Справа № 136/661/23
провадження № 2/136/132/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2023 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги розподілу природного газу,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" (далі - позивач), звернулось з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), з вимогами:

- стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги з розподілу природного газу за період з січня 2020 року по лютий 2023 року в розмірі 6969,93 грн.

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

Позивач є юридичною особою, яка здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу споживачам в межах території Вінницької області на підставі ліцензії №811 від 19.06.2017 із змінами внесеними постановами НКРЕКП від 11.06.2019 за №1025 та від 07.10.2020 за №1842, а відтак є оператором газорозподільної системи та надає комунальні послуги, у розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Закону України «Про ринок природного газу». На ім`я відповідача було відкрито особовий рахунок та присвоєно ЕІС-код, остання споживає природний газ, із заявою до оператора ГРМ про припинення розподілу природного газу не звертався, відтак є такою, що приєдналася до умов Типового договору розподілу природного газу, отож є споживачем послуг, які надаються її позивачем як постачальником до її житла за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач у позові зазначає, що він належним чином виконує умови зобов`язання, тоді як відповідач в порушення умов договору не вносить своєчасно плату за отримані послуги у повному обсязі, внаслідок чого за період з січня 2020 року по лютий 2023 року допустила заборгованість в розмірі 6969,93, які в добровільному порядку не погашає, що послугувало підставою звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 14.04.2023 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву.

Сторони не заперечували проти розгляду справи в спрощеному провадженні.

Відповідач подала до суду відзив, який обґрунтовує наступними обставинами.

Відповідач вказує, що з 01.01.2020 по 01.02.2023 квитанції за транспортування газу її не надходили, а попереджень про сплату боргу від позивача не було. Крім того відсутні акти взаємозвірки, які б підтверджували існування боргу у відповідача та ухилення її від сплати. Разом з тим, жодних договорів щодо розподілу природного газу відповідач не укладала і невідомо на яких підставах газові комунікації, які перебувають у комунальній власності територіальної громади використовує позивач. Насамкінець, документ під назвою "фінансовий стан", який позивач використовує як документальне підтвердження факту розподілу відповідачу природного газу є неналежним доказом, оскільки сформований позивачем, а відомостей про підключення відповідача до газорозподільної системи - немає.

Позивач відповіді на відзив не подав.

Ухвалою суду від 09.06.2023 у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів від позивача було відмовлено.

Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій, основним видом економічної діяльності АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ВІННИЦЯГАЗ» є - п.35.22 розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи. Підпунктом 1.2.1. пункту 1.2 розділу І Статуту АТ Оператор газорозподільної системи Вінницягаз , затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів, оформленим протоколом від 19.03.2019 за № 1, АКЦІОН «ВІННИЦЯГАЗ» (ідентифікаційний код 03338649) (позивач) є правонаступником усіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Вінницягаз. Відповідач є побутовим споживачем послуг із газопостачання, які надає АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» на території Вінницької області відповідно до постанови НКРЕКП «Про видачу ліцензії на розподіл природного газу ПАТ «Вінницягаз» від 19 червня 2017 року № 811.Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 19.06.2017 за № 811 Про видачу ліцензії на розподіл природного газу Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації Вінницягаз () видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Вінницької області, крім сіл Якушинці і Зарванці Вінницького району, смт Кирнасівка, сіл Одая, Нестерварка, Федьківка, Дранка, Тиманівка, Клебань, Копіївка, хутір Марково Тульчинського району, сіл Пилипи-Борівські, Калинка Томашпільського району, сіл Сокіл, Моївка, Борівка, хутір Грабовець Чернівецького району, села Махаринці Козятинського району, сіл Бухни, Морозівка Погребищенського району, а також території м. Гайворон Кіровоградської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації Акціонерного товариства Оператор газорозподільчої системи Вінницягаз. АТ Оператор газорозподільної системи Вінницягаз є суб`єктом господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Вінницької області, у тому числі м. Липовець. Відповідач приєдналася до Типового договору розподілу природного газу, щомісячно споживаючи природній газ та сплачуючи рахунки за його споживання. На ім`я відповідача, як побутового споживача послуг з розподілу природного газу відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , присвоєний ЕІС-код №56XM01D78447368D, що підтверджується довідкою про фінансовий стан. Відповідно до розрахунку наведеного у фінансовій довідці, відповідач має заборгованість за послуги з розподілу природного газу по лютий 2023 року в розмірі 6969,93 грн. Така довідка містить інформацію (відомості) про особу відповідача, адресу газифікованого об`єкта, обсяги споживання природного газу споживачем та здійснення оплати наданих послуг у лютому 2020 року.

Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Взаємовідносини між газопостачальником, газорозподільним підприємством, газотранспортним підприємством та споживачами природного газу регулюються Законом України від 09 квітня 2015 року №329-VIII «Про ринок природного газу» (далі - Закон №329-VIII), Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Кодексом газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодекс ГРМ), та іншими нормативно-правовими актами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу - це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів. Постачальник природного газу - це суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу.

Розподіл природного газу - це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу. Оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).

Як було встановлено АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» є оператором газорозподільної системи (скорочено - Оператор ГРМ) і надає послуги саме із розподілу природного газу, і такі послуги не включають в себе послуги з постачання природного газу.

Згідно з частинами першою та другою статті 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором.

Типовий договір розподілу природного газу затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор) від 30 вересня 2015 року №2498.

За змістом частини другої статті 205 ЦК України, укладання договору, шляхом вчинення виключно конкретних дій або мовчання можливе, якщо для певного договору не передбачена обов`язкова письмова форма або якщо таке укладення договору передбачено законом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору.(частина 1 статті 634 ЦК України).

Відповідно до пункту 1.3 Типового договору розподілу природного газу, договір розподілу природного газу є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною в додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. (частина 1 статті 634 ЦК України).

Відповідно до вимог статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до частини другої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №639/10591/14-ц, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15 та постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі №642/2858/16.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на підтвердження розміру заборгованості відповідача надав виписку з фінансового стану та довідку про фактичний обсяг споживання природного газу по особовому рахунку, що належить відповідачеві, які були досліджені судом.

Судом було встановлено, що на ім`я відповідача, як побутового споживача послуг з розподілу природного газу відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , присвоєний ЕІС-код №56XM01D78447368D, що підтверджується довідкою про фінансовий стан. Така довідка містить інформацію (відомості) про особу відповідача, адресу газифікованого об`єкта, обсяги споживання природного газу споживачем та здійснення оплати наданих послуг у лютому 2020 року.

Згідно розрахунку у фінансовій довідці, відповідач має заборгованість за послуги з розподілу природного газу по лютий 2023 року в розмірі 6969,93 грн.

Суд зауважує, що в силу вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (визначені в ст. 82 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Докази мають бути належними, допустимими та достовірними, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.ст. 77-80 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

На спростування аргументів відповідача свідчить те, що аналізуючи надані позивачем докази, зокрема виписку з фінансового стану та довідку про фактичний обсяг споживання природногогазу по особовому рахунку № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , присвоєний ЕІС-код №56XM01D78447368D, суд вважає їх такими, що цілком відповідають вимогам процесуального законодавства щодо достовірності та допустимості доказів.

Отож зібрані у справі докази підтверджують, що між сторонами виникли договірні відносини щодо надання АТ «ОГЗ «Вінницягаз» по вул. Ломоносова, буд. 35, м. Липовець, Вінницький р-н, Вінницька обл., послуг з розподілу (доставки) природного газу до домоволодіння відповідача, а остання прийняла ці послуги, користуючись природним газом (тобто прийняв оферту).

Фактом приєднання відповідача до умов договору розподілу природного газу (акцептуванням договору) є документальне підтвердження споживання природного газу (помісячні показання лічильника газу, відображені в доданій виписці з фінансового стану по особовому рахунку відповідача). Крім того, є здійснення оплати наданих послуг у лютому 2020 року у розмірі 137,67 грн.

У постанові Верховного Суду від 18.02.2021 у справі № 922/1703/20 викладено висновок згідно з яким, встановивши наявність у відповідача обсягів споживання природного газу за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, фізичне підключення об`єкта споживача до газорозподільної мережі у спірному періоді, наявність укладеного між сторонами договору розподілу природного газу, який не припинено, а також враховуючи те, що споживачем ні заява про остаточне припинення користування природним газом, ні уточнені заявки на величину річної замовленої потужності не подавалась, правильними є висновки суду апеляційної інстанції про існування у відповідача обов`язку оплати вартості послуг з розподілу природного газу в порядку передбаченому главою 6 розділу VI Кодексу ГРМ, в редакції постанови №2080 від 07.10.2019.

Судом було встановлено, що доказів того, що відповідач зверталася до позивача із заявою про припинення розподілу природного газу на її домоволодіння чи розірвання договору суду не надано.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за послугу з розподілу природного газу в сумі 3801,82 грн за надані протягом 2020-2021 років, не є обґрунтованою та задоволенню не підлягає, а тому в позові слід відмовити.

Вирішуючи питання судових витрат, суд керується положеннями Глави 8 ЦПК України, ураховуючи те, що позов задоволено, суд присуджує понесені позивачем витрати із відповідача про сплаті судового збору.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги з розподілу природного газу по лютий 2023 року в розмірі 6969,93 грн, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно з якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позову Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" (місцезнаходження: пров. Костя Широцького, буд. 24, м. Вінниця Вінницький р-н, Вінницька обл.; ЄДРПОУ - 03338649) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за послуги розподілу природного газу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» заборгованість за послуги з розподілу природного газу за період з січня 2020 року по лютий 2023 року в розмірі 6969 (шість тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) грн 93 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано учасниками справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду, а зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено в день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення повного рішення суду.

Суддя Дмитро КРИВЕНКО