Ухвала

15 червня 2023 року

м. Київ

справа № 206/3143/22

провадження № 61-8462ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Українська залізниця» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 травня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ «Українська залізниця», у якому просила: визнати незаконним та скасувати наказ № 55-од від 04 жовтня 2022 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»; стягнути з АТ «Українська залізниця» на її користь 2 000 грн відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня

2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ № 55-од від 04 жовтня 2022 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за підписом директора філії «ПВІЗТ» АТ «Українська залізниця» А. Костенко та його першим заступником А. Селівановим . В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 травня 2023 року апеляційну скаргу АТ «Українська залізниця» залишено без задоволення. Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня

2022 року залишено без змін.

У касаційній скарзі, поданій 02 червня 2023 року, АТ «Українська залізниця» просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 травня 2023 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У відповідності до пункту «с» статті 7 Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися у тих справах, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справах, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. При цьому особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати, що справа відповідає вказаним цілям.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах та справах з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права,

яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах, дотриманню розумних строків розгляду справи.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Предметом позову у цій справі є визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, а також вимоги майнового характеру про відшкодування моральної шкодиу розмірі 2 000 грн.

Ціна позову за майновими вимогами у цій справі складає 2 000 грн і станом на 01 січня 2023 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн х 100 = 268 400 грн).

Згідно з положеннями частини четвертої статті 274 ЦПК України ця справа не відноситься до тієї категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.

Ця справа визнана малозначноюухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетовська від 21 жовтня 2022 року про відкриття провадження у справі.

Отже судове рішення у цій справі не підлягає касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

У касаційній скарзі АТ «Українська залізниця» зазначає, що касаційна скарга має виняткове значення для заявника. Вказує, що порушення, яке стало підставою для винесення догани - неналежне ведення бази даних єдиним менеджером з персоналу, триває й надалі. При цьому ставиться під сумнів право керівника приймати рішення щодо притягнення до відповідальності підпорядкованих йому осіб. Законодавством не передбачено інших засобів впливу на працівників, які неналежно виконують доручену відповідно до посади роботу, крім як догана та звільнення. Позивачка відмовляється визнавати свої недоліки в роботі та продовжує неналежно виконувати обов`язки за посадою. Оскільки на підставі Закону України «Про запобігання корупції» винести нові догани позивачці неможливо, це створює суттєві труднощі для належного функціонування як Дніпровського відділення філії «Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту» так і для філії «Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту».

Верховний Суд, взявши до уваги ціну й предмет позову, складність справи, встановлені судами обставини, а також оцінивши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником аргументи не свідчать про наявність підстав для перегляду у касаційному порядку судового рішення у цій малозначній справі.

Незгода АТ «Українська залізниця» з оскаржуваним судовим рішенням не свідчить про те, що справа має виняткове значення для відповідача.

Отже, випадків, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, у цій справі Верховним Судом не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки АТ «Українська залізниця» подало касаційну скаргу на судове рішення, що згідно з положеннями ЦПК України не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Українська залізниця» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 травня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович