Справа №442/5253/23
Провадження №2/442/1098/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді - Хомика А.П.

з участю секретаря судового засідання Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и в :

28.07.2023 позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати спільною сумісною власністю подружжя житловий будинок АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на його частину.

В обґрунтування позову покликається на те, що 28 жовтня 1995 року, вона уклала шлюб з ОСОБА_2 . У шлюбі у них народилося п`ятеро дітей: дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За час їхнього спільного життя з відповідачем, вони за спільні кошти розробивши проект житлового будинку, отримавши дозвіл на будівництво, у 1995 році розпочали, а у 2004 році закінчили будівництво житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 60, 2 кв. м, житловою площею - 39,0 кв.м., будинок складається з двох житлових кімнат та однієї кухні. Право власності оформили на чоловіка ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності НОМЕР_1 від 27.07.2004 року видане виконавчим комітетом Старокропивницької сільської ради.

Вона разом з чоловіком та дітьми проживають та зареєстровані у вказаному житловому будинку, що підтверджується будинковою книжкою та довідками з місця проживання. На сьогоднішній день відповідач виганяє її з дому, постійно вчиняє конфлікти, при цьому наголошує, що житловий будинок лише його і вона не має жодного права на нього і проживати також не має права, тому змушена звернутися до суду з позовом про поділ майна подружжя.

Від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутності.

01.11.2023 від відповідача надійшов відзив на позов. Проти задоволення позову заперечує. Вказує, що проживає разом зі своїми неповнолітніми дітьми у належному йому житловому будинку АДРЕСА_1 . Позивачка вводить суд в оману стверджуючи, що виганяє її з дому та вчиняє конфлікти. Сварки у них відбуваються лише тоді як позивачка, не слухаючи його прохань та вмовлянь неповнолітніх дітей, їде в Польщу на заробітки. При чому ніяких коштів з-за кордону на утримання дітей не передає. Він є особою з інвалідністю III групи загального захворювання з 2021 року, довічно. Не може працювати фізично на важких роботах, перебивається тимчасовими сезонними заробітками у селі. Коштів постійно не вистачає, і діти із запізненням змушені були почати навчання, бо він не мав навіть за що купити зошити. Позивачці до цього байдуже, вона за кордоном проживає у власне задоволення. Щодо поділу майна подружжя, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться на земельній ділянці, наданій йому згідно рішення Старокропивницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, то зазначає, що комісією Східницької селищної ради Львівської області було проведено 18.10.2023 обстеження його будинковолодіння. Актом, складеним даною комісією, встановлено самовільно побудовані господарські споруди орієнтовною площею 150 кв.м, які ним були збудовані у 2013 році без дозвільної документації та які не здані в експлуатацію до цього часу. Щодо поділу майна подружжя, яке складається з об`єктів незавершеного будівництва, то з цього питання наявна правова позиція, викладена 12.04.2023 в постанові ВП ВС у справі №511/2303/19. Вважає, що за позивачкою можна визнати лише право власності на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити компенсацію.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, а відтак відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Встановлено, що 28.10.1995 ОСОБА_8 уклала шлюб з ОСОБА_2 , який зареєстрували у Тур`ївській сільській раді Старосамбірського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2 , актовий запис № 12.

У шлюбі в сторін народилося п`ятеро дітей: дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 , видане Старокропивницькою сільською радою Дрогобицького району Львівської області, актовий запис № 7; дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 , видане Старокропивницькою сільською радою Дрогобицького району Львівської області, актовий запис № 8; дочка - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_5 , видане Старокропивницькою сільською радою, актовий запис № 05; дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_6 , видане Виконавчим комітетом Старокропивницької сільської ради Львівської області, актовий запис № 08; син - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_7 , видане Старокропивницькою сільською радою Дрогобицького району Львівської області, актовий запис №21.

Згідно Довідки №353565055 від 08.11.2023 року з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності в частці 1/1 ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності, НОМЕР_1 , виданого 27.07.2004 виконавчим комітетом Старокропивницької сільської ради.

Рішенням виконавчого комітету Старокропивницької сільської ради народних депутатів № 10 від 17 березня 1995 року «Про дозвіл ОСОБА_1 будівництва індивідуального будинку, ОСОБА_2 виділено земельну ділянку площею 0,12 га в АДРЕСА_1 на старому місці та дозволено будівництво житлового будинку та господарських споруд на виділеній земельній ділянці у відповідності з проектом, погодженим з органами районної архітектури.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно існує спір щодо поділу майна, в позасудовому порядку вирішити який сторони не змогли.

Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до змісту частин 1, 2, 3 статті 61 Сімейного кодексу України, об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту, а також заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя і внесені до сімейного бюджету або внесені на його особистий рахунок у банківську (кредитну) установу. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 статті 70 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтею 71 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (друга статті 71 Сімейного кодексу України).

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України (частина четверта статті 71 Сімейного кодексу України).

Приписами частин 1 та 2 статті 372 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Таким чином, оскільки судом встановлено, що спірне майно дійсно придбано у період перебування у шлюбі, а тому таке підлягає поділу як спільне майно подружжя.

Суд вважає, що запропонований позивачем варіант поділу майна подружжя повністю враховує інтереси обох сторін, оскільки позивач просить визнати за кожним з них по частині спірного житлового будинку.

Суд не бере до уваги пояснення відповідача про те, що Актом обстеження земельної ділянки на АДРЕСА_2 від 18.10.2023, складеним комісією Східницької селищної ради, встановлено самовільно побудовані господарські споруди орієнтовною площею 150 кв.м, які ним були збудовані у 2013 році без дозвільної документації та які не здані в експлуатацію до цього часу, а тому з цих підстав за позивачкою слід визнати право власності на будівельні матеріали та конструкції житлового будинку, оскільки позивачем заявлено вимогу щодо розподілу житлового будинку на АДРЕСА_1 , загальною площею 60,2 кв.м., житловою площею 39.0 кв.м., який зареєстрований у встановленому законом порядку.

На підставі положень статті 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, з відповідача в користь позивача слід стягнути сплачений нею судовий збір в розмірі 3759,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 258,259, 263-265, 352, 354 ЦПК України,-

ухвалив :

Позов задоволити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_9 та ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_9 право власності на частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею - 60,2 кв. м, житловою площею - 39,0 кв.м., в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_8 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: невідомий, адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Хомик А.П.