Справа № 127/3709/23
Провадження №2/141/69/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року смт Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Климчука С.В.,

при секретарі судового засідання Бугайчук Ю.С.,

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Чорного С.О.,

відповідач не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу №127/3709/23 за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

У С Т А Н О В И В:

05.04.2023 до Оратівського районного суду Вінницької області за підсудністю надійшла цивільна справа №127/3709/23 за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , який проживав і був зареєстрований до дня смерті в АДРЕСА_1 , та після смерті якого відкрилася спадщина. Родинний зв`язок між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про народження позивача.

Протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини позивач не звернулася до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знала про існування заповіту померлого на її користь, а також про наявність будь-якого спадкового майна.

Після смерті ОСОБА_2 позивач доглядала за квартирою, у якій проживав спадкодавець, та 11.12.2021, під час чергового візиту до квартири позивач виявила у поштовій скриньці лист ДП «Біріт-Надія» № 54 від 01.12.2021 на адресу ОСОБА_2 з пропозицією перегляду умов договору оренди землі. Зі змісту даного листа позивач дізналась, що за життя у власності її батька перебувала земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 2,4137 га, кадастровий номер :02:001:0132, яка розташована на території Животівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, та яку відповідно до договору оренди землі № 3 від 13.06.2012 було надано ОСОБА_2 , як орендодавцем, у строкове платне користування ДП «Біріт-Надія», як орендарю.

Будучи спадкоємцем першої черги згідно положень ст. 1261 ЦК України, позивач 16.12.2021 звернулась до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Миронюк Н.В. з метою прийняття спадщини, у зв`язку з чим нотаріусом було заведено спадкову справу до майна померлого ОСОБА_2 .

В подальшому, за результатами пошуку в Спадковому реєстрі нотаріусом було встановлено, що 06.11.2014 ОСОБА_2 склав заповіт, який було посвідчено державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Шарко О.В., згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде належати йому та на що він за законом матиме право, заповідає своїй дочці ОСОБА_1 .

Таким чином, 16.12.2021 позивач дізналась, що 06.11.2014 спадкодавець ОСОБА_2 склав заповіт на її користь, однак при подачі заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 нотаріусом було враховано пропуск позивачем строку для прийняття спадщини, відтак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. №331/02-32 від 16.12.2021 приватний нотаріус Миронюк Н.В. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

А тому ОСОБА_1 просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю 1 (один) місяць з дня набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою суду від 13.04.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 09.05.2023, витребувано у приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Миронюк Н.В. копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 09.05.2023 закрито підготовче провадження у справі № 127/3709/23 та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.06.2023.

Відповідач Вінницька міська рада, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце судового розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання 06.06.2023 року не з`явилася, повноважного представника до суду не направила, відзив на позов та інших заяв чи клопотань суду не подала.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, з`ясувавши думку позивача та її представника, з урахуванням конкретних обставин справи, а також наявності доказів своєчасного та належного повідомлення відповідача про час, день та місце розгляду справи, доходить висновку про можливість розгляду справи № 127/3709/23 за відсутності представника Вінницької міської ради.

В судовому засіданні 06.06.2023 позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Чорний С.О. позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просили суд позов задовольнити повністю.

Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, розглянувши матеріали справи № 127/3709/23, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 04.01.1983 ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , в графі «Батько» зазначено ОСОБА_2 .

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 03.08.2020, виданого Вінницьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Вінниця.

Згідно довідки № б/н від 23.09.2021, виданої Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради, ОСОБА_2 проживав по АДРЕСА_1 .

Відповідно до заповіту, посвідченого 06.11.2014 держаним нотаріусом Першої вінницької держаної нотаріальної контори Шарко О.В., ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право, заповів дочці ОСОБА_1 .

Згідно з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) заповіт заповідача ОСОБА_2 чинний, номер у спадковому реєстрі 56738055.

Як вбачається із листа ДП «Біріт-Надія» № 54 від 01.12.2021, директор ДП «Біріт-Надія» Ходос В.П. пропонує ОСОБА_2 переглянути умови договору оренди № 3 від 15.06.2012 щодо орендної плати за земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 2,4137 га, кадастровий номер :02:001:0132, належну ОСОБА_2 , яка розташована на території Животівської сільської ради Оратівського району Вінницької області.

З матеріалів спадкової справи № 32/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 убачається, що справу розпочато 16.12.2021 року за заявою ОСОБА_1 .

Однак постановою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу вих. №331/02-32 від 16.12.2021 ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з пропуском спадкоємцем шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Визначаючись щодо встановлених обставин та заявлених позовних вимог, суд керується наступним.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч.1 ст. 1217 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.2 ст. 1220 ЦК України).

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти.

За змістом частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленог статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України.

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.ч. 2-3 ст. 1272 ЦК України).

Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними.

За диспозицією вказаної норми закону у разі встановлення поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд визначає додатковий строк спадкоємцю, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як установлено судом та стверджує позивач, остання не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки їй не було відомо про існування заповіту померлого на її користь.

У постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17 зроблено висновок, що «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними».

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, саме на позивача покладений обов`язок доказування факту поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами.

Таким чином, із системного аналізу чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини у співвідношенні із наданими позивачем доказами на обґрунтування заявлених позовних вимог, які містяться у матеріалах справи, суд доходить висновку про доведеність позивачем поважності причин пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , оскільки позивач не була обізнана про існування заповіту, складеного спадкодавцем на її ім"я, що призвело до неможливості своєчасно подати заяву про прийняття спадщини у передбачений ст. 1270 ЦК України строк.

За вказаних фактичних обставин справи № 127/3709/23, а також приймаючи до уваги той факт, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (інших спадкоємців ні судом, ні нотаріусом не встановлено), суд доходить переконання, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1216-1217, 1220, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 4,, 12, 18, 76-82, 79, 133, 141, 258, 259, 263-265, 353 ЦПК України, суд

У Х В АЛ И В:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю 1 (один) місяць з дня набрання рішенням суду законної сили.

Копію рішення направити відповідачу згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Повний текст рішення суду оформлено та виготовлено 15.06.2023.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Вінницька міська рада (вул. Соборна, буд.59, м. Вінниця, 21100).

Суддя С.В. Клpимчук