Справа № 549/138/23
Провадження № 2-о/549/44/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого - судді Глущенко Н.М.

з участю секретаря Зуб Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Чорнухи цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

У С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області. В обґрунтування своєї заяви покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . Після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про виплату допомоги на поховання, але йому було відмовлено у виплаті допомоги на поховання, оскільки на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області перебуває ОСОБА_3 , що не відповідає прізвищу померлого « ОСОБА_4 ». Департаментом пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг було розглянуто звернення ОСОБА_1 щодо виплати допомоги на поховання ОСОБА_3 та повідомлено, що прізвище померлого не співпадає з даними, наявними в Головному управлінні. З урахуванням викладеного, питання виплати допомоги на поховання буде розглянуто у разі встановлення в судовому порядку ідентичності прізвища померлого. Тому просить встановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення серії НОМЕР_1 виданого 11.11.1998 Управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Чорнухинської районної ради.

Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у судовому засіданні.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, заявлені вимоги підтримує.

Представник заявника адвокат Якимова О.В. в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримує.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в судове засідання не з`явилася, але надала суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути за відсутності представника управління.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява , оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого.

За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Судом установлено, що копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого Білоусівською сільською радою Чорнухинського району Полтавської області 22 грудня 2000 року підтверджено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 .

Згідно копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 з відміткою «власник помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а/з про смерть 154» вбачається, що паспорт належав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дата видачі паспорта ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого Чорнухинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми) видно, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , про що складено відповідний актовий запис №154.

10.08.2022 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з заявою про виплату допомоги на поховання за померлого батька ОСОБА_2 .

Рішенням №42 від 16.08.2022 про відмову у виплаті допомоги на поховання, відповідно до статті 53 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області ОСОБА_1 було відмовлено у виплаті допомоги, враховуючи що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області перебуває ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що не відповідає прізвищу померлого ОСОБА_4 , зазначеному у свідоцтві про смерть та витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть.

Департаментом пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг було розглянуто звернення ОСОБА_1 щодо виплати допомоги на поховання ОСОБА_3 та повідомлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області, що підтверджується даними паспорта громадянина України, копія якого зберігається в матеріалах пенсійної справи. В наданій копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 дата народження ІНФОРМАЦІЯ_6 , прізвище померлого не співпадає даним, наявним в Головному управлінні.

У заяві ОСОБА_1 вказує, що наявні розбіжності в написанні прізвища його батька унеможливлює отримання передбачених законом виплат на поховання, що можливо встановити лише у судовому порядку.

На запит Чорнухинського районного суду Полтавської області Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області надано суду копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_3 , з якої вбачається, що прізвище батька заявника в документах пенсійної справи було записано як « ОСОБА_4 », яке згодом закреслено та зазначено « ОСОБА_5 », однак, не зазначено, яка саме правова підстава передувала таким діям посадовим особам Чорнухинського управління Пенсійного фонду України.

Дослідженням копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_2 встановлено, що він 28.09.1998 звернувся із заявою про призначення пенсії за віком, на підставі якої була заведена пенсійна справа. До заяви пенсіонером подано трудову книжку, протокол щодо обрахунку стажу, копію паспорту, довідки про підтвердження стажу роботи на посаді тракториста-машиніста в колгоспі імені ОСОБА_6 , довідки про заробіток, На підставі поданих документів ОСОБА_2 враховано стаж, розраховано пенсію (а.с. 96-105).

Крім того, необхідно зазначити, що у заяві про призначення пенсії по віку заначено прізвище « ОСОБА_4 » та паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_2 .

Суд звертає увагу, що у протоколі 600029 від 07.09.98 посадовими особами Чорнухинського управління Пенсійного фонду вказано прізвище « ОСОБА_4 », а в графі « лицевой счет» зазначено № 112708, що збігається із номером пенсійної справи, який вказаний у пенсійному посвідченні серії НОМЕР_1 від 11.11.98, належному ОСОБА_2 , 1943 року народження.

При дослідженні матеріалів пенсійної справи судом установлено, що посадовими особами Чорнухинського управління Пенсійного фонду України при видачі розпорядження 112708 від 19.03.2014 було допущено помилку при написанні прізвища, а саме було зазначено прізвище « ОСОБА_5 ». Доказів зміни прізвища з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 » матеріали пенсійної справи не містять, що свідчить про те, що посадовими особами Чорнухинського управління Пенсійного фонду України було змінено прізвище пенсіонера без правових на те підстав.

Отже, це дає суду обґрунтовані підстави вважати, що прізвище батька заявника, зазначене на титульній сторінці пенсійної справи, не відповідає його паспортним даним, і подальше використання прізвище « ОСОБА_5 » виникло через допущені помилки відповідними посадовими особами, під час формування пенсійної справи , що спричинило неправильне його використання (застосування).

Зі змісту посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я померлого вбачається, що його видано 11.11.1998 після отримання ОСОБА_2 паспорта громадянина України дані з якого й були підставою для внесення відомостей про особу в посвідчення, і прізвище пенсіонера вказано як « ОСОБА_4 » (а.с. 129-130).

Як визначено в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 №5, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

На підставі п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 №5 зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наданий стороною на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року № 2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України», суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що встановлення вказаного факту необхідно заявникові для реалізації прав після смерті батька на отримання виплат, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а встановити даний факт в позасудовому порядку неможливо, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог із встановленням вказаного факту, який знайшов своє підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами в їх сукупності та має для заявника істотне юридичне значення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч. 7 ст. 294 ЦПК України, у зв`язку з чим понесені заявником судові витрати по справі відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. ст. 12,18,265,293,315,319 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановити факт, що посвідчення серії НОМЕР_1 видане 11 листопада 1998 року Управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Чорнухинської районної ради народних депутатів належить померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживав в с.Бондарі Лубенського району Полтавської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М.Глущенко