Р І Ш Е Н Н Я№ 127/8565/23

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2023 р.Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Венгрин О.О.,

секретар - Біла О.О.,

за участі представника відповідача Вінницького обласного центру зайнятості -

Гайдей Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницького обласного центру зайнятості про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Вінницького обласного центру зайнятості про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, мотивуючи його тим, що з 20.08.2018 р. вона працювала на посаді директора Вінницького міського центру зайнятості. Згідно наказу від 27.02.2023 р. №190-к її було звільнено з займаної посади 28.02.2023 на підставі ст. 40 п. 1 КЗпП України (у зв`язку зі скороченням штату).

Звільнення вважає незаконним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки 18.10.2022 р. Міністерством економіки України було видано наказ №3905 «Про реорганізацію Вінницького міського центру зайнятості», її було призначено головою комісії з реорганізації Вінницького міського центру зайнятості. У зв`язку з подальшою зміною в організації праці 28.12.2022 р. було проведено збори трудового колективу та внесено пропозиції щодо пропонування посад працівникам відповідно до затвердженого штатного розпису Вінницької філії Вінницького обласного центру зайнятості. Відповідно до протоколу зборів було запропоновано трудовим колективом внести пропозицію призначити на посаду директора Вінницької філії Вінницького обласного центру зайнятості ОСОБА_1 , за що всі проголосували позитивно. 02.11.2023 р. було видано наказ Міністерства економіки України №4325 Про утворення філій регіональних центрів зайнятості Державного центру зайнятості, в якому зазначено про створення Вінницької філії Вінницького обласного центру зайнятості. Проте, незважаючи на досвід роботи позивача у службі зайнятості, з яких 14 років - на посаді директора, гарну продуктивність праці, підтримку колективу, наявність почесних грамот, відсутність зауважень, скарг та доган, на посаду директора Вінницької філії Вінницького обласного центру зайнятості було призначено особу без досвіду роботи в службі зайнятості, а кандидатуру позивача керівництвом Вінницького обласного центру зайнятості навіть не було запропоновано на розгляд Державного центру зайнятості.

05.01.2023 р. позивачем було отримано попередження про звільнення у зв`язку з скороченням займаної посади, але жодної вакансії не запропоновано, а було зазначено, що якщо з"явиться вакансія, яка буде відповідати професії позивача чи спеціальності, або інша робота у Вінницькому обласному центрі зайнятості та його філіях, до закінчення двомісячного терміну попередження, вакансія буде їй запропонована. 14.02.2023 р. їй було запропоновано посаду провідного консультанта з організації закупівель відділу організації закупівель управління матеріально-технічного забезпечення та закупівель Вінницького обласного центру зайнятості, на період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку основного працівника ОСОБА_2 . Оскільки запропонована посада не є аналогічною до займаної позивачем посади директора, від запропонованої посади позивач відмовилась.

Просить поновити її на посаді директора Вінницького обласного центру зайнятості, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі. (а.с. 1-3, 15)

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує (а.с. 69). Надала відповідь на відзив (а.с. 42-45).

Представник відповідача Вінницького обласного центру зайнятості - Гайдей Р.М. позов не визнала, пояснила, що Вінницький міський центр зайнятості було реорганізовано шляхом приєднання його до Вінницького обласного центру зайнятості, згодом було проведено ще один етап реорганізації і утворено шість укрупнених філій, скорочувалась відповідно і чисельність штату. Головою комісії зі здійснення заходів реорганізації було призначено позивача, яку зобов`язано закінчити заходи з реорганізації Вінницького міського центру зайнятості до 31.03.2023 р. Позивача ОСОБА_1 05.01.2023 р. було попереджено про зміни в організації праці і про майбутнє вивільнення, не було при цьому запропоновано їй відповідних вільних вакансій, оскільки їх взагалі не було (було лише дві вакансії, але для них потрібна була відповідна освіта). Згодом позивачу двічі пропонувались посади провідного спеціаліста, але позивач відмовлялась від запропонованих посад. 14.02.2023 р. позивач подала заяву про скорочення терміну попередження та звільнення її 28.02.2023 р. з посади. За заявою позивача її було звільнено 28.02.2023 р. Керівник новоутвореної вінницької філії - ОСОБА_3 був призначений на посаду ще в грудні 2022 р. Тобто, до попередження позивача про зміни в організації праці і про майбутнє вивільнення. Просить в задоволенні позову повністю відмовити. Надала відзив (а.с. 20-29) та заперечення на відповідь на відзив (а.с. 55-59).

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що згідно наказу про покладання обов`язків №477-к від 20.08.2018 р. покладено виконання обов`язків директора Вінницького міського центру зайнятості на ОСОБА_1 - директора Лівобережного міжрайонного центру зайнятості м. Вінниці, з 20.08.2018 р. до призначення керівника Вінницького міського центру зайнятості. (а.с. 5)

На а.с. 36 копія штатного розпису Вінницького міського центру зайнятості, затвердженого заступником директора Вінницького обласного центру зайнятості Деруном В. 31.12.2021 р., згідно якої з 01.01.2022 р. кількість штатних одиниць по центру становить 63 посади. (а.с. 36)

Згідно копії наказу Міністерства економіки України Про реорганізацію Вінницького міського центру зайнятості №3905 від 18.10.2022 р.: базовий центр зайнятості - Вінницький міський центр зайнятості реорганізувати шляхом його приєднання до Вінницького обласного центру зайнятості. Утворити комісію з реорганізації Вінницького міського центру зайнятості, головою якої призначити ОСОБА_1 . Зобов`язано голову комісії (серед іншого) попередити працівників Вінницького міського центру зайнятості про можливе наступне вивільнення та запропонувати їм працевлаштування в установленому законом порядку. Згідно п. 5 п.п. 9 заходи з припинення Вінницького міського центру зайнятості завершити до 31.03.2023 р. (а.с. 9-10)

На а.с. 70 копія наказу Міністерства економіки України №2006 від 11.04.2023 р., яким внесено зміни до наказу Міністерства економіки України Про реорганізацію Вінницького міського центру зайнятості №3905 від 18.10.2022 р., у п.п. 9 п. 5 замінено 31.03.2023 р. на 30.09.2023 р.. (а.с. 70)

На а.с. 37, 38 - копії штатного розпис Вінницької філії Вінницького обласного центру зайнятості на 2022 р., на 2023 р., згідно яких кількість штатних посад у Вінницькій філії становить 85. (а.с. 37) На а.с. 39 - зміни до штатного розпису Вінницької філії Вінницького обласного центру зайнятості на 2023 р., всього 84 посади.

На а.с. 74 копія наказу Вінницького обласного центру зайнятості №284 від 15.12.2022 р., яким затверджено організаційні структури та штатні розписи філій Вінницького обласного центру зайнятості на 2022 р. Організаційна структура Вінницької філії Вінницького обласного центру зайнятості затверджено директором Вінницького обласного центру зайнятості Скоковською Г. 15.12.2022 р. - на а.с. 75.

Відповідно до наказу Вінницького обласного центру зайнятості №285 від 20.12.2022 р. утворено відокремлені підрозділи - філії Вінницького обласного центру зайнятості, в тому числі і Вінницьку філію Вінницького обласного центру зайнятості. (а.с. 63)

Наказом Вінницького обласного центру зайнятості №637-к від 21.12.2022 р. на посаду директора Вінницької філії Вінницького обласного центру зайнятості з 22.12.2022 р. призначено ОСОБА_3 (а.с. 73) На а.с. 72 погодження Державного центру зайнятості призначення ОСОБА_3 на зазначену посаду.

На а.с. 7-8 копія протоколу загальних зборів трудового колективу Вінницького міського центру зайнятості від 28.12.2022 р., на яких вносились пропозиції щодо пропонування посад працівникам відповідно до затвердженого штатного розпису Вінницької філії Вінницького обласного центру зайнятості, відповідно до витягу з штатного розпису кількість штатних посад 39. Зборами вирішено внести пропозицію директору Вінницького ОЦЗ запропонувати посади відповідно до затвердженого штатного розпису Вінницької філії Вінницького ОЦЗ працівникам, в тому числі ОСОБА_1 - посаду директора.

Позивача ОСОБА_1 було попереджено про зміни в організації праці і про те, що посаду директора Вінницького міського центру зайнятості буде скорочено. В зв`язку з чим, вона підлягає вивільненню відповідно до ст. 40 п. 1 КЗпП України після закінчення двох місяців з моменту попередження, з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку. У разі виникнення вакансії, яка буде відповідати її професії чи спеціальності, або іншої роботи у Вінницькому обласному центрі зайнятості та його філіях, до закінчення двомісячного терміну попередження, вона буде запропонована позивачу. З попередженням позивач ознайомлена 05.01.2023 р. (а.с. 5 зворот)

Згідно пропозиції роботи ОСОБА_1 у зв`язку із майбутнім вивільненням пропонувалась посада провідного консультанта з організації закупівель відділу організації закупівель управління матеріально - технічного забезпечення та закупівель Вінницького обласного центру зайнятості, на період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку основного працівника ОСОБА_2 . Роз`яснено, що у разі відмови від запропонованої роботи вона підлягатиме вивільненню у порядку, передбаченому ст. 49-2 КЗпП України, за ст. 40 п. 1 КЗпП України після закінчення двох місяців з моменту попередження. Від запропонованої роботи позивач відмовилась 14.02.2023 р. (а.с. 34)

14.02.2023 р. позивач ОСОБА_1 подала до Вінницького обласного центру зайнятості заяву з проханням скоротити термін попередження про майбутнє звільнення у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників і звільнити її з посади з 28.02.2023 р. у зв`язку із сімейними обставинами. (а.с. 30)

На а.с. 31 подання Вінницького обласного центру зайнятості №9/13-43/69023 від 14.02.2023 р. щодо звільнення директора Вінницького міського центру зайнятості ОСОБА_1 з 28.02.2023 р.

На а.с. 32 копія наказу Міністерства економіки України з особового складу №13-П від 20.02.2023 р. про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади у зв`язку з реорганізацією Вінницького міського центру зайнятості.

Наказом Вінницького обласного центру зайнятості №190-к від 27.02.2023 р. ОСОБА_1 звільнено з посади директора Вінницького міського центру зайнятості 28.02.2023 р. у зв`язку із реорганізацією Вінницького міського центру зайнятості, скороченням чисельності та штату працівників, згідно ст. 40 п. 1 КЗпП України. Зобов`язано виплатити їй вихідну грошову допомогу у розмірі середнього місячного заробітку відповідно до ст. 44 КЗпП України; грошову компенсацію за 19 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за період роботи з 10.12.2021 р. по 09.12.2022 р., за 5 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за період роботи з 10.12.2022 р. по 28.02.2023 р., за 7 календарних днів невикористаної додаткової оплачуваної відпустки за особливий характер праці, як працівнику з ненормованим робочим днем, за 2021 р., за 7 календарних днів невикористаної додаткової оплачуваної відпустки за особливий характер праці, як працівнику з ненормованим робочим днем, за 2022 р., та за один календарний день невикористаної додаткової оплачуваної відпустки за особливий характер праці, як працівнику з ненормованим робочим днем, за 2023 р. (а.с. 33)

28.02.2023 р. позивачу ОСОБА_1 ще раз пропонувалась посада провідного консультанта з організації закупівель відділу організації закупівель управління матеріально - технічного забезпечення та закупівель Вінницького обласного центру зайнятості, на період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку основного працівника ОСОБА_2 . Від запропонованої роботи позивач відмовилась 28.02.2023 р. (а.с. 35)

Згідно ст. 21 ч. 1 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.

Відповідно до ст. 40 ч. 1 п. 1 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно ст. 36 ч. 1 п. 4 КЗпП України підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (ст.ст. 38, 39 КЗпП), з ініціативи роботодавця (ст.ст. 40, 41 КЗпП ) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (ст. 45 КЗпП ).

Статтею 49-2 ч. 1 КЗпП України визначено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно (ст. 49-2 ч. 3 КЗпП України).

В постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 р. Про практику розгляду судами трудових спорів зазначено, що, розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за ст. 40 ч. 1 п. 1 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Згідно ст. 47 ч. 1 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

На підставі викладеного судом не встановлено наявності порушень з боку відповідача при звільненні ОСОБА_1 з посади директора Вінницького міського центру зайнятості у зв`язку з реорганізацією центру, скороченням чисельності та штату працівників (ст. 40 п. 1 КЗпП України), її попереджено про зміни в організації праці за два місяці до звільнення позивача з посади, їй пропонувались вільні вакансії, проте від них вона відмовилась, позивач написала заяву з проханням скоротити термін попередження про майбутнє звільнення у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників і звільнити її з посади з 28.02.2023 р. у зв`язку із сімейними обставинами, за її заявою її було звільнено 28.02.2023 р., тому в задоволенні позову про поновлення на роботі, необхідно відмовити. Оскільки підстав для поновлення позивача на посаді директора Вінницького міського центру зайнятості не вбачається, відповідно і немає підстав для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Керуючись ст.ст. 21, 36, 40, 47, 49-2 КЗпП України,

ст.ст. 13, 81, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Вінницького обласного центру зайнятості про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня складення повного рішення до Вінницького апеляційного суду.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

відповідач Вінницький обласний центр зайнятості, , м. Вінниця, вул. Стрілецька, 3А.

Повне рішення виготовлено 16.06.2023 р.

Суддя О.О.Венгрин