Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/6121/20

Провадження № 2-п /635/6/2023

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Карасави І.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Чирко Н.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Садівничого товариства «Янтарь» про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Садівничого товариства «Янтарь», екс-керівника Садівничого товариства Панфілової Валентини Федорівни, члена правління Садівничого товариства «Янтарь» Король Лариси Григорівни про визнання протиправною бездіяльності щодо не прийняття та не розгляду письмових звернень та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Садівниче товариство «Янтарь», в особі представника Сунцова В.В., звернулось до суду із заявою, в якій просить поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 11 січня 2022 року, скасувати заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 11 січня 2022 року по справі №635/6121/20 та призначити справу до розгляду у судовому засіданні за правилами загального провадження.

В обґрунтування заяви зазначає, що заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 11 січня 2022 року позовну заяву позов ОСОБА_1 до Садівничого товариства «Янтарь», екс-керівника Садівничого товариства Панфілової Валентини Федорівни, члена правління Садівничого товариства «Янтарь» Король Лариси Григорівни про визнання протиправною бездіяльності щодо не прийняття та не розгляду письмових звернень та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність екс-керівника Садівничого товариства «Янтарь» Панфілової Валентини Федорівни щодо неприйняття та не розгляду письмових звернень ОСОБА_1 від 27 липня 2020 року, 23 серпня 2020 року, 04 вересня 2020 року, 05 вересня 2020 року. Зобов`язано керівника Садівничого товариства «Янтарь» або особу, яка виконує його обов`язки, розглянути письмові звернення ОСОБА_1 від 27 липня 2020 року, 23 серпня 2020 року, 04 вересня 2020 року, 05 вересня 2020 року відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян». В іншій частині позовних вимог відмовлено. Він вважає, що судом не доведена повторність неявки відповідача у судове засідання, що є обов`язковою складовою умовою для ухвалення судом заочного рішення.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 травня 2023 року заяву представника відповідача ОСОБА_2 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення було задоволено, призначено проведення судового засідання.

Позивач ОСОБА_1 та його представник у судове засіданні не з`явились. Від ОСОБА_1 наявна заява про розгляд справи за його відсутності та за відсутності його представника. Також зазначив, що він відмовляється від позову до другого та третього відповідача ( ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ).

Від представника відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наявні заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до частини 1 статті 231 ЦПК України, неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи №635/6121/20, вважає заяву про скасування заочного рішення такою, що підлягає залишенню без задоволення у зв`язку з наступним.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідачі у судове засідання, призначене на 11 січня 2022 року не з`явились, про день та час слухання справи були повідомлені в установленому ЦПК України порядку, шляхом направлення судових повісток, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за її відсутності суду не надала, про що в матеріалах справи маються відповідні документи, заяв про відкладення розгляду справи із зазначенням поважності причин неявки у судове засідання або про розгляд справи за їх відсутності від відповідачів не надходило.

Відповідно до вимог частини 10 статті 128 ЦПК України, судова повістка юридичній особі направляється за її місцезнаходженням або за місцезнаходженням її представництва, філії, якщо позов виник у зв`язку з їхньою діяльністю.

Як роз`яснено в пункті 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №2 від 12.06.2009 року, заочний розгляд судом цивільної справи відповідно до статті 224 ЦПК України допускається у тому разі, коли відповідач або всі відповідачі у справі, якщо їх було кілька, повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду, не з`явилися в судове засідання при відсутності в ньому їх представників і від них не надійшло повідомлення про причини неявки чи зазначені ними причини визнані неповажними і проти такого розгляду справи не заперечує позивач та ним не було змінено предмета або підстави позову чи розміру позовних вимог.

Як убачається з матеріалів справи, адресою місця знаходження СТ «Янтарь» є Харківська область, Харківський район, смт. Хорошеве, вул. Дачна, за якою і здійснювався її виклик у судові засідання, що відповідає вимогам частини 10 статті 128 ЦПК України.

Крім того, зазначена адреса також вказується самою відповідачкою у заяві про перегляд заочного рішення, як адреса місця знаходження СТ «Янтарь».

Відповідно до частини 1 статті 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, зі змісту зазначеної норми випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливо у випадку встановлення судом двох обставин:

відповідач не з`явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення та не повідомив про причини неявки з поважних причин;

докази, на які він посилається, мають істотне значення для вирішення справи.

Ураховуючи наведене, судом не встановлено, що представник відповідача, будучи належним чином повідомленим не з`явився в судове засідання при розгляді позову ОСОБА_1 до Садівничого товариства «Янтарь», екс-керівника Садівничого товариства Панфілової Валентини Федорівни, члена правління Садівничого товариства «Янтарь» Король Лариси Григорівни про визнання протиправною бездіяльності щодо не прийняття та не розгляду письмових звернень та зобов`язання вчинити певні дії з поважних причин, а докази та обставини на які позивач посилається, зокрема щодо зміни керівництва Садівничого товариства «Янтарь», відмова від позову до другого та третього відповідача, виникли після ухвалення заочного рішення та свідчать лише про зміну позиції позивача не містять правових підстав для скасування заочного рішення.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнаєтьсяі діє принцип верховенства права.

Одним із основних аспектів верховенства права, яке гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є принцип юридичної певності, який вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів.

Як наголошує Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі «Христов проти України» від 19.02.2009 року заява №24465/04, право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа "Брумареску проти Румунії").

Юридична (правова) певність передбачає дотримання принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип наполягає на тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини.

Таким чином, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення, передбачених статтею 232 ЦПК України.

Відповідно до частини 3 статті 231 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Керуючись статтями 76, 169, 231, 232 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні Садівничого товариства «Янтарь» про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Садівничого товариства «Янтарь», екс-керівника Садівничого товариства Панфілової Валентини Федорівни, члена правління Садівничого товариства «Янтарь» Король Лариси Григорівни про визнання протиправною бездіяльності щодо не прийняття та не розгляду письмових звернень та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Роз`яснити Садівничому товариству «Янтарь», що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя І.О. КАРАСАВА