Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5980/22
Провадження № 2/711/14/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого - судді Скляренко В.М.

при секретарі Копаєвій Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку підготовчого провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ майна із спільної часткової власності,

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_3 , в якому просили визнати за ними право спільної сумісної власності (без визначення часток) на частину домоволодіння по АДРЕСА_1 , а саме: приміщення 1-2, площею 4,4кв.м.; 1-3, площею 5,2кв.м.; 1-4, площею 16,3кв.м.; 1-5, площею 6,6кв.м.; 1-6, площею 11,5кв.м. в будинку літ. А-1, а, а2, сарай «Е», водоколонка №6, огорожа №1, 3, яка утворилася внаслідок поділу належної їм 6/25 частки домоволодіння, а їх право спільної часткової власності на вказане домоволодіння припинити. Також позивачі просили визнати за ОСОБА_3 право власності на приміщення №2-1, площею 3,5кв.м.; 2-2, площею 8,8кв.м.; 2-3, площею 15,2кв.м.; 2-4, площею 11,7кв.м.; 2-5, площею 6,4кв.м.; 3-1, площею 4,2кв.м.; 3-2, площею 7,3кв.м.; 3-3, площею 6,1кв.м.; 3-4, площею 10,4кв.м.; 3-5, площею 9,9кв.м.; 3-6, площею 15,0кв.м.; 3-7 площею 2,1кв.м.; 3-8, площею 5,0кв.м. у будинку а1, а3, а4, А1-1; літня кухня З, з, з1; душ Д4; гараж И, Ж; погріб К; вбиральня В, М; водоколонка №7; огорожа №2, 4, 5; замощення І та ІІ, яка утворилася внаслідок поділу належної йому 19/25 частки домоволодіння.

25.11.2022р. судом відкрито провадження у справі з визначенням здійснення розгляду справи в порядку загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання.

Під час підготовчого провадження та уточнення позовних вимог судом встановлено, що провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, оскільки позовна заява не відповідає вимогам п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Зі змісту позову вбачається, що підставою для звернення до суду з позовом є бажання позивачів виділити в натурі їх частки у спірному домоволодінні та відсутність згоди відповідача на добровільний поділ спірного домоволодіння. В той же час, оскільки за фактичним використанням частки позивачів розділити неможливо, то зміст їх вимог зводиться до наступного: 1) об`єднати ідеальні частки позивачів в одну ідеальну частку; 2) поділити спірне домоволодіння в натурі шляхом виділу, за фактичним користуванням, позивачам у спільну сумісну власність частину спірного домоволодіння, що відповідає розміру їх ідеальної частки (сукупний розмір теперішніх ідеальних часток позивачів), а відповідачу виділити у одноосібну власність іншу частину спірного домоволодіння; 3) внаслідок здійснення поділу спірного домоволодіння право спільної часткової власності сторін на таке домоволодіння припинити; 4) визнати за позивачами право спільної сумісної власності на виділену їм в натурі частину спірного домоволодіння, яка утворює новий окремий об`єкт нерухомого майна; 5) визнати за відповідачем право власності на виділену йому в натурі частину спірного домоволодіння, яка утворює новий окремий об`єкт нерухомого майна. Натомість у позовній заяві позивачі заявляють дві вимоги: 1) визнати за позивачами право спільної сумісної власності на частину домоволодіння…, яка утворилась внаслідок поділу належної їм 6/25 частки домоволодіння, а право спільної часткової власності позивачів на спірне домоволодіння припинити; 2) визнати за відповідачем право власності на частину домоволодіння…, яка утворилася внаслідок поділу належної йому 19/25 частки домоволодіння.

Таким чином, виклад обставин в позовній заяві та заявлені позовні вимоги є суперечливими, оскільки позивачі не заявляють вимог про поділ в натурі спірного домоволодіння, а заявляють лише вимоги, які зводяться до поділу належних позивачам часток та належної відповідачу частки, але відповідачем в позові зазначено лише одного співвласника, тоді як за наслідками поділу позивачі бажають трансформувати правовий режим їх часток із спільної часткової власності у спільну сумісну. Натомість в позові не наводиться аргументів та не обґрунтовуються обставини, які перешкоджають позивачам в позасудовому порядку врегулювати між собою питання правового режиму їх часток у спірному домоволодінні.

Заявляючи лише вимоги про визнання за собою права спільної сумісної власності, позивачами не обґрунтовуються підстави виникнення в них такого права саме на умовах правового режиму сумісної власності у передбачений законом спосіб та з підстав, не заборонених законом, до яких законодавець відносить лише договір та закон.

19.05.2023р. судом постановлено ухвалу, якою позивачам надано строк для усунення недоліків їх позовної заяви тривалістю у десять календарних днів з дня отримання копії цієї ухвали. При цьому в ухвалі суду було зазначено, що позивачі мають визначитись з підставами їх звернення до суду, обґрунтувати підстави виникнення в них на умовах режиму сумісної власності права спільної власності на належні їм частки спірного домоволодіння і уточнити позовні вимоги, які мають відповідати змісту спірних правовідносин та містити вимоги, які мають відповідати критеріям ефективності обраного позивачами способу захисту та можуть бути реально задоволені за рахунок особи, яка визначена відповідачем у позові. Зазначене є необхідним, оскільки передумовою ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог є встановлення судом відповідності обраного способу захисту критеріям ефективності, а також встановлення належного відповідача, тобто такого учасника правовідносин, поведінка якого обумовила (прямо або опосередковано) необхідність звернення позивача до суду за захистом його прав чи інтересів. У випадку, коли в позові заявлені вимоги, які передбачають покладення обов`язку вчинення дій іншою особою ніж та, яка зазначена в позові в якості відповідача (неналежний відповідач), то це може бути підставою для ухвалення судом рішення про відмову в позові.

В резолютивній частині ухвали судом було роз`яснено позивачам, що у випадку не усунення ними зазначених в ухвалі недоліків до вказаного строку шляхом подання уточненої позовної заяви, а також у випадку відсутності процесуальної реакції позивачів на зазначену ухвалу суду шляхом подання відповідної письмової заяви до суду, позовна заява буде залишена без розгляду.

Копія такої ухвали суду отримана представником позивачів 19.05.2023р., що підтверджується відповідною письмовою розпискою. Таким чином строк для усунення недоліків позовної заяви закінчується 29.05.2023р.

Станом на 14.06.2023р. до суду не подано позовної заяви з усуненими недоліками чи письмової заяви про те, що позивачі наполягають на розгляді судом по суті позовних вимог саме у тій редакції, яку вони вважають належною, і саме відносно того відповідача, якого вони визначають у позові. Отже позивачами не виконано вимог ухвали суду від 19.05.2023р. у встановлений судом строк.

Разом з тим, до суду 13.06.2023р. надійшла заява представника позивачів адвоката Василенко М.В., в якій остання вказує, що ухвалу суду від 19.05.2023р. про залишення позову без руху вона, як представник позивачів, отримала 19.05.2023р. Також вказує, що враховуючи, що у встановлений судом строк позивачі не надали уточнену позовну заяву із виправленням зазначених судом недоліків, та не бажають виправляти такі недоліки, вважає, що є підстави для повернення позовної заяви відповідно до положень п. 5 ст. 185 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, а ч. 4 ст. 12 ЦПК України визначає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Таким чином, оскільки позивачами не усунуто недоліків їх позовної заяви та не виконано вимог ухвали суду від 19.05.2023р., то їх позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Стосовно сплаченого позивачами судового збору, то слід зауважити, що на підставі п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» позивач має право на повернення сплаченого ним судового збору для чого він має звернутись до суду із відповідним клопотанням. В той же час повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із такою заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення, а отже саме позивачу належить право вибору чи ініціювати питання про повернення судового збору, чи повторно звернутись до суду з належною заявою для розгляду його вимог по суті. Таким чином, на момент постановлення ухвали про залишення позову без розгляду у суду відсутні підстави для вирішення питання про повернення позивачам судового збору через відсутність відповідного клопотання позивачів, але таке питання може бути вирішено судом після надходження відповідного клопотання.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.2, 11-13, 44, 131, 175, 177, 257-261 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ майна із спільної часткової власності - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачам, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із такою заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений та підписаний 14 червня 2023 року.

Головуючий: В.М. Скляренко