ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/7163/23
провадження № 2/753/4585/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2023 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Каліушко Ф.А., розглянувши матеріали позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УЛЬТРА АЛЬЯНС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УЛЬТРА АЛЬЯНС» (далі по тексту - позивач, ПАТ «СК «УЛЬТРА АЛЬЯНС») звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з цивільним позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_1 ) про відшкодування шкоди.

При цьому, звертаючись з даним позовом до суду, позивач посилається на вимоги ч. 6 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), а саме, що позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися за місцем заподіяння шкоди.

Так, відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За нормою статті 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992.

Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998, «Круз проти Польщі» від 19.06.2001, «Мельник проти України» від 28.03.2006.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований ЦПК України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Водночас, згідно з частиною першою статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

А згідно з ч. 6 ст. 28 ЦПК України, на яку посилається позивач при визначенні підсудності саме Дарницькому районному суду м. Києва, позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

При цьому, зі змісту позовної заяви вбачається, що 14.04.2021 між ПАТ «СК «УЛЬТРА АЛЬЯНС» та Приватним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за №653/4/16-21, об`єктом страхування якого є транспортний засіб марки «SKODA», державний номерний знак НОМЕР_1 .

30.08.2021 о 14:15 год. по Бориспільському шосе (в районі Площі Харківської) в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю застрахованого позивачем транспортного засобу марки «SKODA», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 та який на праві власності належить ПрАТ «АК «Київводоканал», та транспортного засобу марки «SKODA», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 - відповідач. Вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, що підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 27.09.2021.

На виконання умов договору добровільного страхування, позивачем виплачено страхувальнику суму страхового відшкодування у розмірі 138 066,97 грн. та за вирахуванням частки відповідальності ТДВ «Страхова компанія «Оберіг», у якій була застрахована відповідальність відповідача та яка становить 78 534,76 грн., просить стягнути з останнього різницю між сумами страхового відшкодування у розмірі 59 532,21 грн., тобто спір у даній справі стосується стягнення виплаченої страховиком та не сплаченої відповідачем частини суми страхового відшкодування.

Відповідач - ОСОБА_1 , у свою чергу, не є заподіювачем шкоди страховику, а має законодавчий обов`язок по відшкодуванню здійсненої виплати суми страхового відшкодування.

Не дивлячись на те, що позивач іменує позовну заяву щодо вимог до ОСОБА_1 «про відшкодування шкоди», це не змінює правовідносин, які в даному випадку виникають між страховиком (позивачем) та відповідачем з приводу стягнення здійсненої виплати суми страхового відшкодування.

Такі правовідносини стосуються не відшкодування шкоди, оскільки відповідач цієї шкоди страховику не заподіював, а стосуються стягнення з винуватця суми страхового відшкодування, яка була виплачена страхувальнику, що також підтверджується і самим змістом позовних вимог.

Тобто, оскільки завдана ПАТ «СК «УЛЬТРА АЛЬЯНС» шкода була спричинена не діями та не з вини відповідача - ОСОБА_1 , а позовні вимоги до останнього стосуються стягнення страхового відшкодування, а не до особи, яка була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення та завдала матеріальної шкоди, суддя приходить до висновку, що в даному випадку для визначення підсудності має застосовуватися положення ч. 1 ст. 27 ЦПК України.

Таким чином, на виниклий спір не розповсюджуються положення ч. 6 ст. 28 ЦПК України щодо альтернативної підсудності, адже в даному випадку вирішенню підлягають вимоги не про відшкодування шкоди завданої в результаті ДТП з винної особи, а стягнення виплаченої суми страхового відшкодування з заподіювача шкоди.

При цьому, на виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддею здійснено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача у даній справі - ОСОБА_1 , за яким надано відповідь, з якої вбачається, що зареєстроване місце проживання відповідача є АДРЕСА_1 , що не відноситься до територіальної юрисдикції Дарницького району м. Києва.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України.

За змістом вимог ст. 378 ЦПК України прийняте судом рішення з порушенням правил територіальної підсудності є підставою для його скасування судом апеляційної інстанції з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Враховуючи викладені обставини та зазначені норми процесуального закону, суддя приходить до висновку про те, що позовна заява не підсудна Дарницькому районному суду м. Києва і відноситься до територіальної юрисдикції Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, а тому справа має бути передана на розгляд цього суду за загальними правилами підсудності, передбаченими ч. 1 ст. 27 ЦПК України за місцезнаходженням відповідача - ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись стст. 27, 31, 32 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УЛЬТРА АЛЬЯНС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - передати на розгляд за підсудністю до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.