Справа № 164/447/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2023 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Невара О.В.,

при секретарі Шумік О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за заявою представника боржника ОСОБА_1 - адвоката Філіповича Володимира Євгенійовича про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, -

В С Т А Н О В И В:

Представник боржника ОСОБА_1 - адвокат Філіпович В.Є. звернувся в суд із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Маневицького районного суду Волинської області від 30 березня 2023 року, виданого за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 15 березня 2023 року та до досягнення ними повноліття. В обґрунтування заявлених вимог вказав, що з моменту розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 їх малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживає разом з батьком ОСОБА_1 та знаходиться на його повному утриманні, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 18 квітня 2023 року та характеристикою на ОСОБА_3 з навчального закладу.

Заявник ОСОБА_1 , його представник ОСОБА_5 в судове засідання не прибули, заявник ОСОБА_1 подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності та відсутності його представника, заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Маневицького районного суду Волинської області від 30 березня 2023 року підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, та просив її задовольнити.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, вимоги заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Маневицького районного суду Волинської області від 30 березня 2023 року заперечує, оскільки вважає їх необґрунтованими.

Проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 березня 2023 року Маневицьким районним судом Волинської області було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 всіх його видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи з 15 березня 2023 року до досягнення ними повноліття.

Згідно акту обстеження умов проживання від 18 квітня 2023 року та характеристики на ОСОБА_3 з навчального закладу вбачається, що заявник ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 разом з своїм сином ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

За змістом ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: 1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку; 2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника; 3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; 4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов?язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів; 7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи-підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Згідно з ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина четверта статті 423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (ч. 2 ст. 423 ЦПК України). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов?язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв?язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв?язку з нововиявленими обставинами.

Так, новими доказами є фактичні дані, які не були з певних причин досліджені судом при розгляді справи, що є підставою для перегляду цього рішення в апеляційному чи касаційному порядку (постанова пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року „Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв?язку з нововиявленими обставинами).

За змістом ч. 4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом із яким проживає дитина.

Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Законом України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні конкретизовано, що під „місцем перебування необхідно розуміти адміністративно-територіальну одиницю, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, а під „місцем проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає.

Реєстрацією є внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Разом з тим, реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Крім того, реєстрація може не співпадати з фактичним місцем проживання.

Згідно рішення Маневицького районного суду Волинської області від 18 червня 2020 року було визначено місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у матері ОСОБА_2 .

У заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами представник боржника ОСОБА_1 - адвокат Філіпович В.Є. посилався на те, що на даний час син ОСОБА_3 проживає разом з ОСОБА_1 і перебуває на його утриманні, а ОСОБА_2 до обов`язків, передбачених ст. 180 СК України, щодо утримання малолітнього сина ОСОБА_3 ставиться байдуже, реальні матеріальні потреби сина ігнорує, матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні дитини не приймає.

Разом з тим, в порядку наказного провадження вирішуються безспірні вимоги, передбачені ст. 161 ЦПК України, без перевірки обґрунтованості заявлених стягувачем вимог по суті (п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України).

Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку про те, що підстави для задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відсутні, оскільки вказані представником боржника ОСОБА_1 - адвокатом Філіповичем В.Є. обставини не є нововиявленими у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

Доводи заяви представника боржника ОСОБА_1 - адвоката Філіповича В.Є. про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами свідчать про його незгоду з судовим наказом, що не є підставою для його перегляду за нововиявленими обставинами.

Той факт, що згідно положень процесуального закону (ч. 1 ст. 167 ЦПК України) судовий наказ виданий без судового засідання і повідомлення сторін, а також без урахування заперечень боржника проти стягнення аліментів, не дає підстав вважати такі заперечення нововиявленими обставинами.

При цьому суд враховує, що ЦПК України не передбачає можливості скасування судового наказу про стягнення аліментів, виданого відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу. У випадку незгоди боржник вправі захистити своє право шляхом подачі позову про зменшення розміру аліментів (ч. 7 ст. 170 ЦПК України) в порядку ст. 192 Сімейного кодексу України.

Виходячи з вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що наявні визначені законом підстави для відмови в задоволенні заяви представника боржника ОСОБА_1 - адвоката Філіповича В.Є. про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Маневицького районного суду Волинської області від 30 березня 2023 року.

Керуючись ст.ст. 160-161, 168, 170, 181, 423-429 ЦПК України, ст. 192 Сімейного кодексу України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника боржника ОСОБА_1 - адвоката Філіповича Володимира Євгенійовича про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Маневицького районного суду Волинської області від 30 березня 2023 року відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя районного суду О.В. Невар