Справа № 2-5188/2010
Провадження № 6/161/126/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Філюк Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Октисюк С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про заміну сторони у виконавчому листі по справі 2-5188/2010 за позовом ВАТ «БМ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

27 березня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» в особі директора Малої І.В. звернулось до Луцького міськрайонного суду Волинської області із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, а саме, просить замінити стягувача у виконавчому листі, щодо примусового виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.08.2010 року у справі № 2-5188/2010 з ТОВ «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» відносно боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Заяву обґрунтовує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 серпня 2010 року у справі №2-5188/2010 позовну заяву ВАТ «БМ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором задоволено частково. Ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в користь ВАТ «БМ Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 615016 (шістсот п`ятнадцять тисяч шістнадцять) гривень 63 копійки, а також 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень судового збору та по 60 (шістдесят) гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи з кожного. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 27.03.2019 замінено сторону стягувача ПАТ «БМ Банк», у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області №2-5188/2010 від 10 серпня 2010 року на ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг». На теперішній час в провадженні Горохівського ВДВС у ЛРВО Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває відкрите виконавче провадження № 52452237 відносно боржника ОСОБА_1 .

Вказує, що 15.02.2022 року між ТОВ «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ» та ТОВ «Українська факторингова компанія» було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами №15.02/2022_ГКФ, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором про надання кредиту № 4/40/240308 від 24.03.2008 року, укладеного між ПАТ «БМ Банк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія».

Враховуючи вищевикладене, покликаючись на ст.ст. 512,514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ч.5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», просить суд замінити сторону стягувача у виконавчому листі, у виконанні рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.08.2010 року по справі № 2-5188/2010 з ТОВ «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Ухвалою від 28 квітня 2023 року прийняти до провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про заміну сторони виконавчого провадження ( номер справи 2-5188/2010; провадження 6/161/126/23 та призначено судове засідання.

В судове засідання представник заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» не з`явився, 15 травня 2023 року від представника ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд даної заяви без участі представника, вимоги заяви підтримує та просить задовольнити.

Боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, про час та дату розгляду справи належним чином повідомлялись, про причини неявки суд не повідомили.

Інші учасники справи, будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явились. Відповідності до положень ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

У зв`язку неявкою учасників справи в судове засідання, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 серпня 2010 року позовні вимоги ВАТ «БМ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором задоволено частково. Ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в користь ВАТ «БМ Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 615016 (шістсот п`ятнадцять тисяч шістнадцять) гривень 63 копійки, а також 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень судового збору та по 60 (шістдесят) гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи з кожного.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 27.03.2019 замінено сторону стягувача ПАТ «БМ Банк», у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області №2-5188/2010 від 10 серпня 2010 року на ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» (ЄРДПОУ 41261409, адреса: 03127, м. Київ, проспект Голосіївський, 132).

15.02.2022 року між ТОВ «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ» та ТОВ «Українська факторингова компанія» було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами №15.02/2022_ГКФ, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором про надання кредиту № 4/40/240308 від 24.03.2008 року, укладеного між ПАТ «БМ Банк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія».

Факт укладення договору про відступлення права вимоги підтверджується копією договору відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами № 15.02/2022_ГФК від 15.02.2022 року.

Таким чином ТОВ «Українська факторингова компанія» є новим стягувачем у правовідносинах, які виникли між ВАТ «БМ Банк», як стягувачем, та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 як боржниками, отже ТОВ «Українська факторингова компанія» набуло право вимоги до боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заміна боржника або стягувача у виконавчому листі у випадку необхідності застосовується до відкриття виконавчого провадження.

Частина 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що у разі вибуття однієї з сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, в якій вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства в Україні (п. 9 ч. 3ст. 129 Конституції України).

Після набрання законної сили відповідним судовим рішенням воно підлягає обов`язковому виконанню сторонами по справі, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником - вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема,Законом України «Про виконавче провадження», тощо. При цьому, виконання судового рішення - це заключний етап юрисдикційної діяльності. Без належної реалізації цієї стадії юрисдикційної діяльності втрачається сенс попередньої діяльності суду та інших органів, які уповноважені на здійснення захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2ст. 11 ЦК України).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Таким чином, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення прав вимоги є правонаступництвом і правонаступник кредитора має право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження. Заміна сторони виконавчого провадження внаслідок відступлення права вимоги до боржників можлива як під час виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження.

Зазначена правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10 (провадження № 61-1207св18).

У відповідності до правової позиції, яка сформульована у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 10/56-08, якщо заявник звернувся із заявою про заміну сторони виконавчого провадження стягувача поза межами відкритого виконавчого провадження стосовно боржника, то це не позбавляє його права звернутись із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні та не є підставою для відмови судом у задоволенні такої заяви, у разі якщо судом не встановлено обставин закінчення виконавчого провадження у справі належним виконанням судового рішення. У протилежному ж випадку правонаступник стягувача - сторони виконавчого провадження, набувши таке право згідно з договором про відступлення права вимоги в порядку статті 512 ЦК України, позбавляється можливості та права реалізувати таке право у виконавчому провадженні у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

У рішенні Європейського суду з прав людини «Матківська проти України» від 12 березня 2009 року (заява № 38683/04) зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Отже, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Верховний Суд наголошує, що сам лише факт правонаступництва у матеріальних правовідносинах, без відповідного судового рішення про процесуальне правонаступництво, не забезпечує повної реалізації прав такої особи з виконання судового рішення, адже лише стягувач має право на отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання. Таким чином, у правовій ситуації, коли у матеріальних правовідносинах відбулося правонаступництво, проте суд відмовляє у заміні у виконавчому листі сторони стягувача його правонаступником відбувається порушення принципу обов`язковості судового рішення та нівелюється правова мета звернення особи до суду, адже завдання цивільного судочинства - ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вказані правові висновки, зокрема, викладено в постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 2-а-1864/10 (адміністративне провадження № К/9901/558/18). Також аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 0417/7776/2012.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст. ст.512,514 ЦК України та ч. 5ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Зважаючи на те, що виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд приходить до висновку, що заява про заміну стягувача його правонаступником підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 260, 442 ЦПК України, на підставі ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про заміну сторони у виконавчому листі по справі 2-5188/2010 за позовом ВАТ «БМ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором - задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому листі з виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 серпня 2010 року по справі 2-5188/2010 за позовом ВАТ «БМ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, з ТОВ «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» (, місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, буд. 18/24, 8 поверх) відносно боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного тексту ухвали 13 червня 2023 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду Т.М. Філюк