Справа №705/424/23
2/705/1118/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2023 року Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Годік Леся Сергіївна, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства (АТ) «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

АТ «Райффайзен Банк» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позовні вимоги тим, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» розмістив на власному сайті в мережі Інтернет «www.aval.ua» Публічну пропозицію про надання громадянам банківських послуг на умовах, що викладені в Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль». У публічній пропозиції визначено, що фізична особа, яка виявила намір прийняти (акцептувати) цю публічну пропозицію, підписує заяву про акцепт публічної пропозиції/Угоди, за встановленою формою.

Також у Публічній пропозиції зазначено, що ця Публічна пропозиція, Заява про акцепт, Правила, разом із тарифами, заявами, всіма змінами, додатками, додатковими договорами/угодами до них у сукупності є Договором банківського обслуговування. При цьому договір банківського обслуговування є укладеним з дати приймання банком або кредитним посередником підписаної фізичною особою Заяви про акцепт.

13.10.2020 року відповідач звернувся до позивача і підписав Угоду про акцепт Публічної пропозиції/Угода № CMDPI-1239232. Відповідно до цієї угоди відповідач прийняв/акцептував публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на у мовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування в АТ «Райффайзен Банк Аваль», що оприлюднена та знаходиться у вільному доступі на сайті банку «www.aval.ua» та висловив повну і безумовну згоду з її умовами.

24.08.2021 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк») та ОСОБА_1 було укладено Договір-заяву про відкриття Поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-102305023, згідно якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 126 430 грн. 80 коп. строком на 72 місяці, а позичальник в свою чергу зобов`язувався належним чином використовувати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у фіксованій процентній ставці у розмірі 44.90% річних, комісій згідно у мов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором.

На підставі договору Банк відкриває Поточний рахунок «Для виплат» на ім`я Клієнта та здійснює його Розрахунково-касове обслуговування у відповідності до Правил та тарифів Банку на ведення та обслуговування Поточних рахунків фізичних осіб.

Відповідно до умов п. 1.2 Договору АТ «Райффайзен банк» надав ОСОБА_1 кредит шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника, відкритого в АТ «Райффайзен банк», для подальшого їх використання за цільовим призначенням.

З укладенням договору у позичальника виник обов`язок повернути банку кредит та відсотки за договором у строки та розмірах чітко встановлених Графіком погашення кредитної заборгованості, у разі прострочення якого Кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом та відсотками.

Всупереч вимогам кредитного договору відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, а саме: не здійснює щомісячно ануїтетними платежами погашення кредитної заборгованості згідно Графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом, у зв`язку з чим станом на 28.10.2022 року заборгованість останнього перед АТ «Райффайзен банк» за кредитним договором становить: 172 265 грн. 16 коп., яка складається з наступного: - 149 171,75 грн., заборгованість за кредитом, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 1 889,95 грн.; - 23 093,41 - заборгованість за відсотками, в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 22 359,40 грн., яку просить стягнути з відповідача та судові витрати.

Ухвалою судді справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні, відповідно до ст. 274 ЦПК України, без повідомлення сторін.

Про проведення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні позивач та відповідач повідомлені належним чином. Заперечення проти такого розгляду справи та відзив на позов від відповідача судом у встановлений строк не отримано. Пакет документів направлений відповідачу повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суддя вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти

Судом встановлено, що 13.10.2020 року відповідач звернувся до позивача і підписав Угоду про акцепт Публічної пропозиції/угоди № CMDPI-1239232. Відповідно до цієї угоди відповідач прийняв/акцептував публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на у мовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування в АТ «Райффайзен Банк Аваль», що оприлюднена та знаходиться у вільному доступі на сайті банку «www.aval.ua» та висловив повну і безумовну згоду з її умовами.

24.08.2021 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк») та ОСОБА_1 було укладено Договір-заяву про відкриття Поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-102305023, згідно якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 126 430 грн. 80 коп. строком на 72 місяці, а позичальник в свою чергу зобов`язувався належним чином використовувати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у фіксованій процентній ставці у розмірі 44.90% річних, комісій згідно у мов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором.

На підставі договору Банк відкриває Поточний рахунок «Для виплат» на ім`я Клієнта та здійснює його Розрахунково-касове обслуговування у в відповідності до Правил та тарифів Банку на в ведення та обслуговування Поточних рахунків фізичних осіб.

Таким чином судом встановлено, що між позивачем і відповідачем був укладений Договір про надання банківських послуг у належній формі та погоджені всі його істотні умови.

Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.

Крім того положеннями ст. 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована.

Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 30 травня 2018 року по справі № 191/5077/16-ц (провадження 61-17422св18).

Судом встановлено, що укладений між сторонами договір раніше не оспорювався та не визнавався судом недійсним. Крім того відповідно до наданої суду виписки по рахунку відповідача вбачається, що відповідачеві перераховані зазначені вище грошові кошти 24.08.2021 року, що підтверджується випискою по рахунку.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Частино 2 ст. 6 ЦК України, передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичайно ставляться.

Відповідно до умов п. 1.2 Договору АТ «Райффайзен Банк» надав ОСОБА_1 кредит шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника, відкритого в АТ «Райффайзен Банк», для подальшого їх використання за цільовим призначенням.

Згідно виписки по особовому рахунку вбачається, що Банк перерахував на відкритий на ім`я відповідача рахунок грошові кошти в сумі 126 430,80 грн., що підтверджується випискою по рахунку.

З наведеного вище судом встановлено, що Банк, належним чином виконав зобов`язання за укладеним Договором про надання кредиту «Кредит готівкою» перерахувавши відповідачу грошові кошти на відкритий поточний рахунок.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самі сумі або речі, визначеними родовими ознаками, у такій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням) то в разі повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплатити проценти.

Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Судом встановлено що відповідач належним чином не виконував зобов`язань за укладеним Заявою - Договором про надання кредиту «Кредит готівкою», не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, у зв`язку з чим станом на 28.10.2022 року має заборгованість за укладеним Заявою-Договором про надання Кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-102305023 від 24.08.2021 року в сумі 172 265 грн. 16 коп., яка складається з наступного: - 149 171,75 грн., заборгованість за кредитом, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 1 889,95 грн.; - 23 093,41 - заборгованість за відсотками, в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 22 359,40 грн.

Доказів повернення наданих відповідачеві грошових коштів на час розгляду справи сторонами не надано, тому суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача у відповідності із обраним ним способом захисту порушених прав, який передбачений ст. 16 ЦК України та з яким погоджується суд. А саме про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за Заявою-Договором про надання Кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-102305023 від 24.08.2021 року.

В свою чергу враховуючи, що позивачем на відкритий рахунок відповідачеві були перераховані грошові кошти в сумі 126 430,80 грн. Доказів того, що відповідачеві були перераховані грошові кошти в сумі 149 171,75 грн. позивачем не надано, суд приходить до висноку про часткове задоволення позовних вимог та про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Заявою-Договором про надання Кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-102305023 від 24.08.2021 року в загальній сумі 149 524 грн. 21 коп., яка складається з наступного:

- 126 430,80 грн. - заборгованість за кредитом;

- 23 093,41 грн. - заборгованість за відсотками.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 81, 133, 141, 258-260, 263-265, 274-279, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (01011 м. Київ вул. Лєскова, 9, ), заборгованість за Заявою-Договором про надання Кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-102305023 від 24.08.2021 року, яка виникла станом на 28.10.2022 року в сумі 149 524 грн. 21 коп., яка складається з наступного:

- 126 430,80 грн. - заборгованість за кредитом;

- 23 093,41 грн. - заборгованість за відсотками.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» 1820,81 грн., на відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Копію рішення направити сторонам.

Рішення може бути оскаржене в 30-денний строк з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

Суддя Л.С. Годік