Справа № 951/893/23
Провадження №2-о/951/64/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі головуючої судді Гриновець О. Б.

з участю секретаря судового засідання Барилко А. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Козова Тернопільської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Козівська селищна рада Тернопільської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа

у с т а н о в и в:

підстава заяви (позиція заявниці): 8.11.2023 адвокат Головацький В. Ф., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документау якій зазначено заінтересовану особу: Козівська селищна рада Тернопільської області.

В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявниці ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її рідний брат - ОСОБА_3 . 5.12.2019 приватним нотаріусом Боднарук Н. М. заведене спадкова справа № 51/2019 після смерті ОСОБА_2 за заявою рідного брата заявниці (сина спадкодавця ОСОБА_3 ), який спадщину прийняв, проте свідоцтво про право на спадщину такому видане не було. Тобто, ОСОБА_3 спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав, а тому право на спадщину перейшло до його спадкоємців, а саме до заявниці ОСОБА_1 . 15.12.2022 приватним нотаріусом Боднарук Н. М. заведена спадкова справа № 73/2022 після смерті ОСОБА_3 за заявою заявниці, яка прийняла спадщину як рідна сестра спадкодавця. 18.10.2023 між заявницею й ОСОБА_4 був укладений договір про поділ спадщини, згідно з якого визначено, що житловий будинок в АДРЕСА_1 успадкує заявниця. ОСОБА_1 24.10.2023 звернулася до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з виявленими розбіжностями у свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння, а саме невірно зазначено прізвище спадкодавця. Тому встановлення такого факту необхідно заявниці для реалізації її спадкових прав.

Отож просить встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 правовстановлюючого документа - свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 24.02.1968 року, яке видане ОСОБА_5 .

Заявниця ОСОБА_1 чи її представник ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися, однак останній через канцелярію суду подав клопотання, згідно з якого заявлені вимоги підтримують, просять їх задовольнити, а справу розглядати у їх відсутності.

Позиція заінтересованої особи: представник Козівської селищної ради Тернопільської області ДобалюкС. В. у судове засідання не з`явився, подав відзив, відповідно до змісту якого просить проводити розгляд справи без його участі, у вирішенні справи покладається на думку суду.

Заяви й клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О. Б. від 13.11.2023 заява прийнята до розгляду й відкрито провадження у справі.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дойшов до наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.

Згідно з копії паспорта серії НОМЕР_1 , виданого 3 квітня 1996 року Козівським РВ УМВС України в Тернопільській області, такий належить ОСОБА_1 /а.с.3/.

Як видно із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 25.05.1965 с. Вівся Козівського району Тернопільської області, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_7 , батько ОСОБА_8 , мати ОСОБА_2 /а.с.8/.

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 25.05.1980, ОСОБА_9 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 , після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка « ОСОБА_10 », дружини « ОСОБА_10 » /а.с.9/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козівського районного управління юстиції у Тернопільській області 21.11.2014, актовий запис № 102 /а.с.6/.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого Козівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 25.07.2022, актовий запис № 245 /а.с.7/.

24.10.2023 приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Боднарук Н. М. надано відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 , згідно з якою нотаріус роз`яснив про розбіжність в написанні у правовстановлюючому документі прізвища власника з прізвищем спадкодавця, а тому для вирішення даного питання рекомендовано звернутись до суду /а.с.11/.

Згідно з копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого приватним нотаріусом Боднарук Н. М. 15.12.2022 № 70929637, після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа /а.с.11/.

Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи иа видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданої приватним нотаріусом Боднарук Н. М. 24.10.2023 № 74459098 вбачається, що після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа й видано свідоцтво про право на спадщину 10.02.2020 за номером у спадковому реєстрі 65486136 /а.с.12/.

Згідно з копії свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння від 24.02.1968 вбачається, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_5 /а.с.13/.

Як вбачається із копії договору про поділ спадщини від 18.10.2023 року, укладеного між спадкоємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , останні добровільно поділили спадкове майно, яке залишилось після смерті їхнього рідного брата ОСОБА_3 , де серед іншого зазначили, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 переходить до ОСОБА_1 /а.с.14/.

Із інформаційної довідки Комунального підприємства «Козівське бюро технічної інвентаризації» Козівської селищної ради від 13.09.2023 № 455 видно, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 зареєстрований на праві приватної власності за гр. ОСОБА_5 згідно з свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння виданого 24.02.1968 на підставі рішення виконкому Козівської селищної ради депутатів трудящих № 8 від 13.02.1968 зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації 24.02.1968 за реєстровим № 696. ОСОБА_11 перейменовано на ОСОБА_12 /а.с.15/.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Козівської селищної ради Тернопільської області № 805/3-16 від 6.11.2023, на день смерті ОСОБА_2 у житловому будинку був зареєстрований ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з нею /а.с.18/.

Згідно з довідки виконавчого комітету Козівської селищної ради Тернопільської області № 806/3-16 від 6.11.2023, на день смерті ОСОБА_3 вжитловому будинку разим з ним ніхто не був зареєстрований /а.с.19/.

Вказані вище обставини ніким не оспорюються та не заперечуються, а тому відповідно до вимог ст.ст. 12, 89 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Норми права, які застосовує суд при вирішенні заяви.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік фактів встановлення яких відбувається у судовому порядку.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Проте встановлення таких фактів можливе за умови, що вони породжують юридичні наслідки для заявника.

Також, окрім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених норм, суд звертає увагу на роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995.

Так, в пункті 1 постанови звернуто увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Згідно з Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

У пункті 7 вказаної постанови зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України (в редакції, яка діяла до редакції відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Висновки суду за результатами заяви.

З огляду на те, що факт належності правовстановлюючого документу про встановлення якого просить заявниця, підтверджуються матеріалами даної справи, а встановлення такого факту є необхідним заявниці для оформлення спадкових прав після смерті брата, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу від 24.10.2023 за № 86/02-31 (арк. справи 10), суд дойшов висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_1 слід задоволити.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 247, 264, 265, 273, 293, 294, 315, 319 ЦПК України

у х в а л и в:

задовольнити заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Козівська селищна рада Тернопільської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме те, що свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння від 24.02.1968 року, видане " ОСОБА_5 ", належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного судового рішення 13.12.202 3.

Повне найменування сторін:

заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , дані паспорта: серія НОМЕР_1 , виданий Козівським РВ УМВС України в Тернопільській області 3.04.1996;

заінтересована особа Козівська селищна рада Тернопільської області, місцезнаходження: вул. Грушевського, 38, смт Козова, Тернопільський район, Тернопільська область; .

Суддя О. Б. Гриновець