Справа № 229/1198/22
Провадження №2/229/260/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2023 р. м.Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря

судового засідання Сови Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Стефківський Володимир Іванович, до приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого,

в с т а н о в и в:

до суду надійшов зазначений позов, в якому позивач просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 16 692 грн страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого; 75 114 грн страхового відшкодування у зв"язку із втратою годувальника;

18 000 грн витрати на професійну правничу допомогу.

Обгрунтовує вимоги таким. 03.01.2019 близько 17год 50хв по вул. О.Тихого у с.Олексієво-Дружківка, Донецької області відбулася дорожньо-транспортна пригода, (далі ДТП), в якій водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки "NISSAN Primera" р.н. НОМЕР_1 , скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_3 . Внаслідок вказаної ДТП ОСОБА_3 загинула на місці події.

За фактом ДТП СУ ГУНП в Донецькій області внесло матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004.

Дружківський міський суд 23.03.2020 виніс вирок у справі №229/1895/19, яким ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

В результаті ДТП та наслідків від нього, батько потерпілої ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та мати потерпілої ОСОБА_3 - ОСОБА_1 , зазнали шкоди у зв"язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок відповідача.

Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов"язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки "NISSAN Primera" р.н. НОМЕР_1 , була застрахована у відповідача, відповідно до договору обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК9773857 (чинного на дату ДТП).

Представник позивача повідомив відповідача про настання страхового випадку та звернувся, в порядку визначеному Законом України №1961-ІV від 01.07.2004 "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", із заявою на виплату страхового відшкодування. Серед заявлених позивачем до відшкодування вимог містились:

для ОСОБА_1 :

16 692грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, встановленої п. 27.3 ст. 27 Закону №1961-ІV;

25 850грн в рахунок відшкодування витрат на поховання;

21 300грн в рахунок відшкодування витрат на виготовлення та спорудження надгробного пам"ятника;

75 114грн в рахунок відшкодування витрат у зв"язку з втратою годувальника.

для ОСОБА_4 :

16 692грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, встановленої п. 27.3 ст. 27 Закону №1961-ІV;

75 114грн в рахунок відшкодування витрат у зв"язку з втратою годувальника.

Листом №13304/7120 від 07.09.2020р. відповідач повідомив позивача та його представника про прийняття рішення про страхову виплату у розмірі 91806грн.

Листом №13304/7120 від 07.09.2020р. відповідач повідомив ОСОБА_4 та його представника про прийняття рішення про страхову виплату у розмірі 91806грн.

Заявою №8015 від 29.09.2020р представник позивача повідомив відповідача про смерть ОСОБА_4 .

У зв"язку з чим просив відповідача здійснити перерахунок суми страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 та виплатити їй страхове відшкодування, пов"язане із заподіяною моральною шкодою 16692грн та страхове відшкодування, пов"язане із втратою годувальника 75114,00грн.

Відповідача було повідомлено, що ОСОБА_4 належну йому частку страхового відшкодування не отримував.

Позивачка звернулася за оформленням спадщини до нотаріуса. Нотаріус скерував запит до відповідача про надання інформації про належні ОСОБА_4 кількість та розмір страхових виплат у зв"язку зі смертю ОСОБА_3 .

Листом відповідача №122 від 26.01.2021р було повідомлено нотаріуса, що не входять до складу спадщини права та обов"язки на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я, відповідно не входять до складу спадщини права та обов"язки як кредитора або боржника, передбачені ст. 608 ЦК України.

Відповідач визнав ДТП страховим випадком, прийняв рішення про виплату страхового відшкодування заподіяної моральної шкоди та втрати годувальника на користь обидвох батьків загиблої ОСОБА_3 та фактично виплатив таке відшкодування на їх користь.

Позивачка отримала в досудовому порядку страхове відшкодування заподіяної моральної шкоди та відшкодування, пов"язаного із втратою годувальника в загальному розмірі 91 806грн.

Решта страхового відшкодування в розмірі 1/2 частини, що становить 91 806грн належної до виплати батькові загиблої ОСОБА_4 , потерпілими не отримана, а отже твердження відповідача про повне виконання ним своїх зобов"язань за полісом № АК /9773857 від 15.01.2018 року, покладених Законом України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відповідає дійсності.

Відповідач відмовився від виплати цієї частки страхового відшкодування на користь позивача та відмовився надавати інформацію стосовно виплати для отримання свідоцтва про право на спадщину.

Фактично виплачене страхове відшкодування з моменту переказу на банківські реквізити особи перестали бути правами чи обов"язками, це вже майно, яке належить померлій особі.

Ухвалою суду від 20.05.2022р прийнято до розгляду цю позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі.

Визначено розгляд справи проводити в загальному порядку. Призначено підготовче засідання. (а.с.46-48)

Ухвалою суду від 20.06.2022р закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. (а.с.55-56)

24.06.2022р до суду надійшов відзив відповідача на позов в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог посилаючись на таке.

07.09.2020р АТ "СГ "ТАС" прийнято рішення про страхову виплатуу розмірі 91806грн.

Шкода, пов"язана зі смертю потерпілої згідно п.27.2 ст. 27 Закону становить 75 114грн для батька ОСОБА_4 ; шкода, пов"язана зі смертю потерпілої згідно п. 27.3 ст. 27 Закону становить 16 692грн моральна шкода для батька ОСОБА_4 .

Також прийнято рішення про страхову виплату у розмірі 91806грн (75114+16692) для матері потерпілої ОСОБА_1

01.12.2020р АТ "СГ "ТАС" прийнято рішення про доплату страхової виплати ОСОБА_1 , а саме витрат на поховання у розмірі 16 388грн.

Про смерть батька потерпілої, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , АТ "СГ "ТАС" було поінформовано лише 01.10.2020р.

АТ "СГ "ТАС" в повному обсязі виконало свої зобов"язання за Полісом №АК/9773857 від 15.01.2018року, що покладені Законом України "Про обов"язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Не входять до складу спадщини права та обов"язки, що неразривно пов"язані з особою спадкодавця, зокрема право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я.

Оскільки обов"язок АТ "СГ "ТАС" щодо виплати страхового відшкодування за шкоду заподіяну смертю ОСОБА_3 її батькові, ОСОБА_4 , відповідно до ст.ст. 608,515,1219, є зобов"язанням нерозривно пов"язаним з особою кредитора, воно припинилося смертю і не може бути відступлене іншому кредитору, виключно і в порядку спадкування.

За відсутності підстав для задоволення позовних вимог про стягнення страхового відшкодування, відсутні також підстави для задоволення інших позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Стефківський В.І. , підтримав позовні вимоги, і просив їх задовольнити з підстав зазначених в позові.

Відповідач в судове засідання не з"явився. Про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд встановив такі фактичні обставини.

03.01.2019року сталося ДТП внаслідок якої загинула ОСОБА_3 . Вироком Дружківського міського суду від 23 березня 2020р ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні вказаної ДТП за ч.2 ст. 286 КК України (а.с.18, 26-28).

Цивільно -правова відпоівідальність водія ОСОБА_2 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "СГ "ТАС" згідно полісу обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК /9773857 від 15.01.2018. Цей факт визнається відповідачем.

Батьками померлої ОСОБА_3 є ОСОБА_4 , ОСОБА_1 . (а.с.19-21)

Згідно заяви представника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , (а.с.11) останній звернувся до АТ "СГ "ТАС" (приватне), з заявою на виплату страхового відшкодування, яка датована 06.06.2020р.

16.06.2020р відповідач отримав заяву про страхову виплату на користь ОСОБА_4 у порядку відшкодування шкоди, завданої смертю його доньки, ОСОБА_3 , яка загинула внаслідок ДТП 03.01.2019р.

07.09.2023 відповідач прийняв рішення про страхову виплату згідно п.п.27.2,27.3 ст.27 Закону України № 1961-IV на користь ОСОБА_4 за смерть його доньки ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок ДТП за участю забезпеченого автомобіля під керуванням ОСОБА_2 в сумі 75 114грн як страхове відшкодування витрат у зв"язку із втратою годувальника, в сумі 16 692грн як страхове відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого. (а.с.25,30,72,73).

01.10.2020р відповідач отримав нотаріально завірену копію свідоцтва про смерть ОСОБА_4 , що вбачається з листа відповідача від 26.01.2021 на адресу приватного нотаріуса Радіонова Ю.В. (а.с.14,36)

Згідно свідоцтва про смерть (а.с.29) ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Фактично страхове відшкодування ОСОБА_4 не виплачено. Цей факт не заперечується відповідачем.

За доводами відповідача не входять до складу спадщини права та обов"язки , що нерозривно пов"язані з особою спадкодавця, зокрема право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я. Оскільки обов"язок АТ "СГ "ТАС", щодо виплати страхового відшкодування за шкоду заподіяною смертю ОСОБА_3 , її батькові ОСОБА_4 , є зобов"язанням нерозривно пов"язаним з особою кредитора, воно припинилось смертю і не може бути відступлене іншому кредитору, виключно і в порядку спадкування.

Мотиви, з яких виходить суд.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. (ст. 12 ЦПК України)

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України)

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. (ст. 1222ЦК України).

Страхові виплати (страхове відшкодування) спадкуються на загальних підставах (ст. 1229 ЦК України).

Позивач стверджує, що вона звернулася за оформленням спадщини до органу нотаріату, проте належних доказів на підтвердження цієї обставини суду не надано.

До позову додано лист приватного нотаріуса Дружківського міського нотаріального округу Ю.В. Радіонова №467/02-14/114-2020 від 14.12.2020, проте з нього не вбачається за чиєю заявою було відкрито спадкову справу.

Доказів, що позивачка та ОСОБА_4 , на момент смерті останнього, перебували в шлюбі та проживали разом, суду не надано.

Отже достатніх та належних доказів, що позивачка ОСОБА_1 є спадкоємицею ОСОБА_4 , суду не надано.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що заява ОСОБА_4 про виплату страхового відшкодування, яка датована 06.06.2020р, дійсно була направлена на адресу відповідача 06.06.2020р.

Відповідач зазначає на те, що таку заяву ним отримано 16.16.2020р., тобто після смерті ОСОБА_4 .

Позивачем не доведено, що ОСОБА_4 за життя звернувся до відповідача із заявою про виплату відшкодування, відповідно не доведено , що померлий ОСОБА_4 за життя отримав право на одержання страхових виплат.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, тому в їх задоволенні необхідно відмовити.

Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України , не підлягають задовленню і вимоги про відшкодувнаня витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 2,4,5,10-13,76-81, 89,263-265,268,273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

в задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Стефківський Володимир Іванович, до приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого відмовити в повному обсязі.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 30денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: Т.Л. Панова