Справа № 562/1009/23
"13" червня 2023 р. Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі: головуючого судді Ковалика Ю. А. секретаря судових засідань Дацишиній Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Здолбунів в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -
У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики №Л090321-1 від 09.03.2021 в розмірі 144 341 грн. 30 коп.
Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що 09.03.2021 між ним та відповідачем укладено договір позики, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 201 260 грн. 64 коп., на умовах повернення всієї суми до 09.03.2023. Відповідач частково виконав зобов`язання за договором, повернувши частину коштів, станом на 09.03.2023 у останнього виникла заборгованість у розмірі 144 341 грн. 30 коп., тому позивач звернувся до суду про стягнення заборгованості за вказаним договором.
Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 27 березня 2023 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, його представник ОСОБА_3 подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 на неодноразові виклики в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать поштові повідомлення та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив.
Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та враховуючи те, що представник позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Судом встановлено, що 09 березня 2021 року ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 201 260 грн. 64 коп., які зобов`язався повернути до 09 березня 2023 року, що підтверджується договором позики №Л090321-1.
Згідно історії платежів за договором позики №Л090321-1 від 09.03.2021 наданої представником позивача ОСОБА_3 позивачу повернуто суму еквівалентну 3 470 доларів США.
Спірні відносини між сторонами виникли у зв`язку з невиконанням відповідачем ОСОБА_2 у встановлений строк свого зобов`язання щодо повернення позики в повному розмірі, а саме коштів в сумі 144 341 грн. 30 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Таким чином, закон вимагає укладення письмової форми для правочину, який мав місце між сторонами.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.2 ст. 1047 ЦК України).
Відповідно до норм ст. 1047, 1047 ЦК України, договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.
Відповідно до розписки від 09 березня 2021 року ОСОБА_2 отримав позику від ОСОБА_1 в сумі 201 260 грн. 64 коп., строк повернення - до 09 березня 2023 року та засвідчена власноручним підписом відповідача, суд приходить до переконання про її відповідність вимогам закону.
Відповідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Судом встановлено, що у строки зазначені в розписці ОСОБА_2 не виконав взяті на себе зобов`язання повернути кошти в повному обсязі.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованість за договором позики у розмірі 144 341 грн. 30 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по справі в сумі 1443 грн. 41 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. 526, 527, 530, 545, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. 81, 141, 258, 264-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики №Л090321-1 від 09.03.2021 в розмірі 144 341 (сто сорок чотири тисячі триста сорок один) грн. 30 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 1443 грн. 41 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .
Суддя: Ю.А. Ковалик