Дата документу 07.06.2023
Справа № 501/369/23
07 червня 2023 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:
головуючої судді - Петрюченко М.І.,
за участю секретаря судового засідання - Тейбаш Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за
відповідача: ОСОБА_2
предмет та підстави позову: про стягнення витрат на лікування та аліментів на утримання непрацездатного батька,
сторони в судове засідання не з`явились
І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача
ОСОБА_1 (надалі позивач) 23.01.2023 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (надалі відповідач), в якому просить;
- стягувати з ОСОБА_2 аліменти на непрацездатного батька на користь ОСОБА_1 в розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і довічно;
- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з його лікуванням в сумі 3510,63 грн.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він тривалий час не працює через тяжку хворобу, є інвалідом 1-Б групи з 01.02.2021 за загальним захворюванням. Єдине джерело доходу у вигляді пенсії та державної соціальної допомоги, як інваліда з 01 липня - 1854 грн., з 1 грудня - 1934 грн., щомісячно. Первинна інвалідність за загальним захворюванням йому встановлено 27.01.2020.
Від шлюбу у нього є донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач вказує, що він потребує сторонньої допомоги, оскільки йому вставлено наступні діагнози: прогресуюча мультифокальна лєйкоенцефалопотія у вигляді прогресуючого інтелектуально-мнестичного зниження, помірної, переважно сенсетивної, атаксії більше вираженої у лівій нозі та правій руці з порушенням функції ходьби та самообслуговування, окоруховими порушеннями, залишки явища перенесеного ВІЛ, асоційованого енцефаліту, тому страждає на інфекційні захворювання загального характеру (ВІЛ-інфекція IV клінічної стадії, туберкульоз лімфатичних вузлів); хронічні захворювання: ЦМВ інфекція, токсоплазмоз, токсичний гепатит «В», холецистит, панкреатит, тому на систематичне стаціонарне та амбулаторне лікування потребує додаткових витрат. Лікування, яке призначається лікарями, вимагає значних витрат.
Витрати на лікування позивача за період з 2021 по 2023 роки склали загальну суму 3510,63 грн., що підтверджується фіскальними чеками фармацевтичних закладів за період 13.10.2021 по 06.01.2023.
Лікарями (інфекціоніст та невропатолог) призначено препарати, що пригнічують ВІЛ: долутегравір (7500,00 грн.), ламівудін (204,00 грн.), тенофовір (1950 грн.), що надаються за рахунок державних соціальних програм; а також за власні кошти - постійне лікування препаратами APT; 2 рази на рік судинна терапія та масаж 1500 грн. Для лікування ускладнень після інфекцій: бисептол, флуконазол (48,00 грн.), тівартін (158грн.), вітаміни В1,В12, С, преднізолон (115,00 грн.), феосертилакт, маннит, тіотріозолін (199 грн.), тиосульфат натрия, гепаплюс, токсїклін, парангін тощо, а також шприци, голки та інфузійні системі (300 грн. щомісячно).
Розміру державної соціальної допомоги 1854 грн. на місяць позивачу не вистачає для щомісячного повноцінного та життєво-необхідного медикаментозного та фізіотерапевтичного лікування, лабораторних та МРТ обстежень, придбання харчування та сплати комунальних послуг, на що необхідно 6 000,00 грн., тому він вважає справедливим розміром аліментів суму 1 500,00 грн.
Відповідач досягла повноліття та є працездатною особою, має можливість надавати матеріальну допомогу та сплатити всі витрати, понесені позивачем на лікування. Однак, донька з позивачем не спілкується, уникає зустрічей та матеріально не допомагає, що змусило його звернутись до суду з зазначеним позовом.
Відповідач відзиву на позов не надала.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення.
Відповідач до суду не з`явилася, про слухання справи повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомила.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 23.01.2023 справа розподілена для розгляду судді Петрюченко М.І. (а.с.16).
Ухвалою суду від 02.02.2023 відкрито провадження у справі (а.с.20-21).
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку проведенням судового засідання без виклику сторін, наявними матеріалами справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що позивач є інвалідом 1-Б групи з 01.02.2021 за загальним захворюванням. Первинна інвалідність за загальним захворюванням встановлено 27.01.2020 (а.с.3 зв).
Згідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААЮ №443932 ОСОБА_1 повторно встановлено І-Б групу інвалідності за загальним захворбванням, інвалідність встановлена на строк до 01 квітня 2023 року, дата чергового переогляду 12.03.2023 (а.с.3).
Матеріалами справи доведено спорідненість сторін, як батька та доньки.
Від шлюбу у нього є донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 13.12.2022 (а.с.5).
З довідки до акту огляду МСЕК, виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 , від 16.02.2021, 30.05.2017, 24.10.2019 вказано, що ОСОБА_1 потребує сторонньої допомоги, йому вставлено наступні діагнози: прогресуюча мультифокальна лєйкоенцефалопотія у вигляді прогресуючого інтелектуально-мнестичного зниження, помірної, переважно сенсетивної, атаксії більше вираженої у лівій нозі та правій руці з порушенням функції ходьби та самообслуговування, окоруховими порушеннями, залишки явища перенесеного ВІЛ, асоційованого енцефаліту, тому страждаю на інфекційні захворювання загального характеру (ВІЛ-інфекція IV клінічної стадії, туберкульоз лімфатичних вузлів); хронічні захворювання: ЦМВ інфекція, токсоплазмоз, токсичний гепатит «В», холецистит, панкреатит, тому на систематичне стаціонарне та амбулаторне лікування потребую додаткових витрат, до того ж лікування, яке призначається лікарями, вимагає значних витрат (а.с.3, 6-9).
Витрати на лікування позивача за період з 2021 по 2023 роки склали загальну суму 3510,63 грн., що підтверджується фіскальними чеками фармацевтичних закладів за період 13.10.2021 по 06.01.2023 (а.с.10-13).
Лікарями (інфекціоніст та невропатолог) позивачу призначено препарати, що пригнічують ВІЛ: долутегравір (7500,00 грн.), ламівудін (204,00 грн.), тенофовір (1950 грн.), що надаються за рахунок державних соціальних програм; а також за власні кошти - постійне лікування препаратами APT; 2 рази на рік судинна терапія та масаж 1500 грн. Для лікування ускладнень після інфекцій: бисептол, флуконазол (48,00 грн.), тівартін (158грн.), вітаміни В1,В12, С, преднізолон (115,00 грн.), феосертилакт, маннит, тіотріозолін (199 грн.), тиосульфат натрия, гепаплюс, токсїклін, парангін тощо, а також шприци, голки та інфузійні системі (300 грн. щомісячно)
З довідки про доходи від 09.09.2022 вбачається, що розмір пенсії ОСОБА_1 за період з квітня 2021 року по вересень 2021 року складає 2100,00 грн. (а.с.4).
V. Оцінка Суду.
Стаття 51 Конституції України встановлює, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.
Відповідно до частини першої, третьої статті 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування.
Відповідно до статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі.
Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.
При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено частиною першою статті 204 СК України.
Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.
Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин.
Позивач обґрунтовував позовні вимоги посиланням на те, що він є інвалідом І-Б групи, отримує пенсію по інвалідності, якої не вистачає на його життя у зв`язку з тим, що вимушений витрачати частину пенсії на ліки, сплачувати комунальні послуги, купувати продукти харчування, інших доходів не має, а тому зважаючи на скрутне матеріальне становище він потребує матеріальної допомоги, яку має можливість надавати йому повнолітня донька.
Згідно Закону України "Про прожитковий мінімум", прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" встановлено прожитковий мінімум для осіб , які втратили працездатність у розмірі - 2093,00 грн.
Із наданої позивачем довідки про доходи, вбачається, що розмір його пенсії є нижче прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (а.с.4).
Разом з тим, судом також встановлено, що згідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААЮ №443932 ОСОБА_1 повторно встановлено І-Б групу інвалідності за загальним захворюванням, інвалідність встановлена на строк до 01 квітня 2023 року, дата чергового переогляду 12.03.2023 (а.с.3).
Враховуючи те, що позивач є особою з інвалідністю 1-Б групи, інвалідність встановлена не безстроково, а строком до 01.04.2023, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині стягнення зОСОБА_2 аліментів на непрацездатного батька на користь ОСОБА_1 в розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову з 23.01.2023 і до 01.04.2023.
В задоволенні вимоги про стягнення аліментів довічно слід відмовити.
Щодо вимоги про стягнення додаткових витра на утримання батька, суд керується наступним.
Згідно ст.203 Сімейного Кодексу України, крім сплати аліментів діти зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю, немічністю.
Суд в кожному конкретному випадку визначає наявність вказаних вище обставин.
З копії довідки до акту огляду МСЕК, копій виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 , від 16.02.2021, 30.05.2017, 24.10.2019 ОСОБА_1 потребує сторонньої допомоги, йому вставлено наступні діагнози: прогресуюча мультифокальна лєйкоенцефалопотія у вигляді прогресуючого інтелектуально-мнестичного зниження, помірної, переважно сенсетивної, атаксії більше вираженої у лівій нозі та правій руці з порушенням функції ходьби та самообслуговування, окоруховими порушеннями, залишки явища перенесеного ВІЛ, асоційованого енцефаліту, страждає на інфекційні захворювання загального характеру (ВІЛ-інфекція IV клінічної стадії, туберкульоз лімфатичних вузлів); хронічні захворювання: ЦМВ інфекція, токсоплазмоз, токсичний гепатит «В», холецистит, панкреатит (а.с.3, 6-9).
Лікарями (інфекціоніст та невропатолог) позивачу призначено препарати, що пригнічують ВІЛ: долутегравір (7500,00 грн.), ламівудін (204,00 грн.), тенофовір (1950 грн.), що надаються за рахунок державних соціальних програм; а також за власні кошти - постійне лікування препаратами APT; 2 рази на рік судинна терапія та масаж 1500 грн. Для лікування ускладнень після інфекцій: бисептол, флуконазол (48,00 грн.), тівартін (158грн.), вітаміни В1,В12, С, преднізолон (115,00 грн.), феосертилакт, маннит, тіотріозолін (199 грн.), тиосульфат натрия, гепаплюс, токсїклін, парангін тощо, а також шприци, голки та інфузійні системі (300 грн. щомісячно)
Витрати на лікування позивача за період з 2021 по 2023 роки склали загальну суму 3510,63 грн., що підтверджується фіскальними чеками фармацевтичних закладів за період 13.10.2021 по 06.01.2023 (а.с.10-13), розмір яких підлягає стягненню з відповідача.
На підставі викладеного, суд доходить до висновку про часткове задоволення позову.
VI. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.
Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст.5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача.
З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 258-259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 80, 84, 91, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, Суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на лікування та аліментів на утримання непрацездатного батька - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти у розмірі 1 500,00 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 23.01.2023 і до 01.04.2023.
Стягнути з з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати, пов`язані з його лікуванням в сумі 3 510,63 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 07.06.2023.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко