Справа № 302/284/23
Провадження № 2/302/104/23
Номер рядка звіту 60
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 24.11.2023 року смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді: Сидоренко Ю.В.

при секретарі: Царь О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Міжгір`я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області (місце знаходження за адресою: смт.Міжгір`я, вул.Шевченка буд.77 Хустського району Закарпатської області) про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

08.02.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Міжгірського районного суду Закарпатської області з позовом до Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, та у пред`явленому позові позивач ОСОБА_1 просить визнати за ним право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначає про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Міжгірським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) 13 листопада 2021 року зроблено відповідний актовий запис №470.

Позивач вказує, що ОСОБА_2 був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 залишив заповіт, посвідчений 01.03.2018 року приватним нотаріусом Хустського (колишнього Міжгірського) районного нотаріального округу Корбутяк І.В. за реєстровим №356, яким все своє рухоме та нерухоме майно, яке буде йому належати на момент смерті, по закону та по праву, заповів своєму внуку ОСОБА_1 , з умовою покладання на нього обов`язку надати постійне проживання його батькам до їх смерті, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У позові вказує, що спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку до майна померлого ОСОБА_2 , відсутні, оскільки дружина померлого ОСОБА_5 подала заяву про відмову від обов`язкової частки до майна померлого чоловіка у встановленому законом порядку, у відповідності до вимог статті 1241, 1269, 1270 ЦК України.

Позивач зазначає, що за життя ОСОБА_2 був забудовником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок був особистою приватною власністю померлого, оскільки був побудований до одруження з ОСОБА_5 , а саме у 1980 році.

У відповідності до вимог статті 1269 ЦК України позивач прийняв спадщину до майна померлого ОСОБА_2 , звернувшись з відповідною заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Корбутяк І.В. та за результатом розгляду його заяви, приватним нотаріусом 26 листопада 2021 року було заведено спадкову справу за №63/2021 (номер у Спадковому реєстрі № 68736266), що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 26.11.2021 року №67507696.

Позивач звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом до майна померлого ОСОБА_2 , однак, у видачі Свідоцтва йому було відмовлено постановою приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Корбутяк І.В. від 24.12.2022 року.

Як вказує позивач ОСОБА_1 , підстава, відображена у мотивувальній частині постанови нотаріуса, а саме: відсутність правоустановлюючих документів та відсутність інформації в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та, відповідно, відмова у вчиненні нотаріальної дії - видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , і стала підставою для звернення до суду з даним позовом, в якому позивач ОСОБА_1 просить визнати за ним право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 13.02.2023 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.30).

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 04.07.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду, з викликом (повідомленням) сторін.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Керита М.В. не з`явилися, про день та час проведення судового розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте на адресу суду подано представником позивача адвокаома Керита М.В. письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі та за відсутністю її довірителя, за наявними у справі матеріалами. Заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Проти ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі документів, не заперечують.

Представник відповідача: Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області в судове засідання не з`явився, про день та час проведення судового засідання був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомлено, відзив на позов ОСОБА_1 , заперечень проти заявлених ним позовних вимог на адресу суду не подано. Проте, до суду подано письмову заяву Міжгірської селищної ради, в якій просять розглянути справу без участі уповноваженої особи селищної ради, за наявними у справі матеріалами, проти заявлених ОСОБА_1 позовних вимог не заперечують, та такі підтримують, додаткових заяв, клопотань не мають (а.с.73).

Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши у повному обсязі матеріали цивільної справи № 302/284/23, повно та всебічно з`ясувавши обставини у даній справі, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , позивач по справі, народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , що вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 06.03.2003 року та в графі «батько» зазначений ОСОБА_3 , а в графі «мати» - ОСОБА_4 , та копія якого є в матеріалах спарви (а.с.18).

Батько позивача ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 12.02.1976 року, та в графі «батько» вказано свідоцтва зазначений ОСОБА_2 , в графі «мати» - ОСОБА_5 , та копія якого є в матеріалах спарви (а.с.76).

Отже, позивач у справі ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_2 , по лінії батька.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 88 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 13 листопада 2021 року Міжгірським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), про зроблено відповідний актовий запис №470., копія якого є в матеріалах справи (а.с.10).

За життя ОСОБА_2 склав заповіт, який посвідчений 01.03.2018 року приватним нотаріусом Міжгірського районного нотаріального округу Закарптської області Корбутяк І.І., зареєстрований в реєстрі за №356, та відповідно до змісту якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження, а саме: все своє рухоме та нерухоме майно, яке буде йому належати на момент смерті, по закону та по праву, у тому числі і житловий будинок АДРЕСА_1 , - заповів своєму внуку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , з умовою покладання на нього обов`язку надати постійне проживання його батькам до їх смерті, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.11).

Даний заповіт не змінювався, не скасовувався та є чинним, про що свідчать відомості з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), сформованої приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Корбутяк І.В. від 26.11.2021 року за № 67504169 (а.с.13) та з вказаних відомостей вбачається про наявність заповіту, посвідченого 01.03.2018 року приватним нотаріусом Корбутяк І.В., який зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №356, та який на теперішній час є чинним (а.с.13).

Відповідно до Інформаційної довідки № 67507696 від 26.11.2021, сформованої приватним нотаріусом Корбутяк І.В. вбачається, що вказаним приватним нотаріусом заведена спадкова справа № 63/2021 року після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с.12).

Як вбачається з витребуваної судом спадкової справи № 63/2021, до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Корбутяк І.В. із заявою про прийнтяття спадщини після смерті діда ОСОБА_2 звернувся 26.11.2021 року внук ОСОБА_1 , позивач у даній справі (а.с.38).

Дружина померлого ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , подала приватному нотаріусу Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Корбутяк І.В. заяву про відмову від виділення 1/2 частки майна пережитої дружини, вказуючи про те, що майно чоловіка є його приватною власністю, не придбаного ними під час шлюбу (а.с.36).

Отже, згідно матеріалів спадкової справи № 63/2021, заведеної 26.11.2021 приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Корбутяк І.В. вбачається, що 26.11.2021 року до вказаного нотаріуса звернулася ОСОБА_5 , дружина померлого ОСОБА_2 , про те, що вона не претендує та не бажає оформляти право на обов`язкову частку до майна померлого чоловіка, а також не заперечує те, щоб право на спадщину за заповітом оформив її внуку та внук померлого чоловіка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 . Також письмово заявила, що не бажає виділяти (одну другу) частку майнв пережитої дружини, так як вважає майно чоловіка його приватною власністю, не придбаного ними під час шлюбу (а.с.36).

Також, як вбачається з матеріалів вказаної вище спадкової справи, до приватного нотаріуса Корбутяк І.В. звернувся 26.11.2023 року ОСОБА_1 , позивач у даній справі, із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті діда ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с.38) та який в подальому, через свого уповноваженого представника - адвоката Керита М.В., звертався до нотаріуса про видачу Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 (а.с.60).

Постановою приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Корбутяк І.В. від 24.12.2022 року відмовлено ОСОБА_1 , позивачу у справі, у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом до майном померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_2 , який був постійним мешканцем АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно у виді житлового будинку АДРЕСА_1 . Також у постанові вказано, що дружина померлого ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , написала заяву про те, що вона не претендує та не бажає оформляти право на обов`язкову частку до майна померлого чоловіка, а також не заперечує те, щоб про право на спадщину за заповітом оформив її внук та внук померлого чоловіка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Будь-які інші спадкоємці, що мають право на обов`язкову частку до майна померлого, відсутні. У визначений ст.1270 ЦК України строк до нотаріуса звернувся ОСОБА_1 , який прийняв спадщину за заповітом після смерті померлого ОСОБА_2 . Інші спадкоємці за заповітом, крім вищевказаних, після смерті ОСОБА_2 , до нотаріуса про прийняття спадщини не зверталися (а.с.14, 69).

Як вбачається з довідки, виданої Виконавчим комітетом Торунської сільської ради Міжгірсмького району Закарпатської області за вих.№ 1094 від 24.10.2017 року, померлий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_12 був зареєстрований в АДРЕСА_2 , і на день його смерті він фактично проживав в селі Присліп Міжгірського району, Закарпатської області. В спадковому будинку на день його смерті фактично ніхто не проживав, а зареєстрований був ОСОБА_7 , 1977 року народженян його син (а.с.15,45).

З довідки, виданої виконавчим комітетом Міжгірської селищної ради Закарпатської області за вих.№ 5175 від 26.11.2021 року вбачається, що в будинку АДРЕСА_1 проживав ОСОБА_2 , 1933 року народження, який був постійним мешканцем смт. Міжгір`я. На день смерті ОСОБА_2 , 1933 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 в будинку АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані: ОСОБА_5 , 1943 року народження - дружина померлого; ОСОБА_3 , 1976 року народження - син померлого, ОСОБА_4 , 1976 року народження невістка померлого, ОСОБА_1 , 2003 року народження онук померлого. Ніхто інший не проживав та не був зареєстрований (а.с.15).

З наданих суду письмових заяв ОСОБА_4 та ОСОБА_1 та копії паспортів на ім`я вищевказаних осіб, вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 проживали станом на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ) та продовжують проживати і на теперішній час за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та виготовленого ФОП- ОСОБА_8 станом на 23.10.2022 року на замовлення ОСОБА_1 вбачається, що вказаний будинок складається з: веранди площею 7,40 кв.м., кухні площею 11,3 кв.м., санвузла площею 5,20 кв.м., комори площею 4,90 кв.м., житлової кімнати площею 14,10 кв.м., житлової кімнати площею 16,4 кв.м., загальною площею приміщень 50,3 кв.м., житлова площа складає 30,5 кв.м., що вбачається з технічного паспорту, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.21-23).

Як вбачається зі Звіту про оцінку житлового будинку загальної площі 50,3 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , складеного оцінювачем ПП «Експерт-Сервіс» ОСОБА_9 зазначено, що станом на дату оцінки 25.12.2022 року вартість вказаного об`єкту нерухомого майна становить 138861,00 гривні (а.с.25).

Положеннями статті 1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до приписів статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.

Частиною першою статті 1221 ЦК України встановлено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно з нормами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст.1242 ЦК України заповідач може обумовити виникнення права на спадкування у особи, яка призначена у заповіті, наявністю певної умови, як пов`язаної, так і не пов`язаної з її поведінкою (наявність інших спадкоємців, проживання у певному місці, народження дитини, здобуття освіти тощо).

Умова призначена у заповіті, має існувати на час відкриття спадщини

Особа, призначена у заповіті, не має права вимагати визнання умови недійсною на тій підставі, що вона не знала про неї, або якщо настання умови від неї не залежало.

Як вбачається із матеріалів справи, у заповіті зазначена умова виникнення права у ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на спадкування проживання до дня їх смерті у житловому будинку АДРЕСА_1 .

Оскільки, батьки позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , ОСОБА_3 зареєстровані у житловому будинку АДРЕСА_1 , з 2007 року, що підтверджується копіями їх паспортів, які є в матеріалах справи (а.с.78-79,81-82), а спадщина відкрилася в день смерті діда позивача ОСОБА_2 -12.11.2021 року, то умова заповіту про проживання вищезазначених осіб - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у вказаному вище житловому будинку існувала на час відкриття спадщини.

Згідно з частинами першою та третьою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст.68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

Тому, свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Цивільний кодекс України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, передбачених статтями 335, 376 та 392 ЦК України.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Припиняється право власності, зокрема, у разі смерті власника (п.11 ч.1 ст.346 ЦК України).

Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п.3.1листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013).

В свою чергу, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Відмова нотаріуса не припиняє права спадкоємця на отримання спадщини, а його право в такому випадку підлягає судовому захисту.

Відповідно до положень ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Згідно з п.п.1,2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спорів у зв`язку зі спадкуванням за заповітом суд повинен застосовувати правила глави 85 ЦК України та враховувати, що заповідач, зокрема, має право: призначити своїми спадкоємцями фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (частина перша статті 1235 ЦК України); без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом, крім тих, які мають право на обов`язкову частку у спадщині.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року зазначено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи, до яких, зокрема, законодавцем віднесено визнання права. Право на обрання способу захисту своїх прав та законних інтересів (нотаріальний чи судовий) належить виключно особі і не може бути обмежене з формальних міркувань.

Відповідно до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 не має можливості оформити спадкове майно за заповітом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно у виді житлового будинку АДРЕСА_1 , а тому питання визначення належності нерухомого майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно.

Встановлені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини підтверджуються сукупністю вивчених судом фактичних даних за наданими документами, що дає суду підстави для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Таким чином, враховуючи встановлені судом в ході судового розгляду справи обставини, а також визнання позовних вимог відповідачем Міжгірською селищною радою, та ті обставини, що прийняттям спадщини за заповітом позивачем ОСОБА_1 , з огляду на положення статей 1258 і 1265 ЦК України, права інших осіб (спадкоємців) не порушуються, оскільки інші спадкоємці до нотаріуса із заявами про прийняття спадшини після смерті ОСОБА_2 не зверталися, окрім дружини померлого ОСОБА_5 , яка обізнана про наявність заповіту свого чоловіка та не бажає оформляти право на обов`язкову частку до майна померлого, позови про продовження строку на прийняття спадщини інші спадкоємці не подавали, тому повно та всебічно дослідивши матеріали даної цивільної справи, матеріали спадкової справи № 63/2021, та оцінивши у сукупності наявні у цивільній справі докази, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому підлягають задоволенню.

Приймаючи ті обставини, що після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся ОСОБА_1 , позивач по справі, та реєстрація об`єкту нерухомого майна у виді житлового будинку будинок АДРЕСА_1 своєчасно не проведена та правовстановлюючі документи на вищевказаний житловий будинок відсутні, та приймаючи до уваги ті обставини, що інші спадкоємці після смерті ОСОБА_2 , які мають обов`язкову частку, на вказане спадкове майно не претендують. Крім того, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги відповідачем не оспорені, відзив, письмові заперечення проти позову не подані, а тому суд приходить до висновку, що заявлені позивачем ОСОБА_1 позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі за вищенаведеними підставами, а саме про визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на житловий будинок будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті діда позивача ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , за заповітом з умовою надання права проживати у спадковому будинку батькам позивача до їх смерті, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки згідно заповіту спадкодавця від 01.03.2018 року за реєстровим № 356 була передбачена така умова, що не суперечить вимогам ст.1242 ЦК України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в загальній сумі 1388,61 грн. (а.с.1). Натомість, враховуючи що стороною позивача не заявлялось вимог про відшкодування судових витрат за рахунок відповідача, тому на підставі ст.13 ЦПК України суд не розглядає зазначене питання та судові витрати залишає за позивачем.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.328,331,392,1216-1218,1235,1236,1242,1268-1270, 1276, 1297 ЦК України ст.ст. 9, 12, 13, 76, 81, 133, 137, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області, про визнання права власності на спадкове майно за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 (громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) - право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з умовою надання права постійного проживання у спадковому будинку до дня їх смерті, а саме: батькам спадкоємця ОСОБА_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення через Міжгірський районний суд Закарпатської області, відповідно до положень п.15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно зі статтею 273 ЦПК України.

Суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області Ю.В. СИДОРЕНКО