Провадження № 2/761/1181/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Каніковського Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат, -

в с т а н о в и в:

У липні 2020 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить встановити факт порушення відповідачем умов договору про спільну діяльність від 8 червня 2011 року; стягнути з останнього на його (позивача) користь витрати в сумі 325181,36 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2020 вищевказані матеріали позовної заяви надійшли в провадження судді Сіромашенко Н. В.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.08.2020 у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту та стягнення витрат, відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 18.11.2020 ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 31.07.2020 скасована, а справа передана до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному судді від 27.11.2020 вищевказані матеріали позовної заяви надійшли в провадження судді Сіромашенко Н. В.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України судом направлений запит до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківської РДА щодо місця реєстрації відповідача ОСОБА_2 .

Згідно відповіді на запит від 08.12.2020 зазначена особа зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 приватний будинок.

Ухвалою суду від 14.01.2021 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено у справі підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 18.10.2021, постановленої без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті.

В подальшому, в ході розгляду справи, 14.06.2023 через канцелярію суду представником позивача подана заява про відмову від позову в порядку п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, ст. 206 ЦПК України, наслідки відмови від позову та закриття провадження у справі відомі та зрозумілі.

В судове засідання, призначене на 14 червня 2023 року сторони не з`явилися, сповіщені належним чином про час та місце слухання справи, просили розгляд заяви провести без їх участі.

Суд, дослідивши заяву про відмову від позову, дійшов висновку про прийняття відмови від позову та закриття провадження по справі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Нормативне визначення принципу диспозитивності надає сторонам право вільно розпоряджатися предметом спору і процесу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Відмова позивача від позову - це одностороннє вільне волевиявлення позивача, спрямоване на відмову від судового захисту своєї вимоги і на закриття порушеного позивачем процесу. Причини відмови від позову, з урахуванням принципу диспозитивності, не повинні оцінюватися судом.

Відповідно до частини 3 ст. 206 ЦПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Виходячи з вимог п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

За таких обставин, оскільки позивач відповідно до положень ст. ст. 49, 255 ЦПК України відмовився від позовних вимог, заявлених до ОСОБА_2 , підстави для неприйняття такої відмови судом не встановлені, відмова не суперечить вимогам чинного законодавства і не порушує права сторін, а також, враховуючи, що відмова від позову є правом позивача, наслідки відмови від позову та закриття провадження у справі позивачу зрозумілі, у суду відсутні підстави не прийняти відмову позивача від позову у вищевказаній частині, а тому, суд дійшов висновку, що зазначену заяву слід задовольнити, а провадження у цій справі у даній частині закрити.

Керуючись ст. ст. 49, 206, 255, 256 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Абакумової Аліни Сергіївни про відмову від позову - задовольнити.

Прийняти відмову від позову у цивільній справі № 761/23234/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат та закрити провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: Н.В. Сіромашенко