Провадження № 6/161/568/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Філюк Т.М.

за участі секретаря судового засідання Октисюк С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат, -

в с т а н о в и в :

15 листопада 2023 року представника стягувача ОСОБА_1 адвокат Пшенична Олександра Олександрівна звернулась до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат. Заяву мотивувала тим, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 березня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, ухвалено стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 2 992 гривні 27 копійок понесених додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також понесені судові витрати в сумі 2500 гривень. З метою отримання виконавчих листів 08 серпня 2023 року звернулась з заявою до суду, однак їй було відмовлено, та повідомлено, що виконавчий лист надсилався 18 серпня 2020 року на адресу представника позивача. Зазначає, що ні стягувач, ні її представник виконавчого листа не отримували, а тому вважає, що виконавчі листи втрачені.

Просить видати дублікат виконавчого листа у справі № 161/21090/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат, а саме про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 2 992 гривні 27 копійок понесених додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також понесених судових витрат в сумі 2500 гривень.

Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Боржник в судове засідання не з`явився, від його представника надійшли заперечення.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити.

Судом встановлено, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 березня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, ухвалено стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 2 992 гривні 27 копійок понесених додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також понесені судові витрати в сумі 2500 гривень.

З Автоматизованої системи документообігу Луцького міськрайонного суду встановлено, що 18 серпня 2020 року видано виконавчий лист № 161/21090/19 про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 2 992 гривні 27 копійок понесених додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також понесених судових витрат в сумі 2500 гривень

Матеріали справи містять копію супровідного листа вих. № 161/21090/19/40879/2020, відповідно до якого виконавчий лист надіслано представнику позивача ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . Інформації щодо отримання виконавчого листа стороною позивача матеріали справи не містять.

Як зазначено в статтях 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (ч. 3 ст. 3 ЦПК України).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року (далі - Конвенція).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», та ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 41 рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції»).

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захисті відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Конвенції гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина перша статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

У справі «Півень проти України» ЄСПЛ констатував порушення статті 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправдано недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Згідно зі статтею 1 Закону України N1404-VIII від 02.06.2016 "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Представник стягувача посилається на те, що оригінал виконавчого листа № 161/21090/19 про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 2 992 гривні 27 копійок понесених додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також понесених судових витрат в сумі 2500 гривень не надходив до стягувача.

Вирішуючи питання про видачу дубліката виконавчого листа, суд враховує наступне.

Згідно з п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа розстановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Вказані висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 19 листопада 2019 року в цивільній справі 201/14242/17 (провадження N 61-37457св18).

Крім того, видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Стягувач, в свою чергу, має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Звернувшись до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа, представник стягувача зазначила, що оригінал виконавчого листа в ОСОБА_1 відсутній. Крім того, згідно Автоматизованої Системи Виконавчих Проваджень виконавче провадження з виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 2 992 гривні 27 копійок понесених додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також понесених судових витрат в сумі 2500 гривень не відкривалось.

Жодних підтверджень отримання вказаного оригіналу виконавчого документа стягувачем не містять матеріали цивільної справи, що свідчить про втрату виконавчого листа з причин, які об`єктивно не залежали від волі стягувача та не були обумовлені його діями. Відтак, наявні обґрунтовані підстави для видачі дублікату виконавчого листа.

В постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Частиною 1 статті 12 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Суд враховує, що обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, а саме військова агресія російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами, як для суб`єктів господарювання так і для населення.

Згідно п.10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Відповідно до Автоматизованої системи документообігу Луцького міськрайонного суду, заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області в справі №161/21090/19 в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат набрало законної сили 07 серпня 2020 року.

Зважаючи на зазначене, строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, який відповідно до вимог частини третьої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», мав би закінчитися 07 серпня 2023 року, не пропущено.

Керуючись ст.ст.55,433,442, 512 ЦПК України, суд-

у х в а л и в :

Заяву задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа №161/21090/19, провадження №2/161/897/20, виданого Луцьким міськрайонним судом 18 серпня 2020 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 2 992 гривні 27 копійок понесених додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також понесених судових витрат в сумі 2500 гривень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складання повного тексту ухвали 13 грудня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Філюк Т.М.