Справа №442/11/23
Провадження №2/442/271/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2023 року місто Дрогобич Львівської області

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Коваля Р.Г.,

з участю секретаря судового засідання Чолавін Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третьої особи Дрогобицького відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позицій сторін.

Позивач ОСОБА_1 03.01.2023 звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу між ним та відповідачем ОСОБА_2 , котрий був зареєстрований 01.06.1995 виконавчим комітетом Стебницької міської ради Львівської області, актовий запис № 69.

Позов обґрунтовано тим, що спочатку між сторонами були теплі, дружні відносини, однак згодом почалися сварки, непорозуміння. Сторони спільно не проживають, спільне господарство не ведуть, неповнолітніх дітей від шлюбу немає, подальших шлюбних відносин підтримувати сімейні відносини не планують. Відповідач не хоче розуміти сутності сімейних проблем ОСОБА_1 неодноразово звертався із заявою про розірвання шлюбу до Дрогобицького району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиціїф, однак отримував відмову у зв`язку із відсутністю письмової згоди дружини. Примирення та збереження шлюбу неможливе з підстав, викладених вище. Відтак, керуючись ст. ст. 110-115 СК України позивач просить позовну заяву задовольнити.

Відповідач у запропонований судом строк подала відзив на позовну заяву, в якій зазначає, що відомості про втрату взаємної любові, поваги та дружби між ними є неправдивими та не ґрунтуються на справжніх обставинах. Так, сторони дійсно не проживають разом, оскільки з 01.03.2022 ОСОБА_1 призвався добровольцем до лав ЗСУ. Саме з цих причини не проживають разом та не ведуть спільне господарство. Враховуючи наведене, ОСОБА_2 заперечує проти задоволення позовних вимог.

ОСОБА_1 подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що саме факт відсутності спільного проживання та не ведення господарства призвело розриву шлюбних відносин, які повинні бути притаманними для родини в цілому. Станом на теперішній час, укладений шлюб носить виключно формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам.

Заяви та клопотання учасників справи.

22.12.2022 поштовим зв`язком на адресу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшла заява від позивача ОСОБА_1 про розгляд справи по суті за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, позов просить задовольнити. Судові витрати залишити за ним.

17.03.2023 через канцелярію Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшла заява від позивача ОСОБА_1 про розгляд справи по суті за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, позов просить задовольнити.

20.03.2023 через канцелярію Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшло клопотання про долучення доказів від відповідача, а саме про обставини, котрі зазначені у відзиві. Того ж дня, надійшла заява про примирення строком на 6 місяців.

23.05.2023 через канцелярію Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшло клопотання від відповідача ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи у зв`язку із відпусткою адвоката, оскільки має право на фахову юридичну підтримку і не може брати участь у судових засіданнях без нього.

23.05.2023 через канцелярію Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшла заява від представника позивача - адвоката Богач А.О. про розгляд справи по суті за її відсутності та позивача, наполягають на задоволенні позовної заяви про розірвання шлюбу та просять задовольнити її.

23.05.2023 через канцелярію Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшла заява від представника третьої особи Дрогобицького відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про розгляд даної справи у відсутності уповноваженого представника вказаної установи, при вирішенні даного питання покладається на думку суду.

Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило.

Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали.

Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваля Р.Г. від 03.02.2023, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання щодо розгляду справи по суті призначено на 27.02.2023 о 10 год..

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.03.2023, задоволено заяву про надання строку на примирення.Судове засідання щодо розгляду справи по суті призначено на 23.05.2023 о 10 год..

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.04.2023 задоволено заяву представника позивача - адвоката Богач А.О. про розгляд справи у режимі відеоконференції. Розгляд справи призначено на 16.05.2023 о 10 год. 30 хв..

Протокольною ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23.05.2023 розгляд справи відкладено на 15.06.2023 о 10 год..

Учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час судового засідання по їх справі, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження.

Виходячи з положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, а також враховуючи неявку у судове засідання усіх учасників справи, суд вважав за доцільне та можливе здійснювати судовий розгляд даної справи за відсутності її учасників на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового засідання у цій справі технічними засобами.

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України.

Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав ОСОБА_1 за пред`явленими позовними вимогами сімейного характеру, встановив наступне.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із оцінкою відповідних доказів.

Так, судом встановлено, щосторони вступили у шлюб 01.06.1995, котрий був зареєстрований виконавчим комітетом Стебницької міської ради Львівської області.

Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим повторно Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро).

Судом також встановлено, що протягом тривалого часу сторони спільно вже не проживають, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Такі дії сторін викликані несумісністю характерів, різними поглядами на шлюб та сім`ю.

Неповнолітніх дітей від даного шлюбу немає.

Позивач у своєму позові зазначає, що не має наміру робити спроб для примирення з відповідачем, оскільки сторони стали чужими людьми, не спілкуються, втратили взаєморозуміння, відсутня довіра в сім`ї, нічого їх не об`єднує, тому шлюб існує тільки формально. Тому позивач вважає, що примирення між нею та відповідачем неможливе. Наданий судом термін для примирення до позитивного результату щодо збереження сім`ї не призвів, сторони не примирились, позивач поновлювати сімейні стосунки не бажає, а відповідач в свою чергу не представила суду доказів та не навела суду жодних обставин за яких можливе примирення з позивачем та нею не наведено аргументованих фактів та підстав, які б свідчили про можливе збереження сім`ї.

Норми права та роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, та мотиви їх застосування.

В силу ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки.

Згідно із ст. 24 зазначеного Кодексу, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно із ст. ст. 56, 110 СК України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересах їхніх дітей, що мають істотне значення, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу.

Як роз`яснюється у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, вживати заходів для примирення подружжя.

Висновок суду за результатами розгляду справи.

Виконуючи вищенаведені приписи, а також враховуючи ту обставину, що сторони припинили шлюбні відносини, втратили одне до одного почуття поваги і любові, стали чужими людьми, більше року не підтримують шлюбних відносин, не мають спільного бюджету і це підтверджується зібраними у справі доказами, Беззаперечно встановлено той факт, що сім`я позивача та відповідача фактично розпалася, існує тільки формально, сім`єю не проживають та не ведуть спільного господарства, позивач твердо переконаний, що міцної сім`ї у них не буде, примирення між ними неможливе, втратив почуття поваги та любові до дружини. Розлад в сім`ї позивача та відповідача носить стійкий характер, а тому суд вважає, що подальше спільне життя учасників провадження і збереження їх шлюбу стало неможливим та недоцільним, подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам сторін, а тому їх шлюб слід розірвати.

Відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення. Зокрема, слід розірвати шлюб між сторонами, котрий був зареєстрований між сторонами 01.06.1995 виконавчим комітетом Стебницької міської ради Львівської області, актовий запис № 69.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті позивачем судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою немайнового характеру у розмірі 1073 грн. 60 коп. і підтверджуються квитанцією, враховуючи позицію позивача, слід залишити за ним.

Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду та оплати вартості послуг за оформлення позовної заяви, матеріали цієї справи не містять.

Керуючись ст. ст. 4-5, 12-13, 77-81, 89-90, 95, 141, 209-211, 247, 258-259, 263-265, 268, 274-275, 279 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третьої особи Дрогобицького відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, який укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований 01.06.1995 виконавчим комітетом Стебницької міської ради Львівської області, актовий запис № 69.

Судові витрати залишити за ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Однак, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається учасниками справи через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Повне найменування учасників справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків у матеріалах позовної заяви відсутній.

Третя особа Дрогобицький відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження юридичної особи: 82100, Львівська область, м. Дрогобич, Площа Ринок, буд. 3).

Дата складення судового рішення: 15 червня 2023 року.

Суддя Роман КОВАЛЬ