Провадження № 2/742/474/23
Єдиний унікальний № 742/840/23
РІШЕННЯ
28 листопада 2023 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Циганка М.О., за участю секретаря судового засідання Харченко Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Завод «Будмаш», товариства з обмеженою відповідальністю «БУДМАШПРОМГРУП», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору територіальна громада в особі Прилуцької міської ради Чернігівської області про усунення перешкод у користуванні нежитловою будівлею,
18.04.2023 року відповідачем ПрАТ «ЗАВОД «БУДМАШ» подано відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позивачем не доведено наявність порушеного в нього відповідачами права, адже ним до позову не додано жодного належного достовірного та достатнього доказу що відповідач створював перешкоди у доступі до його майна, а тому заперечує проти позову, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Крім того, так як позивач є ФОП, спірна земельна ділянка використовується ним саме для здійснення господарської діяльності, а тому наявні підстави для звернення до суду в порядку господарського судочинства.
24.04.2023 року представником відповідача ТОВ «БУДМАШПРОМГРУП» подано відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позову та вважає його безпідставним та необгрунтованим з аналогічних підстав, наведених відповідачем ПрАТ «ЗАВОД «БУДМАШ» у своєму відзиві.
24.04.2023 року представником позивача надано відповідь на відзив, де вказує що твердження відповідача ПрАТ «ЗАВОД «БУДМАШ» є необгрунтованими, такими, що не спростовують позовні вимоги та не доведеними жодним допустимим доказом. Зауважує, що на момент звернення до суду з даною позовною заявою, між позивачем та відповідачами ніяких договорів не укладено, господарські відносини відсутні, за спірною адресою позивач господарську діяльність не здійснює, хоч і є фізичною особою-підприємцем, а тому даний спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.
18.05.2023 року відповідачем ПрАТ «ЗАВОД «БУДМАШ» подано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, де вказує що позивачем ані до позову, ані до відповіді на відзив не додано належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів на підтвердження наявності в нього порушеного права та/або інтересу саме з боку відповідачів, а отже є підстави для прийняття судом рішення про відмову у задоволенні позову.
У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі.
Представник відповідача ПрАТ «ЗАВОД «БУДМАШ» в судовому засіданні заперечував проти позову та просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на пояснення надані у його відзиві та запереченні.
Представник відповідача ТОВ «БУДМАШПРОМГРУП» в судовому засіданні заперечував проти позову та просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на пояснення надані у його відзиві.
Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору представник територіальної громади в особі Прилуцької міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явився, проте попередньо подав письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
22 травня 2019 року відповідачем ПрАТ «ЗАВОД «БУДМАШ» була надана заява про добровільну відмову від права постійного користування частиною земельної ділянки та надання згоди на її вилучення, а саме 0,0808 га, та наступної її передачі на користь позивача у зв`язку із набуттям ним права власності на нерухоме майно миттєву камеру ( цех№9), що розташована на земельній ділянці, що перебуває в постійному користуванні ПрАТ «ЗАВОД «БУДМАШ»(а.с.9зв).
Згідно копії витягу з рішення №31 від 30 серпня 2019 року Прилуцької міської ради Чернігівської області вбачається, що ОСОБА_1 дозволено розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею 808 кв.м. для обслуговування нежитлової будівлі миттєва камера (цех №9) по АДРЕСА_1 в оренду(а.с.9).
01 листопада 2021 року між ПрАТ «Завод «Будмаш» та «БУДМАШПРОМГРУП» був укладений договір №01/11/21 оренди нежитлового приміщення, а саме: частину будівлі цеху, площею 200,00 м/2 для розміщення цеху з виробництва металообробних станків та прохідну транспортну площею 35,5 м/2(а.с.16-17).
З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є цивільними і врегульовані ст.ст. 16, 319, 322, 355, 391 ЦК України.
Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), ратифікованою Законом від 17.07.1997 № 475/97-ВР, зокрема статтею 1 Першого протоколу до неї (1952 року) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено і в статті 41 Конституції України, в якій гарантовано право кожному володіти, користуватись та розпоряджатись своєю приватною власністю, набутою у порядку, визначеному законом.
У відповідності до ст.ст. 319,322 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Згідно ч.1 ст.355 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Згідно ч.1ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Положеннями 395 ЦК України встановлено, що речовими правами на чуже майно є: 1) право володіння; 2) право користування (сервітут); 3) право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); 4) право забудови земельної ділянки (суперфіцій). Законом можуть бути встановлені інші речові права на чуже майно.
Згідно зі ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).
Відповідно до ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.
Аналіз даних норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
В пункті 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Що стосується позовних вимог до відповідача ТОВ «БУДМАШПРОМГРУП», то останній є користувачем майна на праві оренди землі як і позивач по справі, а тому не є належним відповідачем по даній справі. Адже тільки власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, які він може реалізовувати на власний розсуд, тобто лише власник має право визначати долю свого майна, в тому числі й шляхом надання майна іншим особам, або його повернення(вилучення).
В частині вимоги позивача усунення перешкоди шляхом зняття металевих воріт(металевої огорожі), таким чином усунувши фізичне блокування проходу та проїзду на транспортному засобі, суд вважає відмовити, оскільки в судовому засіданні не було доведено що дана металева огорожа встановлена незаконно, а знесення чи зняття воріт є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли неможливо здійснити перебудову, реконструкцію чи усунути перешкоди іншим чином, а враховуючи принцип дотримання справедливого балансу при втручанні в право власності відповідача в контексті ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, то у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір по справі.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 264, 280-282, 284 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Завод «Будмаш», товариства з обмеженою відповідальністю «БУДМАШПРОМГРУП», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору територіальна громада в особі Прилуцької міської ради Чернігівської області про усунення перешкод у користуванні нежитловою будівлею - задовольнити частково.
Стягнути з приватного акціонерного товариства «Завод «Будмаш» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073 гривень 60 копійок.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Максим ЦИГАНКО