Справа №478/1408/23 пров. №2/478/301/2023
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2023 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі : головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Поліщук С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт. Казанка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В с т а н о в и в:

15 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачем по справі ОСОБА_2 , зареєстрований 07 червня 2008 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис за №203.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07 червня 2008 року він разом із відповідачем зареєстрували шлюб у Першому відділі реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис за №203. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У них з відповідачем не склалося спільне сімейне життя, через відсутність взаєморозуміння, наявності різних поглядів на життя, вони втратили почуття любові, у зв`язку з чим припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. За таких обставин, вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім`ї є неможливим, а тому змушений звернутись до суду із даним позовом, просив ухвалити рішення про розірвання шлюбу та визначити місце проживання дітей з ним.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи в його відсутності, заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи в її відсутність, позовні вимоги визнала, не заперечує проти розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітніх дітей з позивачем.

Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд приходить такого висновку.

Частиною 1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст.112 СК України.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

В силу ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Матеріали справи вказують на те, що у зв`язку з погіршенням взаємовідносин, подружжя припинили спільне проживання, жоден з них не вживав заходів щодо примирення, тому наполягання сторін на розірванні шлюбу базуються на неможливості подальшого спільного життя і збереження сім`ї.

За таких обставин у суду склалася достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст.112 СК України є підставою для задоволення позову ОСОБА_1 .

Щодо вирішення питання про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, суд вважає за необхідне зазначити наступне, що під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини, участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (судом обов`язково враховується стан здоров`я як батьків, так і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло.

За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами.

Відповідачем ОСОБА_2 не подано до суду заперечень щодо проживання спільних дітей разом із позивачем, тобто батьком.

Отже, до часу виникнення спору щодо місця проживання неповнолітніх дітей, діти після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачем.

У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1073 грн 60 коп.

Керуючись ст.ст.12, 13, 259, 264, 265, 268, 279 ЦПК України, суд

У х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити повністю.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 07 червня 2008 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №203, розірвати.

Відповідач ОСОБА_2 , яка змінила прізвище під час державної реєстрації шлюбу, надалі вона іменується шлюбним прізвищем « ОСОБА_6 ».

Після розірвання шлюбу неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1073 грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Новобузького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Повний текст рішення складено 12.12.2023 року.

Суддя І.П. Сябренко