Справа №490/6790/20
Провадження №22-з/812/90/23 Доповідач апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Постанова

Іменем України

(додаткова)

11 грудня 2023 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого Кушнірової Т.Б.,

суддів: Лівінського І.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем Ковальським Є.В.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження заяву представника позивачки ОСОБА_3 - Яковлєвої Людмили Іванівни про стягнення судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Центральний ВДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів,

в с т а н о в и л а:

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 13 листопада 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - Яковлєвої Л.І. задоволено частково.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 серпня 2023 року в частині розміру стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів та судового збору змінено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 червня 2021 року по 01 квітня 2023 року, у розмірі 40 060 грн.

17 листопада 2023 року представник ОСОБА_3 - Яковлєва Л.І. , через підсистему Електронний суд, подала на адресу Миколаївського апеляційного суду заяву, в якій просила стягнути з ОСОБА_1 , пропорційно розміру задоволених позовних вимог, 7021 грн 20 коп. витрат за надану їй професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в апеляційному суді.

22 листопада 2023 року від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшли заперечення на зазначену вище заяву, за змістом мотивувальної частини яких, представник відповідача зазначав про необґрунтованість витрат позивачки на оплату правничої допомоги, неспіврозмірність вартості таких послуг.

Заява представника ОСОБА_3 - Яковлєвої Л.І. підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Положеннями ст. 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частина третя статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зроблено висновок, що суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.

У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі №922/2685/19 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату певного гонорару, в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи це питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). З огляду на зазначене положеннями ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи. Подібні правові висновки викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

З матеріалів справи вбачається, що адвокат Яковлєва Л.І. надавала позивачці правову допомогу у цій справі в суді апеляційної інстанції.

Заявником дотримано строк і порядок подання доказів про розмір судових витрат, визначених частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

На підтвердження понесених позивачкою витрат на отримання професійної правничої допомоги надано договір про надання правової допомоги від 25 вересня 2023 року, пунктом 3.1 якого сторони встановили граничну фіксовану вартість за надані послуги в суді апеляційної інстанції у розмірі 10 000 грн.

Також, надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, акт наданих послуг від 14 листопада 2023 року та рахунок - фактура для оплати послуг по Договору від 25 вересня 2023 року.

За змістом акту наданих послуг від 14 листопада 2023 року вбачається, що в період з 25 вересня 2023 року по 13 листопада 2023 року, адвокатом Яковлєвою Л.І. у цій справі надано позивачці послуги в перелік яких увійшли наступні види правової допомоги: ознайомлення та аналіз оскаржуваного судового рішення - 1500 грн (1 год); актуалізація норм чинного законодавства та судової практики - 3000 грн (2 год); складання апеляційної скарги та нового розрахунку до апеляційної скарги - 6000 грн (4 год); складання інших процесуальних документів (заяв, клопотань, скарг) - 1500 грн (1 год).

Загальна сума наданих послуг склала 12 000 грн.

Матеріалами справи підтверджується подання Яковлєвою Л.І. апеляційної скарги на 11 сторінках, розрахунок пені на 1 арк., заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження від 10 жовтня 2023 року, розгляд справи у відсутність особи, яка бере участь у справі від 13 листопада 2023 року, заяви про стягнення судових витрат від 20 листопада 2023 року.

Дослідивши надані позивачкою докази щодо понесення витрат на професійну правничу допомогу, вивчивши доводи відповідача, викладені в запереченнях на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, та врахувавши критерії, які визначені у ст. 137, 141ЦПК України, колегія суддів вважає, що заявлена до стягнення позивачкою сума витрат на правничу допомогу не в повній мірі відповідає вказаним критеріям, не є співмірною з виконаною адвокатом роботою в суді апеляційної інстанції, виходячи з такого.

Як надану позивачу послугу зазначено «актуалізація норм чинного законодавства та судової практики», яка визначена позивачем предметом апеляційного оскарження за апеляційною скаргою, підготовку якої здійснював адвокат.

Зазначена послуга, є необґрунтованою, не відповідає критеріям реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності), зважаючи на те, що адвокатом було витрачено час на аналіз рішення суду першої інстанції та складання апеляційної скарги, розрахунку пені під час написання яких здійснено фактичний аналіз норм чинного законодавства та судової практики. Відтак, не було необхідності вивчати додаткові норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Тому, такий вид послуги має бути виключено із загальної вартості наданих позивачці послуг правничої допомоги.

Підлягає зменшенню як такі, що є завищеними та неспівмірними порівняно із складністю справи, обсягом виконаних робіт та витраченим адвокатом часом оплата послуг за складання апеляційної скарги та розрахунку пені (до 1 год), а також складання інших процесуальних документів (заяв, клопотань, скарг), зокрема йдеться про заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, одну заяву про розгляд справи без участі позивачки та її представника і заяву про стягнення судових витрат (до 30 хв).

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що відшкодуванню на користь позивачки підлягають витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 3 750 грн, що відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), необхідних процесуальних дій сторони.

Враховуючи, що позовні вимоги позивачки були задоволені частково, то пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (58,5%), стягненню зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 підлягає 2 175 грн витрат на правничу допомогу.

Керуючись статтями 141, 270, 382 ЦПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Заяву представника ОСОБА_3 - Яковлєвої Людмили Іванівни про стягнення судових витрат - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 175 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий

Судді :

____________________________________________

Повний текст постанови виготовлено 13.12.2023р.