КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 22-ц/824/3816/2023 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Яворського М.А. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на додаткове рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2022 року у справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року Житлово-будівельний кооператив «Академічний-12» звернувся до суду першої інстанції із позовом до ОСОБА_1 , відповідно до якого просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» заборгованість за період з 01 червня 2018 року по 31 липня 2020 року за житлово-комунальні послуги у розмірі 4 055,53 грн, витрати від інфляції у розмірі 94,58 грн, а також три відсотки річних у розмірі 90,96 грн, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн, а також судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 20 травня 2021 року позовні вимоги Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» задоволено частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 613 грн, інфляційні втрати - 14,30 грн, три відсотки річних - 13,75 грн, а також судовий збір 317,72 грн.

Додатковим рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 02 червня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» витрати на професійну правову допомогу у розмірі 900 грн. Стягнуто з Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу у розмірі 4 080 грн.

В подальшому, Житлово-будівельний кооператив «Академічний-12» звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 травня 2021 року за нововиявленими обставинами.

В ході розгляду вказаної заяви було винесено ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 06 вересня 2022 року про закриття провадження у справі в частині вимог про стягнення суми боргу у розмірі 4 055,53 грн у зв`язку із тим, що відповідач частково задовольнили позовні вимоги позивача та оплатила суму боргу, а позивач, в свою чергу, подав заяву про відмову від позовних вимог в частині стягнення суми боргу у розмірі 4 055,53 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 06 вересня 2022 року заяву Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» про перегляд рішення суду від 20 травня 2021 року за нововиявленими обставини задоволено. Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 травня 2021 року скасовано повністю та ухвалено нове. Позовні вимоги Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» інфляційні втрати - 94,58 грн, три відсотки річних - 90,96 грн, содові витрати - 5 755 грн.

Крім того, Житлово-будівельний кооператив «Академічний-12» звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд додаткового рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 02 червня 2021 року за нововиявленими обставинами.

За результатом розгляду вказаної вище заяви, додатковим рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2022 року заяву Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» про перегляд додаткового рішення суду від 02 червня 2021 року за нововиявленими обставини задоволено. Додаткове рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 02 червня 2021 року скасовано повністю та ухвалено нове. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» витрати на професійну правову допомогу у розмірі 6 250 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, яку мотивовано тим, що в даному випадку нововиявленою обставиною є саме факт скасування рішення Господарського суду міста Києва від 24 листопада 2020 року у справі №910/12946/20, а не рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 06 вересня 2022 року про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, як про це зазначає позивач. Враховуючи зазначені обставини, представник апелянта вважає, що заява позивача від 07 жовтня 2022 року про перегляд додаткового рішення від 02 червня 2021 року за нововиявленими обставинами подана з пропуском строків, визначених ст.424 ЦПК України.

Крім того, апелянт звертає увагу, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 06 вересня 2022 року вже було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, зокрема, було стягнуто 500 грн витрат на адвоката з відповідача на користь позивача.

Доводами апеляційної скарги також є те, що матеріали справи не містять доказів сплати позивачем 6 000 грн як витрат на правову допомогу, а містять лише докази на оплату послуг адвоката розміром 500 грн. Представник апелянта звертає також увагу, що розмір гонорару, визначений позивачем та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, а витрачений адвокатом час на представництво та підготовку відзиву є неспівмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Враховуючи вищевикладене, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просив скасувати додаткове рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2022 року та ухвалити по справі нове судове рішення, а також покласти судові витрати ОСОБА_1 , пов`язані із розглядом апеляційної скарги, на позивача.

13 березня 2023 року представник Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» - Золотопуп С.В. подав відзив на апеляційну скаргу, який мотивовано тим, що оскільки рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 травня 2021 року, яке було підставою ухвалення додаткового рішення від 02 червня 2021 року, було скасовано рішенням від 06 вересня 2021 року, тому на підставі п.3 ч.2 ст.423 ЦПК України підлягає перегляду додаткове рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 02 червня 2021 року за нововиявленими обставинами.

Представник Золотопуп С.В. вважає, що оскільки додаткове рішення суду першої інстанції від 02 червня 2021 року не було обґрунтовано судовими рішеннями у господарській справі №910/12946/20, тому судові рішення у вказаній господарській справі не мають самостійного значення для перегляду додаткового рішення від 02 червня 2021 року за нововиявленими обставинами, а тому й відсутні підстави вважати, що було пропущено строк подачі позивачем заяви про перегляд додаткового рішення суду від 02 червня 2021 року за нововиявленими обставинами.

Враховуючи вищезазначене, представник Золотопуп С.В. вважає, що оскаржуване відповідачем додаткове рішення є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

У подану відзиві представник позивача також зазначає, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які очікує понести позивач по справі становить 2 000 грн й докази цих витрат будуть подані до суду до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону виходячи з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 19 червня 2020 року між Житлово-будівельним кооперативом «Академічний-12» та Адвокатським бюро «Тарас Кулачко та Партнери» укладено Договір про надання правничої допомоги № 19/06/2020-3, згідно умов якого Бюро зобов`язалось надавати кооперативу правничу допомогу стосовно складання та підготовки до подачі Дніпровського районного суду м. Києва позовної заяви до ОСОБА_1 про стягнення на користь кооперативу заборгованості за житлово-комунальні послуги, втрат від інфляції і 3 % річних, представлення клієнта у судах усіх інстанцій, в тому числі в Дніпровському районному суді м. Києва, в Київському апеляційному суді, в Касаційному цивільному суді у складі Верховного Суду у цивільній справі за цим позовом, та щодо представництва клієнта в органах і перед особами, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (а.с.77, т.1).

Клієнт та Бюро погодили, що правничу допомогу буде надавати адвокат Кулачко Тарас Миколайович та адвокат Золотопуп Сергій Васильович (п.1.2. вказаного вище договору).

Відповідно до розділу 3 Договору про надання правничої допомоги № 19/06/2020-3, сторони погодили, що вартість послуг складає 1 000 грн за одну годину надання послуг. Остаточна сума вартості наданих послуг в рамках даного Договору послуг узгоджується сторонами у відповідному акті приймання-передачі наданих послуг з зазначенням деталізованого розрахунку погодинної вартості послуг за загальної кількості годин обслуговування. Клієнт зобов`язується оплатити послуги протягом 3 календарних днів з моменту підписання сторонами відповідного акту приймання-передачі послуг у безготівковій формі, якщо інше не встановлено таким актом.

Представник позивача, який приймав участь у справі - Золотопуп С.В. є адвокатом, що діє на підставі ордеру ВІ № 1013401 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2653 від 26 березня 2019 року) (а.с.78-79, т.1).

Попередній (орієнтовний) розрахунок витрат які позивач понесе у справі № 755/12944/20 подано в позовній заяві, та містить: витрати на професійну правничу допомогу згідно укладеного договору в розмірі 3 000 грн та може бути збільшений відповідно до умов договору у разі необхідності отримання позивачем професійної правничої допомоги у зв`язку із розглядом справи із розрахунку по 1 000 грн за кожну годину надання послуг (а.с.3, т.1).

Крім того, 03 листопада 2020 року Житлово-будівельним кооперативом «Академічний-12» та Адвокатським бюро «Тарас Кулачко та Партнери» підписано Акт приймання-передачі наданих послуг, згідно якого сторони погодили, що зазначені нижче в акті послуги надано якісно і в повному обсязі, а саме: складання та підготовка до подачі до Дніпровського районного суду м. Києва позовної заяви до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, втрат від інфляції і 3 % річних - 3 години, вартість - 3 000 грн.; складання та подача до Дніпровського районного суду м. Києва відповіді на відзив ОСОБА_1 , з направленням її копій і доданих документів відповідачу - 3 години, вартість - 3 000 грн. За надані послуги клієнт зобов`язаний сплатити бюро 6 000 грн. Допускається відстрочення оплати не більше тижня з моменту набрання законної сили судовим рішенням, яким завершено розгляд справи, незалежно від результату розгляду справи судом. Даний Акт є невід`ємною частиною Договору про надання правничої допомоги № 19/06/2020-3 від 19 червня 2020 року (а.с.157, т.1).

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, разом із заявою про перегляд рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 травня 2021 року за нововиявленими обставинами позивачем було надано підписаний 25 червня 2021 року Житлово-будівельним кооперативом «Академічний-12» та Адвокатським бюро «Тарас Кулачко та Партнери» Акт приймання-передачі наданих послуг, згідно якого сторони погодили, що зазначені нижче в акті послуги надано якісно і в повному обсязі, а саме: складання заяви Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 травня 2021 року - 30 хвилин, 500 грн; складання заяви Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» про перегляд за нововиявленими обставинами додаткового рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 02 червня 2021 року - 15 хвилин, 250 грн. За надані послуги клієнт зобов`язаний сплатити бюро 750 грн. Даний Акт є невід`ємною частиною Договору про надання правничої допомоги № 19/06/2020-3 від 19 червня 2020 року (а.с.29, т.2).

Також в матеріалах справи міститься платіжне доручення №568 від 04 жовтня 2021 року, відповідно до якого Житлово-будівельний кооператив «Академічний-12» сплатило 500 грн на рахунок Адвокатського бюро «Тарас Кулачко та Партнери» як часткову оплату послуг згідно договору про надання правничої допомоги №19/06/2020-3 від 19 червня 2020 року та Акту приймання-передачі від 25 червня 2021 року (а.с.103, т.2).

Крім того, представником позивача також було надано виписку з рахунку Адвокатського бюро «Тарас Кулачко та Партнери» в АТ КБ «Приватбанк» згідно до якої вбачається, що позивач сплатив на користь адвокатського бюро 500 грн - 04 жовтня 2021 року, 1 000 грн - 03 серпня 2020 року, 1 000 грн - 15 липня 2020 року, 1 000 грн - 24 червня 2020 року. Вказані платежі були здійснені як оплата послуг за договором №19/06/2020-3 від 19 червня 2020 року (а.с.104, т.2).

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» про перегляд додаткового рішення суду від 02 червня 2021 року за нововиявленими обставини та стягуючи з ОСОБА_1 на користь Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» витрати на професійну правову допомогу у розмірі 6 250 грн мотивував своє рішення тим, що з огляду на те, що рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 травня 2021 року скасовано та ухвалено нове, то додаткове рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 02 червня 2021 року також підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Так, суд першої інстанції вказав, що сторони погодили, що вартість послуг складає 1 000 грн за одну годину надання послуг. Остаточна сума вартості наданих послуг в рамках даного Договору послуг узгоджується сторонами у відповідному акті приймання-передачі наданих послуг з зазначенням деталізованого розрахунку погодинної вартості послуг за загальної кількості годин обслуговування. Клієнт зобов`язується оплатити послуги протягом 3 календарних днів з моменту підписання сторонами відповідного акту приймання-передачі послуг у безготівковій формі, якщо інше не встановлено таким актом.

Зазначено, що 03 листопада 2020 року ЖБК «Академічний-12» та АБ «Тарас Кулачко та Партнери» підписано Акт приймання-передачі наданих послуг, згідно якого сторони погодили, що надані згідно акту послуги якісно і в повному обсязі, а саме: складання та підготовка до подачі до Дніпровського районного суду м. Києва позовної заяви до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, втрат від інфляції і 3 % річних - 3 години, вартість - 3 000 грн; складання та подача до Дніпровського районного суду м. Києва відповіді на відзив ОСОБА_1 , з направленням її копій і доданих документів відповідачу - 3 години, вартість - 3 000 грн. За надані послуги клієнт зобов`язаний сплатити бюро 6 000 грн. Допускається відстрочення оплати не більше тижня з моменту набрання законної сили судовим рішенням, яким завершено розгляд справи, незалежно від результату розгляду справи судом. Даний Акт є невід`ємною частиною Договору про надання правничої допомоги № 19/06/2020-3 від 19 червня 2020 року. Судом також було зазначено, що витрати на складання заяви про перегляд додаткового рішення склали 250 грн. Враховуючи зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 6 000 грн при розгляді позовної заяви та 250 грн за складання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Апеляційний суд не може повністю погодитись із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Здійснюючи тлумачення положень Конвенції, ЄСПЛ у своїх рішеннях указав, що право на доступ до правосуддя не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження повинні переслідувати законну мету, бути співмірними й не настільки великими, щоб спотворити саму сутність права (рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства»).

Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення ЄСПЛ від 04 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції»).

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»)

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

У статті 133 ЦПК України перелічено види судових витрат. Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до положень статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) та постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19).

Разом з тим, при дослідженні матеріалів справи апеляційним судом було встановлено, що Житлово-будівельний кооператив «Академічний-12» звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 травня 2021 року за нововиявленими обставинами.

В ході розгляду вказаної заяви було винесено ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 06 вересня 2022 року про закриття провадження у справі в частині вимог про стягнення суми боргу у розмірі 4 055,53 грн у зв`язку із тим, що відповідач частково задовольнили позовні вимоги позивача та оплатила суму боргу, а позивач, в свою чергу, подав заяву про відмову від позовних вимог в частині стягнення суми боргу у розмірі 4 055,53 грн (а.с.111-112, т.2).

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 06 вересня 2022 року заяву Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» про перегляд рішення суду від 20 травня 2021 року за нововиявленими обставини задоволено. Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 травня 2021 року скасовано повністю та ухвалено нове. Позовні вимоги Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» інфляційні втрати - 94,58 грн, три відсотки річних - 90,96 грн, судові витрати - 5 755 грн (а.с.113-120, т.2).

За загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішено всі інші, в тому числі процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також не вирішення окремих процесуальних питань, зокрема, розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

Додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Водночас додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі.

У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

Вказані правові висновки містяться в постанові Верховного Суду від 22 лютого 2023 року у справі № 462/5606/20 (провадження № 61-3157св22).

Таким чином додаткове рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 02 червня 2021 року є невід`ємною частиною рішення цього ж суду від 20 травня 2021 року та не може існувати окремо від нього.

Оскільки рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 06 вересня 2022 року заяву Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» про перегляд рішення суду від 20 травня 2021 року за нововиявленими обставини було задоволено. Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 травня 2021 року скасовано повністю та ухвалено нове, то додаткове рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 02 червня 2021 року, яке є невід`ємною його частиною, також втратило законну силу.

Враховуючи зазначені обставини, у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для перегляду за нововиявленими обставинами додаткового рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 02 червня 2021 року, яке вже й так втратило свою законну силу.

З огляду на встановлені обставини справи, апеляційний суд доходить висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з одночасним ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні поданої заяви про перегляд додаткового рішення суду першої інстанції від 02 червня 2021 року за нововиявленими обставинами.

Відповідно до положень статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Керуючись ст. ст. 7, 367, 374, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Додаткове рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» про перегляд додаткового рішення суду від 02 червня 2021 року за нововиявленими обставини залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді :

_______________ ________________ ______________

М.А.Яворський Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв