Справа № 471/425/23
Провадження №2/471/130/23
Номер рядка звіту 59
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"06" червня 2023 р.

Братський районний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді Гукової І.Б.,

за участю секретаря Холоденко І.Ю.,

позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника позивачів ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Братське цивільну справу № 471/425/23 за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися суду з позовною заявою до Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В своєму позові зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати, ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:0492 площею 11,9392 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Шевченківської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії III -МК № 041149 від 10.01.2002 р., який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 291, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 4235477.

За життя, а саме 22.07.2021 року ОСОБА_4 на випадок свої смерті зробила розпорядження склавши заповіт посвідчений старостою Шевченківського старостинського округу № 2 Братської селищної ради Миколаївської області Вовненко М.І. реєстровий номер 24, яким заповідала своїм синам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках кожному вищезазначену земельну ділянку.

Маючи намір реалізувати своє право на спадкування за заповітом позивачі звернулися до приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Макушева С.П., але 25 жовтня 2022 року останнім винесено постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, за якими обом спадкоємцям відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом оскільки:

по-перше, вони пропустили визначений законом строк для прийняття спадщини, який визначений ст. 1270 ЦК України та Постановою Кабінету міністрів України від 24.06.2022 року №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану», де 6 місяців згідно ст. 1270 ЦКУ та 4 місяці, які додаються у зв`язку із запровадженням воєнного стану.

по-друге, відсутній факт родинних відносин, що позивачі є синами померлої ОСОБА_4 . Оскільки у свідоцтві про народження ОСОБА_2 ім`я матері вказано « ОСОБА_5 » (російською мовою), а у ОСОБА_1 « ОСОБА_6 », тоді як в свідоцтві про смерть її ім`я вказано як « ОСОБА_7 ». Тобто в документах, які підтверджують родинні відносини на рівні мати та синів зроблена технічна помилка у графі ім 'я матері свідоцтва про народження заявників.

Позивачам роз`яснено право на звернення до суду з позовом для встановлення факту родинних відносин та надання додаткового строку для прийняття спадщини, який було пропущено з поважних причин. Тому позивачі вимушені звернутися до суду із вказаним позовом.

Під час судового засідання позивачі позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити в повному обсязі.

Представник позивачів під час судового засідання підтримала позовні вимоги, з підстав, викладених у позові.

В судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином .

Суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.

Дослідивши матеріали справи суд встановив.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 (а.с. 10).

Спадкодавець залишила заповіт на ім`я позивачів (а.с. 11).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається з вказаної земельної ділянки (а.с.13-14).

За змістом ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

При цьому, спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що визначено ст. 1217 ЦК України, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ( ст. 1218 ЦК України).

За ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

У свою чергу, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що визначено ( ч.1 ст. 1270 ЦК України).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її ( ч.1 ст. 1272 ЦК України).

Постановою Кабінету міністрів України від 24.06.2022 року №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану» встановлено, що відповідно до ст. 1270 ЦКУ строк прийняття спадщини становить шість місяців та 4 місяці, які додаються у зв`язку із запровадженням воєнного стану.

Строк прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 закінчився 22 вересня 2022 року.

Як наслідок, є дійсними підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч. 3 ст.1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

Зокрема, вказана правова норма визначає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тож, виходячи із аналізу правової норми, слід дійти висновку, що установлені нею правила мають змогу бути застосовані, якщо : 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

А як указав Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позивачами встановлений законом строк для прийняття спадщини було пропущено з поважних причин. Так, по-перше 25.02.2022 року позивач ОСОБА_2 був призваний на службу в ЗСУ. По-друге позивачі не знали про існування заповіту своєї матері.

Що стосується вимог щодо встановлення факту родинних відносин.

Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України - у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (суд ураховує роз`яснення Верховного Суду «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»: "суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії свідоцтва про право на спадщину").

Виникнення особистих, майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами, які підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо), тому допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника.

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

При вирішенні питання про встановлення факту родинних відносин, суд виходить з фактичних, встановлених в судовому засіданні обставин. Суд враховує, що законодавчо питання врегульовано положеннями Цивільного кодексу України щодо сприяння у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для підтвердження такого факту. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Так, факт родинних відносин між позивачами та ОСОБА_4 підтверджується письмовими доказами, такими як свідоцтво про народження та заповітом, в якому заповідач зазначає, що заповідає земельну ділянку «синам».

За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі, позаяк, є доведеним шляхом дослідження й аналізу письмових доказів та поясненними учасників процесу.

Судові витрати слід залишити за позивачами.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265, 280 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Встановити факт родинних відносин на рівні синів та матері, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є синами ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк для подання заяв про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , терміном у два місяці.

Позивачі - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - Братська селищна рада Вознесенського району Миколаївської області, місце знаходження: вул. Миру, 131, смт. Братське Вознесенського району Миколаївської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку відповідно до положень ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 14.06.2023 року.

СуддяІ.Б. Гукова