Справа № 298/1350/22
Номер провадження 2-о/298/6/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2023 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

судді Зизич В.В.,

секретар судового засідання Келешовчак І.І.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересована особа: Міністерство оборони України,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Великий Березний цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гарасимчук Назарій Андрійович, заінтересована особа Міністерство оборони України, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною вище заявою, в якій просить встановити факт, що вона є членом сім`ї ОСОБА_2 - рідного брата, який був військовослужбовцем ЗСУ і загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання обов`язку щодо захисту Батьківщини в ході бойових дій. Встановлення зазначеного факту, як зазначено заявницею у заяві, потрібно їй для отримання виплат, зокрема, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", пунктом 2 якої передбачено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у ст.16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Стверджується, що станом на дату подання цієї заяви заявниця не зверталась до Міністерства оборони України щодо отримання відповідної виплати, водночас встановлення факту, що заявниця є членом сім`ї ОСОБА_2 породжуватиме для заявниці конкретні юридичні наслідки - наявність підстави для звернення із відповідною заявою за отриманням одноразової грошової виплати, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця, і від встановлення вищевказаного факту залежить виникнення та реалізація майнових прав заявниці.

Зазначається, що для отримання одноразової грошової виплати, як рідній сестрі загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , заявниці необхідно довести статус члена сім`ї, так як будучи рідною сестрою ОСОБА_2 , юридично вона не має статусу члена сім`ї і єдиним документом, який може бути поданий заявницею для підтвердження статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця є рішення суду, яким встановлено вищевказаний факт, іншого порядку, окрім як відповідне рішення суду для встановлення факту того, що заявниця є членом сім`ї загиблого, законодавством України не передбачено.

Посилається, що долучені до заяви матеріали в сукупності свідчать про те, що заявниця, як сестра ОСОБА_2 , дійсно є членом сім`ї останнього.

Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 3 жовтня 2022 року відкрито провадження в справі за вказаною заявою.

16 листопада 2022 року від представника заінтересованої особи Міністерства оборони України надійшли письмові пояснення, згідно з якими заінтересована особа заперечує проти факту з підстав його недоведеності, просить в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити. Крім того, Міністерство оборони України вказує, що встановлення факту у цій справі пов`язане із вирішенням спору про право, а тому наявні підстави відповідно до ч.4 ст.315 ЦПК України для залишення заяви без розгляду.

У поясненнях представник звертає увагу суду на посилання заявниці щодо набуття пільг як члена сім`ї загиблого військовослужбовця і передбачених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», остання звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, з метою набуття права на отримання одноразової допомоги, як член сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця. Звертаючись до суду з вказаною заявою, визначаючи мету встановлення вищезазначеного факту, заявниця посилається на необхідність реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, а це, на думку представника заінтересованої особи, вже спір про право. Критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб. З точки зору закону під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви. Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, міститься у постанові Верховного суду 18 липня 2022 року у справі №755/9100/18. Оскільки справа є фактично спором про встановлення такого факту, який виключно пов`язаний з наступним вирішенням спору про право цивільне, зокрема, про право на отримання виплат, тому не може розглядатися у порядку окремого провадження.

Також вказується, що належних, допустимих і достатніх доказів про проживання ОСОБА_1 з братом ОСОБА_2 однією сім`єю та на підтвердження спільного проживання, пов`язаності спільним побутом, наявності взаємних прав та обов`язків заявником не надано, відповідно відсутні підстави для визнання такого факту доведеним.

19 грудня 2022 року від представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Гарасимчук Н.А. надійшли письмові заперечення на пояснення заінтересованої особи, в яких останній викладає незгоду з викладеними твердженнями заінтересованої особи.

Вказується, що практика Великої Палати Верховного Суду, свідчить про те, що за аналогічних обставин відсутній спір про право, тому заява підлягає розгляду у порядку окремого провадження. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.08.2018 року у справі №644/6274/16-ц констатувала у аналогічній ситуації, що подібний юридичний факт може встановлювати у порядку окремого провадження, а спір про право - відсутній.

Крім цього, додатковим аргументом того, що спір про право у цій ситуації відсутній є те, що заявниця не зверталась до Міністерства оборони України щодо виплати відповідної одноразової грошової допомоги; тому Міністерство оборони України не відмовляло заявниці у виплаті відповідної одноразової грошової допомоги; за відсутності звернення заявниці і відмови Міністерства оборони України у задоволенні звернення спір не може бути, оскільки немає ні предмету спору, ні суб`єктів.

Звертається увага суду на те, що заявниця звернулась до суду зі заявою про встановлення факту того, що остання є членом сім`ї ОСОБА_2 , а не утриманцем ОСОБА_2 , що є відмінними правовими категоріями.

Оцінка доказів, що здійснена заінтересованою особою, та викладена у письмових поясненнях є безпідставним і голослівним суб`єктивним поглядом останньої, що не свідчить про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви.

У судове засідання учасники не з`явилися.

На електронну адресу суду від представника заявниці ОСОБА_1 - адвоката Гарасимчук Н.Й. надійшла заява, в якій просять розглянути справу без участі заявниці та її представника, при цьому заявлені вимоги підтримують в повному обсязі та просять такі задовольнити.

Представник заінтересованої особи Міністерство оборони України - Матяшук В.К. через систему "Електронний суд" подав клопотання, в якому вказує на неможливість забезпечеити участь представника в судове засідання, водночас не заперечує щодо розгляду справи без участі представника, вказуючи на тому, що правова позиція Міністерства оборони України викладена в письмових поясненнях від 27 жовтня 2022 року, відповідно до яких просить в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити, а також вказує на наявності підстав для залишення заяви без розгляду з огляду на те, що в даній справі вбачається право про спір.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ст. 293 ЦПК України).

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

Тобто, йдеться про можливість підтвердження у порядку окремого провадження прав, щодо яких відсутній факт їх оспорювання.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

З огляду на це і в позовному, і в окремому провадженнях існування спору про право повинно ставитись в залежність від волевиявлення осіб, права яких можуть зазнати впливу внаслідок прийняття рішення судом. Спір про право в окремому провадженні - це конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зазначено, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) вказано, що «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів».

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».

Метою звернення ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту, що вона є членом сім`ї загиблого ОСОБА_2 , є встановлення в судовому порядку обставин, зокрема, з метою наступного вирішення питання реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, передбачених постановою КМУ від 28.02.2022 року №168.

Тобто, встановлення такого факту пов`язується із наступним вирішенням спору про право, а тому такий спір має вирішуватися в порядку позовного, а не окремого провадження.

При цьому, Міністерство оборони України заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1 .

Так, на адресу суду надійшли пояснення Міністерства оборони України, у яких представник заінтересованої особи заперечує проти встановлення факту, що заявниця є членом сім`ї ОСОБА_2 , у зв`язку з ненаданням заявницею належних та допустимих доказів на його підтвердження та вказує на наявність підстав для залишення заяви без розгляду, оскільки встановлення факту у цій справі пов`язане із вирішенням спору про право.

Отже із заявлених заявником вимог вбачається спір про право і дані вимоги не підлягають судовому розгляду в окремому провадженні, відповідно, такий спір належить вирішувати у порядку позовного провадження, а тому суд вважає, що заяву ОСОБА_1 про встановлення факту слід залишити без розгляду, роз`яснивши заявниці, що вона вправі звернутися до суду із позовом на загальних підставах.

Таким чином, факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 , не підлягає встановленню у порядку окремого провадження, оскільки існує спір про право, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження.

Суд зауважує, що ОСОБА_1 з метою захисту своїх прав та інтересів, не позбавлена можливості звернутись до суду з відповідним позовом.

При цьому, твердження представника заявника щодо відсутності спору про право у цій справі суд відхиляє, оскільки наявність або відсутність такого спору визначається змістом правовідносин, які зумовили необхідність звернення до суду.

Водночас відсутні процесуальні підстави для розгляду заяви у справі в порядку окремого провадження по суті та відмови в її задоволенні, про що просить представник заінтересованої особи у своїх поясненнях.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Керуючись ст.ст. 260, 293, 294, 315 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гарасимчук Назарій Андрійович, заінтересована особа Міністерство оборони України, про встановлення факту, що має юридичне значення,- залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику право звернення до суду на загальних підставах в порядку позовного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Зизич В.В.