведеного у постанові від 26 березня 2020 року у справі №2а-475/09/1370 (адміністративне провадження №К/9901/66235/18), доводи позивачки про окремі порушення процедури прийняття оскаржуваного рішення є безпідставними, оскільки певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися, наприклад, процедури його ухвалення. Саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Крім того, як зазначив Касаційний адміністративний суд у постанові від 27 серпня 2020 року у справі №540/427/19 щодо процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акту адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості. Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття. Крім того, слід звернути увагу що КЗпП України не містить будь-яких вимог щодо оформлення наказу про застосування дисциплінарного стягнення, однак вимагає від роботодавця вжиття заходів щодо отримання у порушника трудової дисципліни персональних пояснень перед застосуванням дисциплінарного стягнення, що було дотримано відповідачем та підтверджено матеріалами справи.

Посилання позивача на те, що наказ про накладення дисциплінарного стягнення не містить фактичних даних щодо суті порушення і його обставин, на думку суду, не можуть слугувати підставою для визнання наказу протиправним, оскільки у ньому наведені причини і надані документи, які обґрунтовують підстави накладення оспорюваного стягнення, у яких наведені конкретні факти і обставини допущеного порушення, які позивачу ОСОБА_1 відомі, з приводу яких нею надавалися пояснення, а тому не порушують її прав.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач не порушив процедуру накладення стягнення, у працівника відібрано пояснення і на підставі отриманої інформації вчасно прийнято рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Наказ Управління освіти Чернівецької міської ради від 07.06.2023 р. № 147 є законним, а позовні вимоги безпідставними.

Керуючись ст. 4, 5, 10, 18, 80, 89, 141, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України,суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 інтереси якої представляє адвокат Кривич Мар`яна Олександрівна та ОСОБА_2 до Управління освіти Чернівецької міської ради, про скасування наказу про оголошення догани відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 13.12.2023 року.

Суддя П.С. Гавалешко