"15" червня 2023 р. Справа № 363/2148/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого - судді Шубочкіної Т.В., за участі секретаря Матвєєвої Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород заяви представника відповідача адвоката - Юзефовича А.О. про відвід судді Котлярової І.Ю. від розгляду цивільної справи № 363/2148/16-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ житлового будинку в натурі,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Вишгородського районного суду Київської області Котлярової І.Ю. перебуває цивільна справа № 363/2148/16-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ житлового будинку в натурі.

16.12.2021 року та 08.06.2023 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшли заяви представника відповідача адвоката - Юзефовича А.О. про відвід судді Котлярової І.Ю. від розгляду цивільної справи № 363/2148/16-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ житлового будинку в натурі. Заяви про відвід були визнані необґрунтованими, тому не були задоволені судом під головуванням судді Котлярової І.Ю. та були передані на вирішення іншому судді у встановленому законом порядку.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Положеннями ч.8 ст. 40 ЦПК України, встановлено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Вирішуючи питання про відвід судді, виходячи з вимог ст. 40 ЦПК України щодо строків розгляду заяви, суд вирішує заяву про відвід без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 36 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Як на підставу для відводу головуючого судді, представник відповідача посилався на п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Підставами відводу представник відповідача визначає упередженість судді, що викликає необ`єктивність розгляду справи та полягає у тому, що під час розгляду справи 09 грудня 2021 року головуючою суддею Котляровою І.Ю. демонструвалось порушення Бангалорських принципів, а саме головуюча суддя Котлярова І.Ю. допускала перекручування змісту висновку експертів за результатами проведеної повторної судової будівельно-технічної експертизи від 11.01.2021 року, зачитування неповних речень з тексту висновку експертів, вочевидь для створення хибного враження нібито наявного допущення помилок судовими експертами КНДІСЕ. Суддею ігнорувались некоректні і недоречні порівняння та вислови, до яких вдавався представник позивачів, ініційовані ним аматорські суперечки із судовим експертом з питань, для вирішення яких була призначена судова експертиза та щодо яких ані суддя, ані сторони та їх представники, не мають спеціальних знань, зокрема щодо методики проведення експертизи, методики оцінювання. Фактично, внаслідок симбіозу бездіяльності та активної підтримки позиції сторони позивача з боку головуючої по справі, обговорення ґрунтовного висновку експертів звелось до перекрикування пояснень запрошеного судового експерта та розставлення акцентів на 1-2 можливо допущених нею технічних помилок, які не впливають на остаточні результати, що жодним чином не сприяло з`ясуванню істини, однак при цьому відповідало інтересам виключно однієї сторони - позивачів, які всіляко намагались очорнити висновки експертів та домогтись призначення повторної (третьої) експертизи. Всупереч принципу компетентності і старанності суддею 09.12.2021 року проігнорована передбачена ЦПК України стадійність цивільного процесу, що дало можливість представникові позивача суміщати несумісне, як то заявляти клопотання про призначення експертизи на тій же стадії, коли судом від експерта відбираються пояснення. Суд, поновлюючи провадження у справі не вирішив питання, щодо подальшого розгляду справи згідно норм та правил, викладених у новій редакції ЦПК України, хоча в червні 2021 року він звертався до суду з відповідним клопотанням, проте проявляючи необ`єктивність та порушуючи принцип компетентності, головуючою у справі зазначене питання вирішене не було. Головуюча у справі, діючи в поза процесуальний спосіб надавала експертам експертної установи, якій доручено проведення повторної експертизи по справі, роз`яснення викладених в ухвалі від 09.12.2021 року питань, змінивши при цьому вказане в ухвалі від 09.12.2021 року питання, шляхом надсилання листа. Суддею не було вирішене питання щодо можливості доступу до об`єктів дослідження та використання документів наявних в матеріалах справи, отриманих при проведенні натурних оглядів попередніх експертиз, що стало однією з підстав для складання повідомлення експертів про неможливість надання висновку повторної судової будівельно-технічної експертизи. Під час розгляду справи у словах головуючої проявляється важко стримуване роздратування діями представника відповідача, пов`язаними із наданням професійної правничої допомоги відповідачу ОСОБА_3 , що проявляється у перебиванні під час надання ним пояснень чи висловлювання заперечень у передбачений ЦПК спосіб.

Вважає, що вищевказане є обставинами, які викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості головуючого судді Котлярової І.Ю., що є підставою для заявлення відводу.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість серед іншого також керує ходом судового процесу.

Згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 ЦПК України головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд зазначає, що за своєю суттю оцінка доказів сторін, а також оцінка їхнім доводам та аргументам неодмінно надається суддею при прийнятті тих чи інших процесуальних рішень, і це безумовно пов`язано з наданням переваги позиції однієї із сторін.

З викладених у відводі доводів суд не може погодитися з тим, що представник відповідача під час розгляду справи опинився в менш вигідному становищі порівняно із іншою стороною, а також з тим, що головуючий має прихільність чи упередженість до однієї із сторін.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі Гаусшильдт проти Данії, Мироненко і Мартиненко проти України зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі Гаусшильдт проти Данії вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі Мироненко і Мартиненко проти України ). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Відтак доводи заяв про відвід на об`єктивних даних не ґрунтуються й мотивовані суб`єктивною оцінкою і ставленням сторони до тих чи інших процесуальних питань, що виникали при розгляді справи.

Дані про упередженість судді чи іншу зацікавленість у вирішенні цієї справи відсутні.

Вирішуючи питання щодо відводу, суддя виходить із поняття упередженості судді в результаті розгляду справи. Для того, щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони мають бути доведені. Будь-яких обґрунтованих доказів на підтвердження власних доводів представником відповідача не подано.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що з мотивів висловлених у заявах, підстав для відводу судді, про які йдеться в ст. 36 ЦПК України, не встановлено, заяви про відвід є необґрунтованими, що є підставою для відмови в їх задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12,33, 36, 40, 89, 214, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяв представника відповідача адвоката - Юзефовича А.О. про відвід судді Котлярової І.Ю. від розгляду цивільної справи № 363/2148/16-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ житлового будинку в натурі - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Шубочкіна