Справа № 720/1511/19
Провадження № 2/720/709/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді Оленчука І.В.,

секретаря Лупу Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Новоселиця Чернівецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Ватаманюк Юрій Миколайович до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди до відповідача - ОСОБА_2 в якій просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 178 042 гривень (пошкодження автомобіля), 3220 гривень (сума на проведення експертизи автомобіля) та моральну шкоду в сумі 20 000 гривень, а також стягнути з відповідача на користь позивача всі судові витрати та витрати на правничу допомогу та представництво.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував наступним, 11 листопада 2022 року, приблизно о 19 годині 35 хвилин ОСОБА_2 , залишив тварину, а саме коня без нагляду, в результаті чого кінь вибіг на автомобільну дорогу сполучення с.Рідківці-с.Магала Чернівецького району Чернівецької області, внаслідок чого водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Фіат Добло», державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив наїзд на коня, в результаті чого транспортний засіб, який належить позивачу на праві власності, отримав механічні пошкодження.

Вказує, що відносно ОСОБА_2 був складений протокол «Про адміністративне правопорушення» за ст.124 КУпАП.

Так, 12 грудня 2022 року постановою Новоселицького районного суду Чернівецької області ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на суму 850 гривень.

Вказане судове рішення набрало законної сили 22.12.2022 року.

Згідно висновку експерта №212 від 18.11.2022 року, вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу марки «Фіат Добло», реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок пошкодження у ДТП, на день проведення огляду визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ, тобто: 178 402,00 гривень.

Крім матеріальної шкоди, йому спричинена і моральна шкода.

В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Фіат Добло», державний номерний знак НОМЕР_1 , через що він втратив товарний вигляд. Автомобіль не підлягає ремонту: погіршився його товарний вигляд, знизились міцність та довговічність окремих елементів складових частин, захисних властивостей, тощо.

Під час ДТП в салоні автомобіля перебували дружина та неповнолітня дитина ОСОБА_3 , 2014 року народження.

Побачивши значно пошкоджений автомобіль після ДТП, ОСОБА_1 сильно був засмучений, довгий час не міг заспокоїтись, як наслідок тривалий час був порушений його сон.

Цілком очевидно, що ОСОБА_2 своїми протиправними діями створив для нього та його сім`ї додаткові труднощі в побуті. Він не може до теперішнього часу використовувати автомобіль за призначенням.

По вині ОСОБА_2 , який відмовляються добровільно відшкодувати завдані збитки, у нього і його сім`ї виникли істотні вимушені зміни в житті, порушились нормальні життєві зв`язки.

Він пережив психологічний стрес і в подальшому значних душевних і психічних страждань. З ним в салоні автомобіля перебував неповнолітній син, за якого він теж переживав. Він був дуже наляканий подіями ДТП, плакав, тривалий час у нього був порушений сон, психічний та душевний стан.

Враховуючи характер та глибину спричинених по вині ОСОБА_2 йому та його сім`ї душевних та психічних страждань внаслідок скоєної ДТП, істотність вимушених змін й його житті не відшкодування завданих збитків, відсутність можливості використовувати власний автомобіль, відвідування відповідних спеціалістів, психічний та душевний стрес неповнолітнього сина, приймаючи до уваги, що Відповідач значно пошкодив належне йому майно, яке не підлягає відновленню, завдану моральну шкоду оцінює на суму 20 000 гривень (двадцять тисяч гривень).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Ватаманюк Ю.М. не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи від представника позивача адвоката Ватаманюка Ю.М. надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити в повному об`ємі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надано, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

На підтвердження позивача позовних вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 11 листопада 2022 року, надано наступні докази:

Копію постанови Новоселицького районного суду Чернівецької області від 12 грудня 2022 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на суму 850 гривень. Зі змісту постанови вбачається, що 11 листопада 2022 року, приблизно о 19 годині 35 хвилин ОСОБА_2 , залишив тварину, а саме коня без нагляду, в результаті чого кінь вибіг на автомобільну дорогу сполучення с.Рідківці-с.Магала Чернівецького району Чернівецької області, внаслідок чого водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Фіат Добло», державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив наїзд на коня, в результаті чого транспортний засіб, який належить Позивачу на праві власності, отримав механічні пошкодження.

Копію висновку експерта №212 від 18.11.2022 року, згідно якого вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу марки «Фіат Добло», реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок пошкодження у ДТП, на день проведення огляду визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ, тобто: 178 402,00 гривень.

Фактичні обставини, встановлені судом при розгляді справи та зміст спірних правовідносин.

11 листопада 2022 року, приблизно о 19 годині 35 хвилин ОСОБА_2 , залишив тварину, а саме коня без нагляду, в результаті чого кінь вибіг на автомобільну дорогу сполучення с.Рідківці-с.Магала Чернівецького району Чернівецької області, внаслідок чого водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Фіат Добло», державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив наїзд на коня, в результаті чого транспортний засіб, який належить Позивачу на праві власності, отримав механічні пошкодження.

Новоселицьким районним судом Чернівецької області ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на суму 850 гривень.

Згідно висновку експерта №212 від 18.11.2022 року, вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу марки «Фіат Добло», реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок пошкодження у ДТП, на день проведення огляду визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ, тобто: 178 402,00 гривень.

При вирішенні позовних вимог позивача ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, суд виходить з наступних вимог закону.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а тому збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність провадить, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка провадить діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У відповідності до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму ВССУ, відповідно до частини першої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням), а також при мимовільному проявленні шкідливих властивостей об`єктів, що використовуються в цій діяльності (наприклад, у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). В інших випадках шкода відшкодовується на загальних підставах, передбачених статтею 1166 ЦК України, особою, яка її завдала (наприклад, коли пасажир, відчиняючи двері автомобіля, що не рухався, спричинив тілесні ушкодження особі, яка проходила поруч).

Пунктом 6 Постанови Пленуму ВССУ передбачено, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановленні рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що вартість матеріального збитку завданого позивачу ОСОБА_1 внаслідок пошкодження транспортного засобу марки «Фіат Добло», реєстраційний номер НОМЕР_2 у дорожньо-транспортній пригоді становить 178 402,00 гривень. Експерту оцінку шкоди здійснено експертом СП «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» Родич Ю.П., який має право на проведення даного виду експертизи та повідомлений про кримінальну відповідальність за ст.384, 385 КК України.

Відповідно до ч.1-7 ст.102 ЦПК України Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. Суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вказані норми закону, кожна сторона обирає свій спосіб захисту, та повинна довести обставини, які мають значення для справи, на підставі належних та допустимих доказів. Суд при винесенні рішення бере до уваги кожен доказ окремо, та оцінює їх в сукупності з іншими доказами.

В силу ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, наданий позивачем висновок експерта є належним та допустимим доказом, та таким, що підтверджує заявлені вимоги. Доказів, що підтверджують неналежність та необґрунтованість викладеним висновкам та встановленої шкоди транспортного засобу марки «Фіат Добло», реєстраційний номер НОМЕР_2 у висовку експерта №212 за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 18.11.2022 року, відповідачами не надано. Клопотань про призначення судової автотоварознавчої експертизи, для визначення матеріального збитку транспортного засобу марки «Фіат Добло», реєстраційний номер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, до суду не надходило.

Що стосується стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 20 000,00 гривень, судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

Визначаючи розмір спричиненої позивачу моральної шкоди, суд враховує, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, позивачу ОСОБА_1 було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, які він зазнав внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в понесенні незапланованих матеріальних витрат, що завдавало йому незручності у побуті, призвело до додаткових емоційних навантажень та необхідності витрачати додатковий час та зусиль з метою відновлення порушених прав, організації свого життя, у зв`язку з чим був порушений нормальний порядок та спосіб його життя.

Таким чином, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди відповідно до ст.23 ЦК України та п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", суд вважає, що на відшкодування спричиненої моральної шкоди з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути завдану моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1-4 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Позивачем ОСОБА_1 при подачі позову до суду визначено попередній орієнтовний розрахунок судових витрат в сумі 4000,00 грн. та додаток до договору про надання правової допомоги та представництво між адвокатом Ватаманюком Ю.М. та позивачем ОСОБА_1 .

На підтвердження понесених позивачем судових витрат за надання правничої допомоги, позивачем надано акт виконаних робіт та детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та додаток до угоди.

Таким чином, визначаючи розмір до стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 , суд враховує, категорію складності справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), пропорційність задоволених вимог і в такому випадку вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 , витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн.

Згідно ч.1, п.3, ч.2 ч.10 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Суд також враховує роз`яснення, які містяться у п.36 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», про те, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір.

У зв`язку з викладеним, суд стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 2016,22грн.

Відповідно до вимог ст. ст. 1186,1187 ЦК України, ст. ст. 22.1, 22, 27, 35.1, 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст. ст. 273, 280-283, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Винести заочне рішення.

Позов ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Ватаманюк Юрій Миколайович до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріальну шкоду в сумі 178 042 (сто тисяч сімдесят вісім тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 моральну шкоду в сумі 10 000 (двадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 суму судового збору в сумі 2016 (дві тисячі шістнадцять) грн. 22 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Дане заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І.В. Оленчук