П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2023 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Павлової В.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар» на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 травня 2023 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості згідно з договором № 573/24-2020 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, комунальних та додаткових послуг з управління багатоквартирним будинком, комунальних та додаткових послуг від 10.11.2020 року.

У квітні 2023 року позивач звернувся до суду із клопотанням про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, згідно якого просив суд стягнути з відповідача на його користь 5 000 грн.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.05.2023 року закрито провадження у справі у даній справі; повернуто ТОВ «Управляюча компанія «Одеський бульвар» з Державного бюджету України 2 481, 00 грн. судового збору ; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Управляюча компанія «Одеський бульвар» 2000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, позивач направив апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою суду першої інстанції в частині часткового стягнення витрат на правничу допомогу з огляду на порушення норм процесуального та матеріального права. У зв`язку з цим апелянт просив апеляційний суд скасувати оскаржувану ухвалу в частині розподілу судових витрат та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі, в іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

26 вересня 2023 року до Київського апеляційного суд від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

В судове засідання 16.11.2023 року сторони по справі не з`явились, про розгляд справи належним чином повідомлялись, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надали.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, що не з`явились, оскільки відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника чи сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 січня 2018 року у справі №907/425/16.

За результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду проходить до наступних висновків:

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апелянт оскаржує ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 травня 2023 року лише в частині розподілу судових витрат, відтак у відповідності до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України предметом перегляду є оскаржувана ухвала саме у відповідній частині.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне:

В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначав, що адвокат позивача займався збором інформації, аналізом судової практики та чинного законодавства з метою проведення правового аналізу наданих документів клієнтом, аналізував законодавчу базу, що регулює спірні правовідносини, вивчав судову практику, формував позиції та консультував клієнта у даній справі, займався підготовкою та поданням позовної заяви у даній справі. Вказує, що загалом адвокатом було витрачено 5 годин робочого часу, на підтвердження чого позивачем до суду було надано звіт про обсяг наданих послуг від 14.04.2023 року. Понесені витрати на надання правничої допомоги є спів мірними із складністю справи, а надане відповідачем у справі клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката є невмотивованим та недоведеним жодними належними та допустимими доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу. В той же час, зважаючи на доводи сторони відповідача, яка заявила про не співмірність таких витрат, суд прийшов до висновку про часткове задоволення вимог про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

В порядку ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто суд не може на власний розсуд зменшувати розмір витрат на оплату правничої допомоги, який підлягає відшкодуванню. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові у справі №755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) від 19.02.2020 р.: «Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони».

Дослідивши матеріали справи, апеляційний судом встановлена відсутність порушення судом першої інстанції процесуальних порушень з приводу вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу.

Частиною 5 ст. 137 ЦПК України передбачено, що суд за клопотанням іншої сторони може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, у разі неспівмірності заявленої до стягнення суми, що і вірно було зроблено судом першої інстанції.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу і на те, що суть предмета позову у даному випадку полягає у стягненні заборгованості за житлово-комунальні послуги, що є справою незначної складності. З огляду на вищевказане, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення зави про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.

Зважаючи на наведене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення. Апелянтом не було відповідним чином доведено наявності передбачених законом підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції, відтак апеляційна скарга до задоволення непідлягає.

Згідно вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар» залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько