Провадження № 2/357/4009/23
У Х В А Л А

13.12.2023 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Орєхов О. І. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2023 року адвокат Грибенников С.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно ч. 2 ст. 14 ЦПК України, подана позовна заява була зареєстрована в Єдиній автоматизованій системі документообігу Білоцерківського міськрайонного суду, як справа позовного провадження.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2023 року головуючим суддею по справі було визначено суддю Орєхова О.І.

Ухвалою судді від 30.112023 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху на надано позивачу строк для усунення зазначених недоліків протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали.

04.12.2023 року зазначена ухвала судді була направлена для виконання поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу позивача вказану в позовній заяві.

На виконання вимог ухвали судді від 30.11.2023 року, уповноваженим представником позивача адвокатом Грибенниковим С.О., було надано заяву за вх. № 56738 про усунення недоліків позовної заяви з додатками.

В зазначеній заяві, яка подана представником, ухвала судді від 30.11.2023 року виконана не в повному обсязі.

Так, у вищевказаній заяві про усунення недоліків вказано перелік майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_4 .

При цьому зазначено, що спадкове майно спадкодавця на момент відкриття спадщини знаходиться в Чернігівській, Полтавській та Київській областях, зазначаючи, що основна частка спадкового майна знаходиться в смт. Шкарівка Київської області.

Однак, жодних документів на підтвердження вказаної вартості майна не подано і відповідних клопотань не заявлено.

Для визначення територіальної підсудності за правилами ч.1 ст.30 ЦПК України необхідно визначити вартість кожного окремо об`єкту нерухомості і виходити з місця знаходження об`єкту, вартість якого найвища (а не сукупна вартість декількох об`єктів). Тому для визначення підсудності необхідно належне з`ясування дійсної вартості кожного об`єкту. Оскільки з`ясування вартості кожного окремо об`єкту нерухомого майна має першочергове значення для визначення територіальної підсудності за правилами про виключну підсудність за ч.1 ст.30 ЦПК України (у разі заявлення позову щодо декількох об`єктів нерухомого майна), то такі документи мають бути подані суду разом з позовом, оскільки саме на цій стадії суд вирішує питання про підсудність справи.

Не зазначення позивачем на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху - вартості майна, без підтвердження належними документами, позбавляє суд визначити та правильно встановититериторіальну підсудність за ч.1 ст.30 ЦПК.

Таким чином, вартість майна має бути підтверджена відповідними документами, яких позивач не надав. Визначити підсудність за правилами ч.1 ст.30 ЦПК виключно зі слів позивача не уявляється можливим, і це було б порушенням вимог ЦПК та ст.6 Конвенції про захист пав людини і основоположних свобод, оскільки виключна підсудність визначається за об`єктивним критерієм (дійсною вартістю об`єкту і його місця знаходження), а не за суб`активним критерієм (думкою позивача) і оскільки у такому разі не виключається можливість свідомої, недобросовісної та штучно створеної зміни позивачем підсудності справи, і відповідно існує загроза порушення права на доступ до суду, встановленого законом.

Інтерпретація суті конструкції "суд, встановлений законом" викладена Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України". Так, ЄСПЛ наголосив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Правова позиція ЄСПЛ у вказаній справі дозволяє виокремити дві умови відповідності критерію "суд, встановлений законом": організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

З наведеного вище вбачається, що розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд (ч. 1 ст. 6 Конвенції) та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Отже, позови спадкоємця про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини поширюються правила виключної підсудності і вони пред`являються за місцем знаходження майна або основної його частини, якщо такі позови виникають із приводу нерухомого майна.

Відповідно до роз`яснень, викладених у постановах Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", від 07 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (ст. ст.364,367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки з цього майна (ст. ст. 370,372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Цей перелік не є вичерпним.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 зазначила, що виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. Cловосполучення "з приводу нерухомого майна" необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

З огляду на викладене, позивач у встановлений строк недоліки позовної заяви не усунув і не наддав доказів на підтвердження вказаної ним вартості кожного об`єкту нерухомості, з приводу яких заявлений позов. Без усунення данного недоліку неможливо відкрити провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цьогоКодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З аналізу норм законодавства, можна зробити висновок, що суддя як і особа, яка подала позовну заяву, наділена низкою процесуальних прав та обов`язків. Законодавець не покладає на суддю обов`язку повторно постановити ухвалу про залишення позову без руху в разі не усунення їх у повному обсязі.

Проте, враховуючи характер спору, суддя дійшов висновку, що він позбавлений можливості відкрити провадження у справі, а тому, вважає за необхідне залишити позовну заяву повторно без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позивачу необхідно надати до суду належні докази на підтвердження вказаної ним вартості кожного об`єкту нерухомості, з приводу яких заявлений позов.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач згідно ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись, ст.ст. 185, 259-261, 353 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених вище недоліків який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О. І. Орєхов