Справа № 367/4355/20
Провадження №2/367/1080/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

05 грудня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області в складі

судді Карабаза Н.Ф.,

за участі секретаря Шемігон В.А.,

заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно утримуваних коштів,

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області звернулась ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно утримуваних коштів. В позовній заяві зазначає, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був її сином. Вона, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті сина. 08.10.2018 року між відповідачем та її померлим сином - ОСОБА_3 було укладено попередній договір № 29 про зобов`язання сторін в майбутньому (не пізніше трьох місяців після здачі будинку в експлуатацію, при умові повного фінансового розрахунку) укласти та належним чином нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: однокімнатної квартири, будівельний АДРЕСА_1 . 08.10.2018 р. на виконання п. 5.1. попереднього договору, ОСОБА_3 передав відповідачеві в якості забезпечувальних коштів суму в розмірі 529869,60 грн. (п`ятсот двадцять дев`ять тисяч вісімсот шістдесят дев`ять гривень 60 копійок). Відповідно до п. 1.7. попереднього договору, будинок має бути споруджений та введений в експлуатацію до кінця 1 кварталу 2019 р., отже, кінцевий термін укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, згідно п. 1.1. попереднього договору, спливає 30.06.2019 р. Так як у зв`язку з передчасною смертю її сина ОСОБА_3 потреба у придбанні вищевказаного житла відпала, тому вона 20.05.2019 р. письмово повідомила відповідача про намір розірвати попередній договір та повернути забезпечувальні кошти в розмірі 529 869,60 грн., сплачені її сином 08.10.2018 р., і в строк до 10 червня 2019 р. просила повідомити про наміри щодо розірвання попереднього договору і повернення грошових коштів. Однак рекомендоване відправлення № 229, яким надсилалось повідомлення від 20.05.2019 р. відповідачеві, було повернуто їй у зв`язку з закінченням строку зберігання. На сьогоднішній день на її адресу (в попередньому договорі вказана адреса: АДРЕСА_2 ) на ім`я її сина жодного повідомлення від відповідача щодо наміру укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна не надходило. Враховуючи викладені обставини, вважає, що з 01.07.2019 р. попередній договір від 08.10.2018 р. № 29 втратив чинність, а тому подальше утримання відповідачем грошових коштів в сумі 529 869,60 грн. сплачених на виконання умов попереднього договору, є безпідставним. Так як вона прийняла спадщину після смерті свого сина ОСОБА_3 , то враховуючи норми статті 1218 Цивільного кодексу України, вважає, що має право вимоги за попереднім договором від 08.10.2018 р. № 29, укладеним між відповідачем та її померлим сином. Вона намагалась врегулювати спір в позасудовому порядку, однак заходи позасудового врегулювання (повідомлення від 20.05.2019 р.) не дали бажаного результату, тому змушена звернутись до суду з позовом про стягнення безпідставно утримуваних коштів. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь безпідставно утримувані кошти за попереднім договором 08.10.2018 р. № 29 в сумі: 529 869,60грн., 3% річних за час користування грошовими коштами без належних підстав в сумі: 16 200,11грн., інфляційні втрати за час користування грошовими коштами без належних підстав в сумі: 11 657,13грн.

В судове засідання позивач не з`явилась, представник позивача через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився. Заяву про слухання справи за його відсутності не надав, причини неявки суду не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що 08.10.2018 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено попередній договір № 29 про зобов`язання сторін в майбутньому (не пізніше трьох місяців після здачі будинку в експлуатацію, при умові повного фінансового розрахунку) укласти та належним чином нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: однокімнатної квартири, будівельний АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 1.7. попереднього договору, будинок має бути споруджений та введений в експлуатацію до кінця 1 кварталу 2019 р.

Відповідно до п. 6.4. попереднього договору, у випадку невиконання цього договору продавцем, а саме, безпідставна відмова від укладення основного договору. Продавець має повернути покупцю забезпечувальні кошти, отримані від покупця згідно пункту 5.1. цього договору, при цьому продавець сплачує штраф у розмірі 5% (п`ять відсотків) від суми забезпечувальних коштів. Після цього, всі зобов`язанні сторін за цим договором припиняються.

Згідно акту приймання-передачі кошів від 08.10.2018 року додатку 2 до попереднього договору № 29 від 08.10.2018 року, вбачається, що 08.10.2018 р. на виконання п. 5.1. попереднього договору, ОСОБА_3 передав ОСОБА_2 в якості забезпечувальних коштів суму в розмірі 529 869,60 грн. (П`ятсот двадцять дев`ять тисяч вісімсот шістдесят дев`ять гривень 60 копійок), ОСОБА_2 вказані кошти отримав, про що свідчить його підпис на акті.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що вбачається зі свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 .

Спадкоємицею спадкового майна після смерті ОСОБА_3 є його матір - ОСОБА_1 , яка частково вже оформила право власності на спадкове майно, що підтверджено матеріалами спадкової справи № 55/2019, індекс справи 02-14 заведеної державним нотаріусом Нововолинського міського нотаріального округу Ушаковою Юлією Андріївною.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 608 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Факт отримання ОСОБА_2 529 869,60 грн. (п`ятсот двадцять дев`ять тисяч вісімсот шістдесят дев`ять гривень 60 копійок), переданих ОСОБА_3 08.10.2018 року на виконання п. 5.1. попереднього договору від 08.10.2018 року, в якості забезпечувальних коштів підтверджується актом приймання-передачі кошів, який є додатком № 2 до Попереднього договору № 29 від 08.10.2018 р.

Згідно п. 5.2. попереднього договору № 29 від 08.10.2018р. зазначені у п. 5.1. цього договору забезпечувальні кошти не є завдатком, і на них не розповсюджуються норми цивільного законодавства України про завдаток.

Згідно п. 5.3. попереднього договору № 29 від 08.10.2018р. дані забезпечувальні кошти, при виконанні всіх умов цього договору та при майбутньому укладенні основного договору зараховуються до вартості нерухомого майна, яка відповідно буде зазначатися в основному договорі.

Будь-яких даних, які б свідчили про повне або часткове повернення відповідачем коштів ОСОБА_3 , матеріали справи не містять.

В матеріалах справи відсутні дані, про те, що попередній договір № 29 від 08.10.2018 року виконаний відповідачем.

Крім того, згідно п. 6.4. попередній договір № 29 від 08.10.2018 року у випадку невиконання цього договору продавцем, а саме, безпідставна відмова від укладення основного договору, продавець має повернути покупцю забезпечувальні кошти, отримані від покупця згідно пункту 5.1. цього договору, при цьому продавець сплачує штраф у розмірі 5% (п`ять відсотків) віл суми забезпечувальних коштів. Після цього, всі зобов`язанні сторін за цим договором припиняються.

Позивач зазначає, так як у зв`язку з передчасною смертю ОСОБА_3 потреба у придбанні вищевказаного житла відпала, тому вона як спадкоємиця звернулася до відповідача з повідомленням про намір розірвати попередній договір та повернути забезпечувальні кошти в розмірі 529 869,60 грн., сплачені її померлим сином ІНФОРМАЦІЯ_4 , і в строк до 10 червня 2019 р. просила повідомити про наміри щодо розірвання попереднього договору і повернення грошових коштів, про що свідчить повідомлення від 20.05.2019 року. Ні з ОСОБА_3 ні з нею, як спадкоємицею відповідач не укладав основний договір, тим самим має повернути забезпечувальні кошти, отримані від покупця.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві посилається на те що кошти, які отриманні відповідачем від покійного ОСОБА_3 є безпідставно набутими, а тому до відносин, які виникли між ними підлягає застосуванню ст. 1212 ЦПК України.

Згідно з статтею 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Згідно з ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

За ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збiльшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

За змістом ст.1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з того, що ст.1212 ЦК України застосовується лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч.1 ст.1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

Як зазначав Верховний Суд, норми ст.ст.1212, 1213 ЦК України застосовуються до позадоговірних зобов`язань. Відповідно, якщо суд встановлював наявність між сторонами договору, то визнавав застосування до таких відносин ст. 1212 неправильним (постанова від 14.10.2014 р. у справі №3-129гс14, постанова від 25.02.2015 р. у справі №3-11гс15, постанова від 02.02.2016 р. у справі №6-3090цс15 та ін.).

Водночас у постанові ВСУ від 02.02.2016 р. у справі №6-3090цс15 суд відзначив, що конструкція ст.1212 Цивільного кодексу України, як і загалом норм гл.83, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише у момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Узагальнюючи викладене, можна сказати, що норми ст.ст.1212, 1213 ЦК України, застосовуються у таких випадках: зобов`язання між сторонами виникло не на підставі договору; набуття або збереження майна є абсолютною безпідставним; безпідставне збагачення однієї особи через іншу не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту.

Проаналізувавши викладені норми чинного законодавства України та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, оскільки з матеріалів справи не вбачається наявності між сторонами будь-яких договірних правовідносин, що зумовлювали б перерахування позивачем відповідних коштів відповідачу.

Відповідно, набуття цих коштів відповідачем є абсолютно безпідставним як на час набуття, так і на моменту розгляду справи, враховуючи, що іншого стороною відповідача не доведено, а матеріали справи не підтверджують будь-якої підставності набуття відповідачем коштів позивача.

Відповідно до розрахунків, наданих позивачем, у зв`язку з безпідставним отримання коштів заборгованість відповідача становить: 529 869,60грн. безпідставно отримані кошти; 16 200,11грн. - 3% річних за час користування коштами без належних підстав та 11 657,13грн. інфляційні витрати за час користування грошовими коштами без належних підстав, що нараховані на підставі ст.ст. 536, 1048, ч.2 ст.625 ЦК України.

В даному випадку безпідставне збагачення відповідача за рахунок коштів позивача не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту, оскільки наявності договірних або деліктних відносин між сторонами судом не встановлено.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні визнання відповідачем позовних вимог, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст. 536, 625, 1048, 1212, 1214, 1218 ЦК України, ст. 12, 83, 89, 141, 247, 263-265, 268, 273, 281-282, 283-289,352 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно утримуваних коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 РНОКПП: НОМЕР_3 безпідставно утримувані кошти за попереднім договором 08.10.2018 р. № 29 в сумі: 529869,60 грн. (п`ятсот двадцять дев`ять тисяч вісімсот шістдесят дев`ять гривень 60 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 РНОКПП: НОМЕР_3 3% річних за час користування грошовими коштами без належних підстав в сумі 16 200,11 грн. (шістнадцять тисяч двісті гривень 11 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 РНОКПП: НОМЕР_3 інфляційні втрати за час користування грошовими коштами без належних підстав в сумі 11 657,13 грн. (одинадцять тисяч шістсот п`ятдесят сім гривень 13 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 РНОКПП: НОМЕР_3 судовий збір у розмірі 5577,28грн.

Заочне рішення може бути переглянуто Ірпінським міським судом Київської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Позивач має право оскаржити рішення до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Н.Ф. Карабаза