ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року м.Суми

Справа №591/7674/19

Номер провадження 22-ц/816/1819/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Філонової Ю. О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 яка подана його представником - адвокатом Солошенко Людмилою Євгенівною,

на заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 25 червня 2020 року у складі судді Клименко А.Я., ухваленого в м. Суми,

в цивільній справі за позовом Приватного ремонтно-будівельного підприємства «Рембуд» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року Приватне ремонтно-будівельне підприємство «Рембуд» (далі ПРБП «Рембуд») звернулося до суду із зазначеним позовом, свої вимоги мотивуючи тим, що 01 вересня 2015 року між КП «Сумижитло» Сумської міської ради та ПРБП «Рембуд» укладено договір № 04092015-2У на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, за умовами якого позивач зобов`язався надавати послуги з утримання житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та його прибудинкової території.

01 липня 2016 року між КП «Сумижитлосервіс» та ПРБП «Рембуд» укладено додаткову угоду №2 до вказаного договору з метою продовження договірних зобов`язань.

01 серпня 2018 року на підставі рішення виконавчого комітету Сумської міської ради № 344 від 27 червня 2018 року між ПРБП «Рембуд» та Департаментом інфраструктури міста Сумської міської ради було укладено договір № 808/1-У на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, за умовами якого позивач взяв на себе зобов`язання по наданню послуг з утримання житлових будинків, споруд і прибудинкових територій, надання житлово-комунальних послуг власникам та користувачам житлових та /або нежитлових приміщень.

Згідно з актом приймання передачі житлових будинків і споруд за договором №808/1-У ПРБП прийняло на утримання житловий будинок та його прибудинкову територію за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач проживає та зареєстрований у квартирі АДРЕСА_2 .

Вказував, що за період з 01 липня 2016 року по 31 жовтня 2019 року включно позивач надавав відповідачу послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно до затверджених рішеннями виконавчого комітету Сумської міської ради тарифів, їх структури, періодичності та строків надання послуг.

Посилаючись на те, що відповідач не здійснював повну оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, утворилася заборгованість перед позивачем у сумі 5174 грн 48 коп.

Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 25 червня 2020 року позов ПРБП «Рембуд» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПРБП «Рембуд» заборгованість за надані з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі 5174 грн 48 коп., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 28 серпня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду в справі № 591/7674/19 за позовом ПРБП «Рембуд» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Не погоджуючись з вказаним рішення суду, ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Солошенко Л.Є., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухваливши нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач не був повідомлений судом про час та місце розгляду справи, внаслідок чого він був позбавлені можливості реалізувати свої права, зокрема, звернутися до суду із заявою про застосування наслідків спливу позовної давності. Також вважає, що не підлягає стягненню з відповідача борг за період з 01 липня 2016 року по 31 жовтня 2019 року, оскільки виходячи з дати звернення позивача до суду з позовом ним було пропущено трирічних строк позовної давності.

Доводить, що відповідач дійсно зареєстрований у квартирі АДРЕСА_2 , але факт реєстрації у квартирі не свідчить про факт проживання у ній та отримання відповідачем послуг ПРБП «Рембуд».

Вказує, що договір № 04092015-2У від 01 вересня 2015 року є неукладеним, оскільки не містить підпису відповідача, тобто його волевиявлення та згоду з умовами вказаного договору.

Крім того зазначає, що згідно з актом приймання передачі житлових будинків і споруд від 01 серпня 2018 року позивач прийняв на утримання житловий будинок та його прибудинкову територію за адресою: АДРЕСА_1 лише з 01 серпня 2018 року, а тому заборгованість не підлягає стягненню за період з 01 липня 2016 року.

ПРБП «Рембуд»подано відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність судового рішення, яке було ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що апеляційна скарга подана на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції встановив, що згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданою ПРБП «Рембуд» 28 листопада 2019 року, за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.48).

ПРБП «Рембуд» є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на підставі договору № 04092015-1У на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01 вересня 2015 року (а.с. 26-29) та договору №808/1-У на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01 серпня 2018 року, у тому числі по житловому будинку АДРЕСА_1 (а.с.32-36).

Згідно додаткової угоди №2 до договору № 04092015-1 У на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01 липня 2016 року викладено п. 5.1. договору у наступній редакції: «п.5.1. договір набирає чинності з 01 вересня 2015 року та діє до моменту визначення переможців конкурсу з визначенням управителя багатоквартирного будинку на конкурсних засадах та укладання договорів про надання послуг з управління багатоквартирними будинками за встановленими станом на 30 червня 2016 року для виконавців тарифами» (а.с.30).

Рішеннями виконавчого комітету Сумської міської ради від 31 серпня 2015 року № 467 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 26 червня 2014 року № 300 «Про тимчасові тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій комунального підприємства «Сумижитло» Сумської міської ради», від 06 квітня 2016 року № 170 «Про тимчасові тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій приватного ремонтно-будівельного підприємства «Рембуд», від 20 грудня 2016 року № 676 «Про тимчасові тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій приватного ремонтно-будівельного підприємства «Рембуд» та від 09 січня 2018 року №15 «Про тарифи та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій приватного ремонтно-будівельного підприємства «Рембуд» встановлено тимчасові тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, у тому числі у тому числі по житловому будинку АДРЕСА_1 ( а.с. 37-38, 40-42).

Фактичне виконання тарифу на послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій ПРБП «Рембуд» за адресою АДРЕСА_1 підтверджується копіями тарифів (а.с. 45-47).

04 липня 2019 року Зарічним районним судом м.Суми видано судовий наказ по справі № 591/4140/19 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПРБП «Рембуд» в сумі 3484,26 грн, який ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 листопада 2019 року скасовано (а.с. 53-54).

За адресою: АДРЕСА_3 відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 та за період з 01 липня 2016 року по 31 жовтня 2019 року утворилася заборгованість за надані послуги в сумі 5174 грн 48 коп. (а. с. 52, 55).

Задовольняючи позовні вимоги ПРБП «Рембуд», суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не сплачував за надані позивачем послуги з утримання будинку та прибудинкової території, тому порушені права позивача підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в сумі 5174 грн 48 коп.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 525-526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Спір між сторонами виник з проводу невиконання відповідачами зобов`язання зі сплати за надані позивачем у період з 01 липня 2016 року по 31 жовтня 2019 року послуги з утримання житлового будинку та прибудинкової території.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг до 10 грудня 2017 року був врегульований Законом України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 26 червня 2004 року, а з 10 грудня 2017 року Законом України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09 листопада 2017 року.

Частиною 1 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 26 червня 2004 року передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Однак, відповідно до п. 1) ч.1 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 26 червня 2004 року обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Право на своєчасне та належної якості отримання житлово-комунальних послуг згідно із законодавством і умовами укладених договорів та обов`язок оплачувати спожиті послуги, закріплено також в ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09 листопада 2017 року.

Таким чином, згідноіз зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі №6-2951цс15.

У відповідності до приписів ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів, які б спростовували належне виконання позивачем обов`язків по утриманню будинку та прибудинкової території, зокрема виконаних робіт та наданих послуг, за які нараховувалась плата, відповідачем суду не надано.

Також відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами заявлений розмір заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

Необґрунтованими є посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не проживає за вищевказаною адресою та не отримує послуги позивача, оскільки відповідачем ненадано доказів на підтвердження факту його не проживання у квартирі АДРЕСА_4 . Крім того, ОСОБА_1 зареєстрований у вказаній квартирі, а отже зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо застосування строків позовної давності, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, із позовом про стягнення заборгованості за надані послуги, що виникла у період з 01 липня 2016 року по 31 жовтня 2019 року ПРБП «Рембуд» звернулося 04 грудня 2019 року.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку (частини перша статті 264 ЦК України).

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач періодично вносив кошти по оплаті послуг (а.с. 52), отже позовна давність за вимогами позивача перервалася в силу частини першої статті 264 ЦК України у зв`язку з вчиненням відповідачем дії, що свідчить про визнання ним свого боргу. За таких обставин та з урахуванням того, що із позовом ПРПБ «Рембуд» звернулося до суду 04 грудня 2019 року, строк позовної давності не пропущений.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції правильно встановивши фактичні обставини справи, на підставі належних допустимих доказів дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимогПРПБ «Рембуд».

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування або зміни ухваленого рішення, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367-369,п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 яка подана його представником - адвокатом Солошенко Людмилою Євгенівною, залишити без задоволення.

Заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 25 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

Ю. О. Філонова