Справа № 274/1426/16-ц Провадження № 2/0274/143/23
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
13.06.23 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 , представником якого є ОСОБА_2 ,
доОСОБА_3 , представником якого є ОСОБА_4 ,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:1) ОСОБА_5 , 2) ОСОБА_6 , 3) Товариство з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус", представником якого є Василевський О.Л., та правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" ,
провідшкодування матеріальної та моральної шкоди,
ОСОБА_1 звернувся з позовом, у якому просить стягнути на його користь з ОСОБА_3 у якості відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти у розмірі 68 811,75 грн., а у якості відшкодування моральної шкоди грошові кошти у розмірі 17 197,37 грн.
Позов обґрунтованим тим, що 27.09.2013 р. ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_6 автомобіль "Мерседес Бенц", реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким той розпоряджався на підставі довіреності власника автомобіля ОСОБА_7 14.08.2015 р. ОСОБА_1 керував зазначеним автомобілем у с. Радянське Бердичівського району Житомирської області, та рухався у напрямку м. Бердичева, у зустрічному напрямку рухався автомобіль "Фольксваген Кадді", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Автомобіль під керуванням ОСОБА_3 виїхав на смугу руху, по якій рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , сталось зіткнення автомобілів, останні отримали механічні пошкодження. Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.09.2015 р. у справі № 274/3910/15-а, яка була залишена без змін постановою Апеляційного суду Житомирської області від 04.11.2015 р., визнано, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, і що його дії відповідали вимогам Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі ПДР України). Цією ж постановою встановлено, що у діях ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимогам ПДР України, порушенням водієм ОСОБА_3 вимог ПДР перебуває у фактичному прямому причинному зв`язку з зіткненням транспортних засобів та їх пошкодженням. Про настання страхового випадку ОСОБА_3 своєчасно повідомив Страхову компанію "Глобус Україна", але придбавши автомобіль "Фольксваген Кадді" у ОСОБА_8 у 2015 р., ОСОБА_3 , не застрахував свою цивільну відповідальність як новий власник, а користувався автомобілем, маючи при страховий поліс, виданий ОСОБА_8 . Не зважаючи на це, ОСОБА_1 звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування до Страхової компанії "Глобус Україна" та надав необхідні документи, але аварійний комісар повідомив, що за таких обставин він страхове відшкодування не отримає. Діями ОСОБА_3 ОСОБА_1 було завдано майнову та моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню.
ОСОБА_3 (через представника під час промови у судових дебатах) проти позову заперечив та просить відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не має права звертатись до суду з позовом, оскільки не є власником пошкодженого транспортного засобу та не довів, що користувався цим транспортним засобом за наявності передбачених законодавством України підстав, постанова Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.09.2015 р. у справі № 274/3910/15-а ухвалена щодо ОСОБА_1 , а тому є обов`язковою для Суду лише в питанні, чи мали місце дії (бездіяльність) ОСОБА_1 та чи вчинені вони ним, а не щодо дій (бездіяльності) ОСОБА_3 , докази вини останнього у ДТП від 14.08.2015 р. відсутні, що підтверджується висновком експерта від 28.04.2017 р. № 3/260, з якого випливає, що винуватим у ДТП від 14.08.2015 р. є ОСОБА_1
ОСОБА_5 проти задоволення позову не заперечив (т. 1, а. с. 43).
ОСОБА_6 своєї позиції щодо позову у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомив.
Товариство з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" (далі Товариство) просить при ухваленні рішення врахувати, що транспортний "Фольксваген Кадді", реєстраційний номер НОМЕР_2 , не був застрахованим у Товаристві, а тому якби у ОСОБА_1 і були позовні вимоги до Товариства, то задоволенню б вони не підлягала. Більше того, транспортний засіб "Фольксваген Кадді", реєстраційний номер НОМЕР_2 , взагалі не був застрахованим (т. 2, а. с. 14 15).
У хвалою від 13.06.2023 р. правонаступник Товариства Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група", було залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
Судом з`ясовано, що у постанові Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.09.2015 р. у справі № 274/3910/15-п (далі Постанова від 29.09.2015 р., т. 1, а. с. 10 11), яка була залишена без змін постановою від 04.11.2015 р. Апеляційного суду Житомирської області (далі Постанова від 04.11.2015 р., т. 1, а. с. 12 15)), та набрала законної сили, встановлено, що, зокрема:
згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 14.08.2015 р., у цей день, о 17:30 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Mercedes-Benz", д.н. НОМЕР_1 , поблизу буд. № 81 у с. Радянське Бердичівського району, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем "Volkswagen Caddy", д.н. НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження;
інший учасник дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_3 , суду повідомив, що у той день, 14.08.2015 р., близько 18:00 він їхав на автомобілі "Фольцваген Кадді" з м. Бердичева в напрямку с. Радянське.
На підставі цього Суд приходить до висновку, що 14.08.2015 р. о 17:30 поблизу буд. № 81 у с. Радянське Бердичівського району Житомирської області сталось зіткнення автомобілів "Mercedes-Benz", д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , та "Volkswagen Caddy", д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 (далі ДТП від 14.08.2015 р.), внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.
Постановою від 29.09.2015 р., яка була залишена без змін Постановою від 04.11.2015 р., провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрито у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Цією постановою встановлено, що, зокрема, що з врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, зважаючи на наведені пункти ПДР України, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зважаючи на наступне:
в описаній дорожній ситуації водій автомобіля "Mercedes-Benz", д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог підпунктів .1.2, 1.5, 2.3б, 12.3 ПДР України;
в описаній дорожній ситуації водій автомобіля "Volkswagen Caddy", д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до підпунктів 1.2, 1.5, 2.3 "б", 10.1, 10.4, 11.3 ПДР України;
дії водія автомобіля "Mercedes-Benz", д.н . НОМЕР_1 , ОСОБА_1 відповідали вимогам підпунктів 1.2, 1.5, 2.3 "б", 12.3 ПДР України;
у діях водія автомобіля "Volkswagen Caddy", д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , вбачається невідповідність вимогам підпунктів 1.2, 1.5, 2.3 "б", 10.1, 10.4, 11.3 ПДР України;
порушення водієм автомобіля "Volkswagen Caddy", д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 наведених вимог ПДР України перебуває в прямому причинному зв`язку з виникненням аварійної ситуації, зіткненням транспортних засобів та їх пошкодженням.
Частиною шостою статті 82 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином обставини щодо того, що під час ДТП від 14.08.2015 р. дії водія автомобіля "Mercedes-Benz", д.н . НОМЕР_1 , ОСОБА_1 відповідали вимогам підпунктів 1.2, 1.5, 2.3 "б", 12.3 ПДР України, і що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є обов`язковими для Суду.
Разом з тим, обставини щодо того, що ДТП від 14.08.2015 р. сталось внаслідок порушення водієм автомобіля "Volkswagen Caddy", д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 підпунктів 1.2, 1.5, 2.3 "б", 10.1, 10.4, 11.3 ПДР України, не є обов`язковими для Суд, так як Постанова від 29.09.2015 р. ухвалена не щодо ОСОБА_3 , а щодо ОСОБА_1 .
Однак ОСОБА_3 не подано доказів, які б спростовували ці обставини, а тому Суд виходить з того, що ДТП від 14.08.2015 р. сталось внаслідок порушення водієм автомобіля "Volkswagen Caddy", д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 підпунктів 1.2, 1.5, 2.3 "б", 10.1, 10.4, 11.3 ПДР України, і що дії водія автомобіля "Mercedes-Benz", д.н . НОМЕР_1 , ОСОБА_1 відповідали вимогам підпунктів 1.2, 1.5, 2.3 "б", 12.3 ПДР України.
Суд не приймає до уваги висновок експерта від 28.04.2017 р. № 3/260 про те, що з технічної точки зору в причинному зв`язку з виникненням ДТП від 14.08.2015 р. знаходиться невідповідність дій водія автомобіля "Mercedes-Benz", д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , технічним вимогам пункту 12.4 ПДР України(т. 1, а. с. 147 154), оскільки висновок у цій частині не відповідає вимогам законодавства України, зважаючи на таке.
Ухвалою від 29.03.2017 р. на вирішення експертизи було поставлено такі питання (т. 1, а. с. 140):
враховуючи зафіксовану в протоколі огляду слідову інформацію на місці пригоди, що сталася 14.08.2015 р. о 17:30 у с. Радянське Бердичівського району Житомирської області, та встановлений кут зіткнення, де відносно ширини дороги (на чиїй смузі руху) відбулося зіткнення автомобілів учасників дорожньо-транспортної пригоди?
виходячи з попередньої відповіді, встановити, чи є відповідність в дотриманні ПДР України в діях водія автомобіля "Фольксваген Каді", д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 .?
Такі самі питання містяться і у самому висновку експерта від 28.04.2017 р. № 3/260.
Частиною третьою статті 147 Цивільного процесуального кодексу України (у редакції, чинній на момент складення висновку) встановлено, зокрема, у висновку експерта повинно бути зазначено: обґрунтовані відповіді на поставлені судом питання.
Абзацом четвертим пункту 2.2 розділу ІІ Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 р. № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 р. № 1950/5) визначено, що на експерта покладаються такі обов`язки: дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені питання.
В порушення наведених норм законодавства України висновок експерта від 28.04.2017 р. № 3/260 не містить відповіді на поставлені в ухвалі від 29.03.2017 р. питання, у якій не ставилось питання щодо, зокрема, відповідності дій водія автомобіля "Mercedes-Benz", д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 вимогам ПДР України, тобто містить відповідь на питання, яке не ставилось.
Відповідно до частини першої статті 78 Цивільного процесуального кодексу України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
З урахуванням зазначеного Суд вважає, що висновок експерта від 28.04.2017 р. № 3/260 про те, що з технічної точки зору в причинному зв`язку з виникненням ДТП від 14.08.2015 р. знаходиться невідповідність дій водія автомобіля "Mercedes-Benz", д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , технічним вимогам пункту 12.4 ПДР України, є недопустимим доказом, а тому не береться Судом до уваги.
Підсумовуючи наведене, Суд вважає, що ДТП від 14.08.2015 р. сталося з вини ОСОБА_3 та за відсутності вини ОСОБА_1 .
Як вбачаться з наведеного вище, під час ДТП від 14.08.2015 р. водієм автомобіля "Mercedes-Benz", д.н.з. НОМЕР_1 , був ОСОБА_1 , тобто останній володів та користувався цим автомобілем.
Згідно з частинами першою та третьою володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.
ОСОБА_3 не подано доказів, які б підтверджували, що під час ДТП від 14.08.2015 р. водій автомобіля "Mercedes-Benz", д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 володів цим автомобілем неправомірно.
Абзацом другим частини другої статті 16 Закону України "Про дорожній рух" у редакції, чинній станом на 14.08.2015 р., передбачалось, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу працівників міліції, а водії військових транспортних засобів на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
ОСОБА_3 не подано доказів, які б підтверджували, що під час ДТП від 14.08.2015 р. водій автомобіля "Mercedes-Benz", д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не мав документів, які б відповідно до наведеної норми законодавства України надавали йому право користуватись цим автомобілем.
Разом з цим, правомірність володіння та користування ОСОБА_1 автомобілем "Mercedes-Benz", д.н.з. НОМЕР_1 , підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 27.09.2000 р., виданим на цей автомобіль (т. 1, а. с. 16), з якого вбачається, що власником автомобіля є ОСОБА_5 , та відсутністю будь-яких заперечень останнього щодо передання ним автомобіля у володіння та користування ОСОБА_1 .
Більше того, як вказувалось раніше, ОСОБА_5 проти задоволення позову не заперечив, що розцінюється Судом як визнання ним того, що він передав автомобіль у володіння та користування ОСОБА_1 .
Таким чином на момент ДТП від 14.08.2015 р. та на момент звернення з позовом ОСОБА_1 останній був володільцем та користувачем автомобіля "Mercedes-Benz", д.н.з. НОМЕР_1 , а тому, на думу Суду, мав право на відшкодування шкоди, завданої у зв`язку з пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП від 14.08.2015 р., тобто на звернення з позовом.
Частиною першою, пунктом першим частини другої статті 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);
Частиною першою та другою статті 1166 Цивільного кодексу України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до частин першої та другої статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з частиною першою статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:
1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;
2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;
3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Таким чином, ОСОБА_3 зобов`язаний відшкодувати ОСОБА_1 , шкоду, завдану внаслідок ДТП від 14.08.2015 р.
За звітом № 417 про оцінку автомобіля "Mercedes-Benz 190" держномер НОМЕР_1 , складеним 30.11.2015 р., матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля внаслідок його пошкодження при ДТП, складає 68 811,75 грн. (т. 1, а. с. 20 24).
ОСОБА_3 будь-яких доказів, які б це спростовували або ставили під сумнів, не подав.
За таких о обставин Суд виходить з того, що розмір шкоди, завданої ОСОБА_1 внаслідок ДТП від 14.08.2025 р., становить 68 811,75 грн.
Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 в частині вимоги про стягнення у якості відшкодування матеріальної шкоди грошових коштів у розмірі 68 811,75 грн. підлягає задоволенню.
Щодо відшкодування моральної шкоди.
Частиною першою, пунктами 2 та 3 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
ОСОБА_1 було заподіяно моральну шкоду у зв`язку протиправною поведінкою ОСОБА_3 , яка полягає у порушенні підпунктів 1.2, 1.5, 2.3 "б", 10.1, 10.4, 11.3 ПДР України, та у зв`язку з пошкодженням автомобіля "Mercedes-Benz", д.н.з. НОМЕР_1 , яким він володів та користувався, оскільки протиправна поведінка щодо людини та пошкодження речі, якою людина володіла та користувалась, поза розумним сумнівом, викликає душевні страждання.
Частинами третьою п`ятою статті 23 Цивільного кодексу України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, яка має бути відшкодована ОСОБА_1 , Суд виходить з того, що шкода була завдана ОСОБА_3 неумисно, ОСОБА_1 певний час був позбавлений можливості користуватись автомобілем "Mercedes-Benz", д.н.з. НОМЕР_1 , та змушений був вчиняти дії, направлені на відновлення (ремонт) автомобіля, що, безумовно вплинуло на його звичний спосіб життя, та, приймаючи до уваги вимоги розумності і справедливості, зважаючи на те, що розмір майнової шкоди, яка була завдана, становить 68 811,75 грн., Суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди має становити 10 000,00 грн., тобто позов в частині вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.
На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України у якості відшкодування судових витрат з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню кошти у розмірі 1 746,60 грн. (судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог).
Керуючись статтями 133, 141, 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , відомості про РНОКПП на момент ухвалення рішення у матеріалах справи відсутні) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , відомості про РНОКПП на момент ухвалення рішення у матеріалах справи відсутні), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_7 ( АДРЕСА_3 , відомості про РНОКПП на момент ухвалення рішення у матеріалах справи відсутн), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_4 , відомості про РНОКПП на момент ухвалення рішення у матеріалах справи відсутні), Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" (м. Київ, вул. І.Федорова, 32, корпус літ. В, код ЄДРПОУ 30859523), задовольнити частково.
2. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування майнової шкоди грошові кошти у розмірі 68 811,75 грн., а у якості відшкодування моральної шкоди грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн.
3. У задоволенні іншої частини позову відмовити.
4. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат грошові кошти у розмірі 1 746,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут

Повне рішення складено 16.06.2023 р.