Справа № 683/3115/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Бондарчук Л.А.

секретаря Борикіної Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинів цивільну справу № 683/3115/23, 2/683/1005/2023 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області і просять визнати право власності за ОСОБА_1 на 3/4 частку, за ОСОБА_2 на 1/4 частку житлового будинку розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявленого позову посилаються на те, що спірний житловий будинок, який побудований у 1965 році їх бабою ОСОБА_3 , відноситься до суспільної групи "колгоспний двір" і станом на 15.04.1991 року членами двору були ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Крім того ОСОБА_1 в період з 09 грудня 1989 року по 25 листопада 1991 року проходив дійсну військову службу, тобто не втратив право власності на частку в колгоспному дворі. Отже кожний з них, як члени колгоспного двору, мали право на 1/4 частку домоволодіння. Після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 спадщину прийняв їх внук ОСОБА_1 . Таким чином його частка становить 3/4, а частка ОСОБА_2 становить 1/4. Державною нотаріальною конторою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв?язку з належністю домоволодіння до суспільної групи "колгоспний двір".

В судове засідання позивачі не з"явилися. Їх представник - адвокат Віхерко Н.О. подала заяву до суду про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить задоволити.

Представник відповідача - Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з`явилася, однак подала письмову заяву, у якій просить розгляд справи проводити у відсутності представника, проти позову не заперечує.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що домоволодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 , було побудоване у 1965 році ОСОБА_3 .

Згідно Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок виданого виконавчим комітетом Старокостянтинівської районної ради 08.01.1990 року житловий будинок належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 .

Відповідно довідки виданої старостою Губчанського старостинського округу Старокостянтинівської міської ради від 02.08.2023 № 22-10/97 домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 відноситься до суспільної групи "колгоспний двір". Станом на 15.04.1991 року членами двору були ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Згідно ст. 120 ЦК УРСР колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб.

Згідно ст. 120 ЦК УРСР колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР № 885-XII був введений в дію Закон України «Про власність».

Відповідно до ч. 2 ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз?яснень, даних в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України "Про власність ", застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема:

- право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

- розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

ОСОБА_1 в період з 09 грудня 1989 року по 25 листопада 1991 року проходив дійсну строкову військову службу. З цього слідує, що він не втратив право власності на частку в майні колгоспного двору.

Оскільки житловий будинок АДРЕСА_1 належить до суспільної групи - колгоспний двір і станом на 15 квітня 1991 року членами його були ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , тому спірний будинок є їх спільною власністю, кожен з яких мав рівну частку у цьому будинку ( по 1/4 частці).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина на 1/4 частку домоволодіння, на яку мав право її внук ОСОБА_1 , який прийняв спадщину, але не оформив.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина на 1/4 частку домоволодіння. Право на спадщину за законом має його син ОСОБА_1 , який прийняв спадщину і оформив своє спадкове право на частину спадкового майна - земельну ділянку.

Відповідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід права та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно ст. 1223 ЦК України: ч. 1 Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. ч. 2 У випадку відсутності заповіту , визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , по тій причині, що зазначене домоволодіння належить до суспільної групи "колгоспний двір".

Таким чином ОСОБА_1 має право на 3/4 частку домоволодіння (1/4 частка, на яку має право як член колгоспного двору + 1/4 частка, на яку має право в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 + 1/4 частка, на яку має право в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4 ).

ОСОБА_6 має право на 1/4 частку домоволодіння як член колгоспного двору.

Зазначенні обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 ; свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 ; свідоцтвом про народження ОСОБА_7 ; свідоцтвом про укладення шлюбу ОСОБА_8 ; випискою з погосподарської книги; свідоцтвом про право особистої власності на будинок, виданим виконавчим комітетом Старокостянтинівської районного ради 08.01.1990 р.; довідкою про вартість майна; технічним паспортом на будинок; військовим квитком ОСОБА_1 ; свідоцтвом про народження ОСОБА_1 ; повідомленням Старокостянтинівської державної нотаріальної контори від 30.08.2023 № 1459/02-14, а також матеріалами спадкових справ.

Відповідно до роз?ясень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності.

З огляду на вище викладене позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Оскільки відповідачем по даній справі є орган місцевого самоврядування, тому суд вважає за можливе віднести судові витрати на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_1 на 3/4 частку, за ОСОБА_2 на 1/4 частку домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, місцезнаходження: вул. Острозького, 41, м. Старокостянтинів, Хмельницька область, .

Суддя