Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ЄУН 335/5334/23

провадження: 2/336/2635/2023

м. Запоріжжя 4 грудня 2023 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.

при секретарі Бублій Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (представник ОСОБА_2 ) до АТ "ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДIЛЬНОЇ СИСТЕМИ "ЗАПОРIЖГАЗ" про захист прав споживача, визнання бездіяльності протиправною, визнання споживачем та визнання типового договору укладеним, -

В С Т А Н О В И В:

19 червня 2023 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ЗАПОРІЖГАЗ» про захист прав споживачів, в якій прохала:

визнати факт порушення з 27.01.2016 відповідачем приписів п. 2 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2494 «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем»;

визнати позивача як власника нерухомого майна, яка на законних підставах володіє та користується об`єктом, є споживачем з 27.01.2016 у послузі з розподілу газу (газопостачання) домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на умовах договору розподілу природного газу затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498 (зі змінами та доповненнями);

визнати укладеним з 27.01.2016 Договір з розподілу газу (газопостачання) до домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 між позивачем та відповідачем, на умовах, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498 (зі змінами).

Ухвалою від 20 червня 2023 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя зазначена цивільна справа була передана за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

6 липня 2023 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя вирішено відкрити провадження у справі за вищевказаною позовною заявою та призначити справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що вона є власником домоволодіння яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , про що свідчить зміст Витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, Довідка з реєстру речових прав на нерухоме майно. Невиконання Відповідачем по відношенню до Позивача у повному обсязі обов`язку якого визначено імперативними приписами абзацу 3 п. 2 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494 «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем». Відповідач намагається безпідставно надати статус споживача за власною послугою за вищевказаною адресою іншій людині, про що свідчить зміст Протоколу засідання комісії № 2743 з розгляду актів про порушення Кодексу ГРМ АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» від 29.10.2021 року, щодо розгляду Акту про порушення кодексу ГРМ № ZP 000217 від 20.09.2021 року.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Також, статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Правовідносини між газорозподільними підприємствами та споживачами природного газу (населенням) урегульовано Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2494, а також договорами про приєднання споживача до газорозподільної системи.

Згідно пункту 4 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09 грудня 1999 року (далі Правила № 2246), послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається між ним та газопостачальним і газорозподільним підприємствами відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку.

Судом встановлено, що споживачем природного газу за об`єктом споживання: АДРЕСА_1 ; є ОСОБА_3 , про що вбачається з договору № 8859 про надання послуг з газопостачання від 27 травня 2006 року, який укладений був на підставі заяви останньої від 27.05.2006 року та Правил № 2246, що були чинні на той час.

01 грудня 2015 року набрала чинність постанова НКРЕКП № 2498 «Про затвердження типового договору розподілу природного газу», з цього часу відносини між споживачем ОСОБА_3 та Газорозподільним підприємством (АТ «ЗАПОРІЖГАЗ») регулюються Типовим договором розподілу природного газу.

З 01 липня 2015 р. Акціонерне товариство «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ЗАПОРІЖГАЗ» на підставі ліцензії з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газу серія АЕ № 642479 здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності та користуванні, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Відповідно за вказаним в розумінні Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу газорозподільних систем АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» серед, суб`єктів ринку природного газу, кваліфікується як Оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ), тобто не є газопостачальною організацією та не надає послуги з газопостачання.

Пунктом 1 та 2 гл. 1 розд. VI Кодексу ГРМ передбачено, що суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.

Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.

Абзацом 2, 3 п. 1 гл. 3 розд. VI Кодексу ГРМ передбачено, що споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

За п. 3 гл. 3 розд. VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору (п. 4 гл. 3 розд. VI Кодексу ГРМ).

Пунктом 5 гл. 3 розд. VI Кодексу ГРМ визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) Оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) або додатка 2 (для споживачів, що не є побутовими) до типового договору розподілу природного газу.

Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема мають містити: 1) присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку; 2) величину приєднаної потужності об`єкта споживача; 3) перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності)

Згідно з вимогами цього пункту здійснюється приєднання до договору розподілу природного газу споживачів-замовників, які отримують технічний доступ до ГРМ.

Пунктом 7 гл. 3 розд. VI Кодексу ГРМ визначено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

В контексті вказаного, з метою санкціонованого відбору природного газу, на об`єкті споживання ОСОБА_3 , яка отримувала технічний доступ до ГРМ, об`єкт якої за адресою: АДРЕСА_1 ; в установленому законодавством порядку була підключена до газорозподільної системи АТ «ЗАПОРІЖГАЗ», було встановлено лічильник газу «Magnol» G4 зав. № 5744406, 1995 року виготовлення, про що 11 грудня 2015 року представниками АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» в присутності ОСОБА_3 складено Акт № 027085 встановлення побутового лічильника газу після повірки та засвідчені особистим її підписом зафіксовані показання лічильника природного газу «46806,1», та відповідно до персоніфікованих даних, Споживачеві, як суб`єкту ринку природного газу було присвоєно персональний ЕІС-код № 56ХМ14А293584266.

Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ споживач природного газу (споживач) - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

Якщо за необхідності реконструкції чи технічного переоснащення вже підключеного до ГРМ об`єкта, у тому числі в результаті зміни форми власності чи власника цього об`єкта, виникає необхідність збільшення технічної (пропускної) потужності ГРМ в точці приєднання (збільшення типорозміру лічильника газу) або її перенесення, з новим чи діючим власником об`єкта має бути укладений новий договір на приєднання відповідно до умов цього Кодексу.

Такі висновки викладені у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 17.02.2021 року у справі ЄУН 626/1739/17.

Таким чином, позивач в порушення вимог статей 76-81 ЦПК України не надав суду належних та допустимих доказів, щодо звернення до Оператора ГРМ відповідача по справі, щодо укладення договору розподілу природного газу та надання переліку документів у відповідності до абз. 2 п. 6 гл. 3 розд. VI Кодексу ГРМ, а також відмови відповідача в укладені типового договору розподілу природного газу, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволені позову у зв`язку з відсутністю предмету спору.

У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 247, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 (представник ОСОБА_2 ) до АТ "ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДIЛЬНОЇ СИСТЕМИ "ЗАПОРIЖГАЗ" про захист прав споживача, визнання бездіяльності протиправною, визнання споживачем та визнання типового договору укладеним.

Роз`яснити учасникам справи, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Визначена дата складання повного рішення суду 13.12.2023 року.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В Зарютін