Провадження №2-ві/932/9/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в особі судді Кудрявцевої Т.О., розглянувши заяву представника відповідачів - адвоката Смук Михайла Ілліча про відвід головуючого судді Цитульського В.І. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Людмила Григорівна, Дніпровська міська рада, про визначення (виділ) розміру частки земельної ділянки та зміни її права власності з спільної сумісної власності на спільну часткову власність, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Цитульського В.І. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Людмила Григорівна, Дніпровська міська рада, про визначення (виділ) розміру частки земельної ділянки та зміни її права власності з спільної сумісної власності на спільну часткову власність.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2023 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду заяви представника відповідачів - адвоката Смук М.І. про відвід судді Цитульського В.І. від розгляду даної справи.

Ознайомившись з матеріалами цивільної справи № 932/14421/20, розглянувши заяву про відвід судді, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до положень ч.1, 2, 3 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Відповідно до ч.4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У відповідності до положень ч.2, 3 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Зі змісту статті 40 ЦПК України вбачається, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

У відповідності до положень п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки судді від 19.05.2006 року, що схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27.07.2006 року № 2006/23, які адресовані суддям для використання, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно із оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

У справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

В п.105 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 року (заява № 21722/11) суд дійшов висновку про те, що «між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді (рішення ЄСПЛ від 23.06.1981 у справі «Ле Комт (Le Compte), Ван Левен (Van Leuven) и Де Мейер (De Meyere) проти Бельгії»), як наслідок таку презумпцію спростувати досить складно, адже критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості.

Об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім. При цьому, ЄСПЛ у справі «Ушаков та Ушакова проти України» 18 червня 2015 року вказує на те, що Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід нагадати, що під час провадження на підставі Конвенції застосовується принцип affirmanti incumbit probatio (той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження).

Як зазначено вище, в провадженні судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Цитульського В.І. перебуває цивільна справа № 932/14421/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Людмила Григорівна, Дніпровська міська рада, про визначення (виділ) розміру частки земельної ділянки та зміни її права власності з спільної сумісної власності на спільну часткову власність.

З матеріалів даної цивільної справи вбачається, що 29.05.2023 року від представника відповідачів - адвоката Смук М.І. надійшло клопотання про відвід судді у даній справі.

В обгрунтування клопотання про відвід представник відповідачів посилається на те, що в провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська під головуванням

судді Цитульського В.І. розглядається справа №932/14421/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визначення (виділ) розміру частки земельної ділянки та зміни її права власності з спільної сумісної на спільну часткову власність, представником відповідачів у даній справі є адвокат Смук М.І. Під час проведення судових засідань, 19.01.2023 року на думку сторони відповідача суддя Цитульський В.І. грубо порушив права відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , тому сторона відповідачів вважає, що суддя Цитульський В.І. підлягає відводу, зважаючи на наступне. 19.01.2023 року відбулося чергове підготовче засідання по розгляду справи №932/14421/20 за позовом ОСОБА_1 за присутності її представника адвоката Гужва К.В. До початку судового засідання представник відповідачів адвокат Смук М.1. подав до канцелярії клопотання про зупинення підготовчого розгляду справи №932/14421/20. Під час початку засідання представник відповідачів адвокат Смук М.І. заявив клопотання про зупинення підготовчого розгляду справи до моменту вирішення Дніпровським апеляційним судом апеляційної скарги, справа 200/2261/13-ц на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.12.2014 року, яка прямо стосується вирішення питання виділення частки земельної ділянки, що є предметом розгляду справи №932/14421/20. Суддя Цитульський В.І. порушив норми матеріального та процесуального права, а саме не зважаючи на клопотання сторони відповідача про неможливість розгляду справи у зв`язку з апеляційною скаргою, не розглянув його та почав продовжувати та став розглядати уточнену заяву позивача, копію якої не було надано жодній стороні у справі. При цьому сам суддя Цитульський В.І. зазначив про неможливість прийняття документів від сторін, якщо вони (документи) не надіслані (не надані) сторонам у справі, а потів вирішив прийняти таку заяву, чим порушив норми процесуального права. На зауваження представника відповідачів адвоката Смук М.І про не можливість розгляду заяв про уточнення, оскільки вони не надані сторонам, які не бачили їх і не можуть відповідним чином відреагувати на документ, вирішив не реагувати та погрожував відповідачу та його представнику вивести їх з засідання, не маючи жодної законної підстави, тим самим грубо порушив їх права на захист своїх інтересів.

Заявник вказує на те, що далі суддя Цитульський В.І. продовжує порушувати норми Законів України «Про судоустрій та статус суддів» та Цивільний процесуальний кодекс України, почав упереджено ставитися до відповідачів та намагався допомогти в вирішенні уточнення позовної заяви стороні позивача. Такі допомоги стороні позивача суддя Цитульський В.І. здійснив два рази на двох різних засіданнях, що легко підтверджується аудіо-записом засідань, одне 19.01.2023 року, друге попереднє, де також представник Смук М.І. робив зауваження суду про не можливість порушень прав сторін. Допомога стороні позивача з боку судді полягала фактично в прямій підказці, що необхідно зробити та як, щоби суд чітко зрозумів, що необхідно позивачу. Зазначає, що позов подано в 2020 році, у справі був інший суддя Лукінова, пройшов досить тривалий час, який давав змогу стороні позивача виправити позовні вимоги декілька разів, враховуючи участь адвоката Гужва К.В., яка є фахівцем в області права та мала змогу скоригувати позов у випадку неточностей, але цього не зробила. З цих дій судді Цитульського В.І. у відповідачів є всі підстави вважати упередженість в ставленні до них та заінтересованість у вирішенні цієї справи на користь позивача. Далі, на черговому засіданні 18.05.2023 року суддя Цитульський В.І. заявив, що не збирається розглядати клопотання про відвід судді, мотивуючи своє рішення порушенням відповідачем строків подання клопотання. Суддя Цитульський В.І. не захотів слухати доводи сторони відповідача щодо неправомірності таких висновків, оскільки клопотання про відвід було оголошено в залі суду 19.01.2023 року, на якому відповідач та його представник просив суд надати час для підготування такого клопотання. Суддя намагався уникнути надання строків на підготування клопотання, але все ж таки погодився на його подання на наступне засідання. Так, 18.05.2023 року суддя Цитульський В.І. не виніс ніякого рішення щодо відмови або задоволення клопотання, на зауваження сторони відповідача не реагував і пояснив, що не хоче нічого пояснювати, а просто залишив клопотання про відвід судді без розгляду, що є прямим порушенням норм ЦПК України, оскільки суддя повинен був постановити ухвалу про залишення без розгляду клопотання або про відмову у задоволенні. На переконливу думку сторони відповідача ОСОБА_2 та його представника суддя Цитульський В.І. має упереджене ставлення до сторони відповідача та прямо зацікавлений у вирішенні питання на користь позивача, з цих підстав суддя Цитульський В.І. не може надалі вести розгляд цієї справи і повинен бути відведений.

З матеріалів цивільної справи № 932/14421/20 вбачається, що відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 16.02.2022 року № 120 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2022 року дана справа передана в провадження судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Цитульського В.І., який ухвалою від 16.02.2022 року прийняв справу до свого провадження та призначив проведення підготовчого засідання.

Також, з матеріалів цивільної справи вбачається, що ухвалою суду від 18.05.2023 року було задоволено клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Смука М.І. про зупинення провадження у справі до вирішення апеляційної скарги на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.12.2014 року у справі №200/2261/13-ц про визнання права власності на земельну ділянку.

Ухвалою суду від 29.05.2023 року провадження у даній справі відновлено для розгляду заяви про відвід судді, яка надійшла до суду 29.05.2023 року від адвоката Смук М.І.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.05.2023 року заява представника відповідачів - адвоката Смук М.І. про відвід головуючого судді по справі передана на вирішення іншому судді, визначеному в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2023 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду даної заяви про відвід судді Цитульського В.І.

Суд вважає, що наведені представником відповідачів - адвокатом Смук М.І. в заяві про відвід обставини, які, на його думку, є підставою для задоволення відводу судді Цитульського В.І., не можуть оцінюватись як сумнів у неупередженості судді в межах розгляду даної цивільної справи у розумінні приписів ст. 36 ЦПК України. Вказана заява про відвід посилань на існування обставин, визначених саме ст. 36 ЦПК України, як підстав для відводу судді від розгляду справи, не містить.

Зі змісту заяви про відвід вбачається, що заявником в обгрунтування підстав для відводу вказано про його незгоду з процесуальними рішеннями та діями суду під головуванням судді Цитульського В.І. при розгляді даної справи, що відповідно до положень ст. 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу, тому наведені в заяві доводи не можуть оцінюватись як сумнів у неупередженості судді при розгляді даної справи у розумінні приписів ст. 36 ЦПК України.

Таким чином, зважаючи на те, що заява про відвід не містить посилань на існування обставин, визначених саме ст. 36 ЦПК України, як підстав для відводу судді від розгляду даної цивільної справи і наявних доказів упередженості судді при розгляді даної цивільної справи не надано і судом не встановлено, суд приходить до висновку, що дана заява про відвід судді є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36-40, ст. 260 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника відповідачів - адвоката Смук Михайла Ілліча про відвід головуючого судді Цитульського В.І. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Людмила Григорівна, Дніпровська міська рада, про визначення (виділ) розміру частки земельної ділянки та зміни її права власності з спільної сумісної власності на спільну часткову власність, - відмовити.

Ухвала не оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Кудрявцева