Справа № 177/2221/23
Провадження № 2/177/929/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 грудня 2023 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Лященко В.В.

за участю секретаря судового засідання Кантилович К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу №177/2221/23 за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Піцик Андрій Валерійович, до Лозуватської територіальної громади, третя особа ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, суд

встановив:

У листопаді 2023 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після смерті якої залишилося спадкове майно, яке складається із 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок належав на праві спільної сумісної власності померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та її чоловіку ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якого вона, як його дружина, прийняла спадщину, проте за життя не оформила своїх спадкових прав. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса, але отримала відмову через те, що із поданих документів, що підтверджують факт шлюбних відносин між спадкодавцем та її чоловіком ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме існують розбіжності в написанні їх прізвищ та по батькові чоловіка в Повному витязі з ДРАЦС громадян щодо актового запису про шлюб спадкодавця та у свідоцтві про смерть спадкодавця та її чоловіка, крім того, в правовстановлюючому документі на спадкове майно та у свідоцтвах про смерть спадкодавця та її чоловіка існують розбіжності в написанні їх прізвищ, також через наявність розбіжностей між юридично зареєстрованим правом власності на об`єкт нерухомого майна у вигляді квартири та фактичним існуванням нерухомого майна у вигляді житлового будинку.

У зв`язку з чим, позивач просить суд встановити факт родинних відносин, а саме факт, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебували у родинних відносинах між собою як чоловік та дружина; встановити, що свідоцтво № НОМЕР_1 про право власності на квартиру, яке видане 03.01.1994 року Гейківською обласною психоневрологічною лікарнею згідно розпорядження №64 від 23.12.1993 року на ім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , належить ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/2 частину від житлового будинку за літ. «А-1» загальною площею 110,5 кв.м., житловою площею 59,3 кв.м. та господарських будівель, а саме: літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», літній душ літ. «Г», вбиральня літ. «Д», сарай літ. «Е», гараж літ. «Ж», гараж літ. «З», сарай літ «И», сарай літ. «К», сарай літ. «Л», сарай літ. «М», баня літ. «Н», сарай літ. «С»; погріб літ. «П», №1-4 - огорожа, 1-11- водоколонка, III-IV- замощення, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , з правом безпосереднього користування квартирою АДРЕСА_2 загальною площею 62,3 кв.м, житловою площею 38,1 кв.м в житловому будинку «А-1», гараж літ. «З», сарай літ. «К», сарай літ. «Л», сарай літ. «М», баня літ. «Н», сарай літ. «С».

Ухвалою суду від 02.11.2023 року було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням підготовчого засідання та викликом сторін. Витребувано з Шостої криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області належним чином завірену копію спадкової справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

13.11.2023 року на адресу суду надійшли витребувані матеріали.

Ухвалою суду від 21.11.2023 року справу було призначено до судового розгляду по суті.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, заявою від 14.12.2023 року просили справу розглядати у їх відсутність, на позовних вимогах наполягали.

Представник Лозуватської територіальної громади в судове засідання не з`явився, заявою від 23.11.2023 року просив справу розглянути за їх відсутності. Відзив на позов не подав.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час розгляду справи повідомлялася належним чином. Пояснення щодо позову не надала.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 виданого Кіровською сільською радою Криворізького районного відділу ЗАГС Дніпропетровської області 25.08.1970 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклав шлюб з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 25.08.1970 року зроблено запис №16. Прізвище дружини після укладення шлюбу « ОСОБА_6 » (а.с.21).

З Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №0 від 22.09.2023 року вбачається, що 25.08.1970 року був укладений шлюб між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Прізвище нареченої після укладення шлюбу ОСОБА_8 (а.с.53-54).

Згідно зі свідоцтва №26 про право приватної власності на квартиру, яке видане 03.01.1994 року Гейківською обласною психоневрологічною лікарнею квартира АДРЕСА_3 дійсно належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , на підставі рішення ГОПНЛ №64 від 23.12.1993 року (а.с.11).

За свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис №10 (а.с.23).

Відповідно до заповіту, посвідченого та зареєстрованого ОСОБА_9 , секретарем виконавчого комітету Гейківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області 14.12.2017 року ОСОБА_3 , на випадок своєї смерті заповіла все своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те на що вона за законом буде мати право, ОСОБА_1 та ОСОБА_10 (а.с.22).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис №883 (а.с.24).

Заявою від 22.12.2021 року ОСОБА_10 відмовилася від належного їй спадкового майна за заповітом, яке залишилося після смерті ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , та також відмовилася від належного їй спадкового майна за законом (а.с.55).

Відповідно до довідки КП «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» частка житлового будинку (а саме квартира АДРЕСА_4 , зареєстрована на праві спільної сумісної власності в КП «Криворізьке БТІ» ДОР» в реєстровій книзі на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_5 виданого 03.01.1994 року Гейківською обласною психоневрологічною лікарнею, згідно з розпорядженням №64 від 23.12.21993 року. Примітка квартира АДРЕСА_5 складає 48/100 часток від будинку (а.с.19).

Згідно повідомлення про результати огляду об`єкта нерухомого майна та технічного паспорту на будинок, проведеного експертом ФОП ОСОБА_11 , виконаного за замовленням ОСОБА_1 зазначено, що спадкодавцям ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві власності належала 1/2 частина житлового будинку за літ. «А-1» загальною площею 110,5 кв.м., житловою площею 59,3 кв.м. та частка від господарських будівель, а саме: літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», літній душ літ. «Г», вбиральня літ. «Д», сарай літ. «Е», гараж літ. «Ж», гараж літ. «З», сарай літ «И», сарай літ. «К», сарай літ. «Л», сарай літ. «М», баня літ. «Н», сарай літ. «С»; погріб літ. «П», №1-4 огорожа, 1-11 водоколонка, ІІІ-ІV замощення, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 . В безпосередньому користуванні власників знаходилася: квартира АДРЕСА_2 загальною площею 62,3 кв.м, житловою площею 38,1 кв.м в житловому будинку «А-І », гараж літ. «З», сарай літ. «К», сарай літ. «Л», сарай літ. «М», баня літ. «Н», сарай літ. «С». Вказано, що в свідоцтві про право власності на квартиру АДРЕСА_5 , не вірно вказана ідеальна частка від домоволодіння в цілому. Фактичні ідеальні частки квартири АДРЕСА_2 та квартири АДРЕСА_5 складають по 1/2 відповідно (а.с.12-18).

З постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії Шостої криворізької державної нотаріальної контори у Дніпропетровській області від 18.10.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що із поданих/отриманих документів, що підтверджують факт шлюбних відносин між спадкодавцем та її чоловіком ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , існують розбіжності в написанні їх прізвищ та по батькові чоловіка в Повному витязі з ДРАЦС громадян щодо актового запису про шлюб спадкодавця та у свідоцтві про смерть спадкодавця та її чоловіка, крім того, в правовстановлюючому документі на спадкове майно та у свідоцтвах про смерть спадкодавця та її чоловіка існують розбіжності в написанні їх прізвищ, також через наявність розбіжностей між юридично зареєстрованим правом власності на об`єкт нерухомого майна у вигляді квартири та фактичним існуванням нерухомого майна у вигляді житлового будинку (а.с.26).

Згідно експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз №056/1376-а від 19.10.2023 року повідомлено, що з практики лінгвістичних експертиз відомі непоодинокі випадки некоректної документальної фіксації українських прізвищ через неврахування їх походження, під впливом російської вимови або парадигми російських відповідників базових антропонімних основ тощо. В інших документах записи зроблено відповідно до чинних стандартів, що зумовлює орфографічну відмінність між прізвищами в різних документах однієї особи або членів однієї родини. З урахуванням зазначеного прізвище ОСОБА_12 (свідоцтво про право приватної власності на квартиру, запис ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ) та ОСОБА_13 (свідоцтво про смерть; заповіт, запис ОСОБА_3 ; свідоцтво про смерть; заповіт, запис ОСОБА_4 ), а також рос. ОСОБА_13 (свідоцтво про укладення шлюбу, запис ОСОБА_14 , ОСОБА_15 / ОСОБА_3 ) попри розбіжності у документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначених осіб є ідентичними. Розбіжності між документальними записами українською мовою виникли внаслідок відхилення від правил і принципів міжмовного (українсько-російського) перетворення прізвищ. Згідно з чинними правилами (див.Український правопис, 2019, 5141, 5142; ОСОБА_16 , ОСОБА_17 . Власні імена людей. Словник-довідник. - К.: Наукова думка, 1996, с. 315-318) нормативний запис прізвища українською мовою ОСОБА_12 (а.с.27).

Згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначено, які факти, що мають юридичне значення, можуть бути встановлені судом, серед переліку яких зазначено факт родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 (зі змінами) від 25.05.1998 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Суд не вправі відмовляти в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 виданого 25.08.1970 року Кіровською сільською радою Криворізького районного відділу ЗАГС Дніпропетровської області, 25.08.1970 року згідно актового запису №16 уклав шлюб з ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є одними і тими ж особами, що зазначені в Повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №0 від 22.09.2023 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 мала підстави для звернення до суду, остільки у поза судовому порядку встановити факт родинних відносин між померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та її чоловіком ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не має можливості, та її порушене право підлягає захисту у обраний нею спосіб, шляхом встановлення факту родинних відносин, так як цей факт дозволить їй використати право на оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 .

За правовими позиціями Верховного Суду щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

За встановлених обставин, зважаючи на розбіжність прізвищ, які виникли внаслідок відхилення від орфографічних норм або правил і принципів міжмовного перетворення, в свідоцтві №26 про право власності на квартиру, яке видане 03.01.1994 року Гейківською обласною психоневрологічною лікарнею на ім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , та в свідоцтвах про смерть спадкодавця та її чоловіка, суд вважає можливим встановити факт належності вищевказаного свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на квартиру від 03.01.1994 року ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи наведе, суд приходить до висновку, що факти, які просить встановити позивач ОСОБА_1 , є юридичними, оскільки, від їх встановлення залежить виникнення особистих прав позивача, діючим законодавством не передбачений інший порядок їх встановлення, вони не пов`язані з наступним вирішенням спору про право і встановити їх іншим шляхом неможливо, у зв`язку із чим, позовна заява в частині встановлення факту родинних відносин та встановлення факту належності документу підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ст.ст.1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Стаття 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелічує підстави для державної реєстрації прав, так, зокрема, Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: свідоцтва про право на спадщину; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно та ін.

Відповідно до положень ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Пунктом 4.15 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Мін`юст України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5 встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

За встановлених обставин, зважаючи на те, що судом встановлено факт того, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебували у родинних відносинах між собою як чоловік та дружина, після смерті чоловіка ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , як його дружина, прийняла спадщину, проте за життя не оформила своїх спадкових прав, зважаючи, що судом встановлено факт належності свідоцтва №26 про право власності на квартиру від 03.01.1994 року померлим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , враховуючи, що ОСОБА_1 є спадкоємицею за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , у передбачений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але отримати свідоцтво про право на спадщину не змогла через наявність розбіжностей між юридично зареєстрованим правом власності на об`єкт нерухомого майна у вигляді квартири та фактичним існуванням нерухомого майна у вигляді житлового будинку, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Піцик Андрій Валерійович, задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебували у родинних відносинах між собою як чоловік та дружина.

Встановити, що свідоцтво № НОМЕР_1 про право власності на квартиру, яке видане 03.01.1994 року Гейківською обласною психоневрологічною лікарнею згідно розпорядження №64 від 23.12.1993 року на ім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , належить ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину від житлового будинку за літ. «А-1» загальною площею 110,5 кв.м., житловою площею 59,3 кв.м. та господарських будівель, а саме: літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», літній душ літ. «Г», вбиральня літ. «Д», сарай літ. «Е», гараж літ. «Ж», гараж літ. «З», сарай літ «И», сарай літ. «К», сарай літ. «Л», сарай літ. «М», баня літ. «Н», сарай літ. «С»; погріб літ. «П», №1-4 - огорожа, 1-11- водоколонка, III-IV- замощення, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , з правом безпосереднього користування квартирою АДРЕСА_2 загальною площею 62,3 кв.м, житловою площею 38,1 кв.м в житловому будинку «А-1», гараж літ. «З», сарай літ. «К», сарай літ. «Л», сарай літ. «М», баня літ. «Н», сарай літ. «С».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя В.В.Лященко