Справа № 643/8733/23
Провадження № 2/643/3709/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2023

14 грудня 2023 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвоката Петренко Олена Миколаївна до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Дорошкевич Віра Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Тетяна Іванівна про захист прав споживача,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник адвокат Петренко О.М. звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Дорошкевич Віра Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Тетяна Іванівна про захист прав споживача, якою просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1433 від 18.09.2020, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 500362214, укладеним 15.04.2013 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в сумі 59 426,95 грн. Також, позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у червні 2023 року позивачці ОСОБА_1 із сайту автоматизованої системи виконавчих проваджень стало відомо, що 24.10.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Д.В. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження на примусове виконання виконавчого напису № 1433 від 18.09.2020, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за період з 16.01.2019 по 11.03.2020 в сумі 59 426,95 грн. Представником позивачки було зроблено адвокатський запит на отримання копії виконавчого напису № 1433 від 18.09.2020, на підставі якого відкрито виконавче провадження та розпочато стягнення заборгованості. Ознайомившись із виконавчим написом № 1433 від 18.09.2020, було з`ясовано, що виконавчий напис нотаріуса був здійснений по зобов`язанням за кредитним договором № 500362214, укладеним 15.04.2013 між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк» (на підставі Договору на відступлення прав, вимоги перейшли до ТОВ «Кредитні ініціативи», потім до ТОВ ФК «Інвестохіллс Веста», а потім до ТОВ «Вердикт Капітал». Позивачка та її представник вважають, що виконавчий напис № 1433 від 18.09.2020 вчинено з грубим порушенням чинного законодавства. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус грубо порушив норми діючого законодавства України, не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Виконавчий напис вчинено без урахування думки та позиції позивачки, нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача. У зв`язку з чим, виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

Справу визначено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, у відповідності до вимог ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено.

Відповідно до правил ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Треті особи не надали пояснення на позовну заяву.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що 15.04.2013 між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір № 500362214, право вимоги за яким було відступлено за Договором відступлення прав вимоги за кредитними договорами ТОВ « Кредитні ініціативи», потім право вимоги було відступлено до ТОВ ФК ТОВ ФК «Інвестохіллс Веста», а потім до ТОВ «Вердикт Капітал»(а.с.10-11).

18.09.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. було вчинено виконавчий напис № 1433, у зв`язку із боргом за кредитним договором № 500362214 від 15.04.2013, який укладено між між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір № 500362214, право вимоги за яким було відступлено за Договором відступлення прав вимоги за кредитними договорами ТОВ « Кредитні ініціативи», потім право вимоги було відступлено до ТОВ ФК ТОВ ФК «Інвестохіллс Веста», а потім до ТОВ «Вердикт Капітал». Запропоновано задовольнити вимоги Кредитора у розмірі 59 426,95 грн, з урахуванням витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису (а.с.10).

24.10.2020 постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В., на підставі виконавчого напису № 1433 від 18.09.2020, відкрито виконавче провадження № 63407372 (а.с.8-9).

У відповідності до ст.ст. 13,81 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За загальними правилами стст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених у ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом учинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених законом.

Згідно з пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Порядок учинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок учинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції 22.02.2012 №296/5 та зареєстрований у Мін`юсті 22.02.2012 за №282/20595.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів.

У ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більш ніж 3 роки, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більш ніж рік. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку.

Порядок учинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пп.1, 3 гл.16 розд. ІІ порядку).

У пп. 3.2, 3.5 п. 3 гл. 16 розд. ІІ порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМ від 29.06.99 №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному переліку. Цей перелік не передбачає інших умов учинення виконавчих написів нотаріусами, ніж ті, які зазначені в законі «Про нотаріат» і Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий висновок зроблений Верховним Судом України в постанові від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18).

У статті 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова в її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.

Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.

Відповідне право стягувача, про захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість боржника перед стягувачем.

Отже, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо заборгованості та здійснення її часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком є безспірними.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про порушення зобов`язань перед ТОВ «Вердикт Капітал».

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачкою повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису.

Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивачки та її представника.

Отже, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не надано належних доказів безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушено норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що при винесенні спірного виконавчого напису не було дотримано умову для винесення напису, а саме вимогу щодо безспірності заборгованості, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Далі, в прохальній частині позову позивачка ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на свою користь понесені нею судові витрати.

Однак, матеріали цивільної справи не містять жодних підтверджень понесених позивачкою судових витрат пов`язаних з розглядом цієї справи.

Відтак, вимога позовної заяви про стягнення з відповідача на користь позивачки понесених нею судових витрат не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати суд розподіляє відповідно до ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-268, 274 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

Задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_1 .

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 18.09.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною, зареєстрований в реєстрі за № 1433, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» суми заборгованості в розмірі 59 426,95 грн.

В іншій частині вимог позовної заяви відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , на користь держави судовий збір у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня оголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Сугачова