Провадження № 2-о/202/167/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Різниченко Я.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Амур-Нижньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

14 червня 2023 року заявник звернулася до суду з заявою, в якій зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , тобто на тимчасово окупованій території України.

Видане на тимчасово окупованій території свідоцтво про смерть ОСОБА_2 від 18.01.2023 року є недійсним.

Оскільки документи, які дозволяють зареєструвати смерть матері згідно з вимогами національного законодавства, відсутні, заявник у своїй заяві просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в місті Луганську Луганської області ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2023 року у справі було відкрито провадження.

В судове засідання заявник не з`явилася, надала заяву, в якій просила проводити розгляд справи в її відсутність.

Заінтересована особа - Амур-Нижньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), явку свого представника в судове засідання не забезпечив, повідомлений про розгляд заяви.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав:

Судом установлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується наданою заявником копією свідоцтва про народження.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Особливості провадження у справах про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначені статтею 317 ЦПК України, згідно з якою заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.

Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2007 року № 1064.

Правилами реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року (з наступними змінами), визначено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків

Отже, оскільки свідоцтво про смерть ОСОБА_2 видане установою на тимчасово окупованій території, цей документ є недійсним і не створює жодних правових наслідків.

У той же час на підтвердження факту смерті ОСОБА_2 заявник надала до суду копію лікарського свідоцтва про смерть № 87 від 16.01.2023 року, в якій зазначено дату смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Також заявником було надано фотографію місця поховання ОСОБА_2 .

Суд вважає, що матеріалами справи доведено факт смерті ОСОБА_2 у місті Луганську Луганської області ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки це підтверджується наданими заявником копією довідки про причину смерті, фотографією місця поховання.

Підстав не довіряти твердженням, викладеним у заяві, в суду немає.

Тому, приймаючи до уваги, що заявник в інший спосіб позбавлений можливості отримати документ, що посвідчує смерть матері, суд вважає можливим задовольнити заяву та встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в місті місті Луганськ Луганської області ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 317, 319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в місті Луганську Луганської області ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо або через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Ю. Марченко