Справа № 489/8115/23
Номер провадження 2-н/489/2307/23
Ухвала

про відмову у видачі судового наказу

12 грудня 2023 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Кокорєв Вячеслав Валентинович, розглянувши заяву Міського комунального підприємства "Миколаївводоканал" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення боргу за послуги водопостачання та водовідведення, боржник - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

встановив

Заявником подано до суду заяву про стягнення боргу за послуги водопостачання та водовідведення.

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу 05.12.2023 року. У заяві про видачу судового наказу заявник просить стягнути з боржників заборгованість , яка виникла за період з 21.07.2020 по 04.12.2023. Тобто вимоги за заявою про видачу судового наказу пред`явлені поза межами встановлених строків позовної давності.

Строк загальної позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України, встановлений тривалістю у три роки.

Загально відомо, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому Указами Президента України був продовжений до 14.02.2024 року.

Разом з тим, сам факт запровадження воєнного стану в Україні без обґрунтування неможливості вчинити процесуальну дію у встановлені строки не може вважатися поважною причиною для безумовного поновлення цих строків. Верховний Суд у своїх постановах неодноразово зазначав, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом.

У постанові від 11.08.2022 року по справі №199/8478/21 Верховний Суд зазначив, що запровадження воєнного стану може бути підставою, яка відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України повинна враховуватися при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такими обставинами.

Проте, заявником не наведено жодних обставин та не долучено жодного доказу на підтвердження таких обставин, які об`єктивно перешкоджали або унеможливлювали реалізацію ним права на звернення до суду за захистом в установлений законом строк.

Крім цього, у даному випадку вищевказані положення ЦК України застосуванню не підлягають, оскільки в порядку наказного провадження задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер.

За змістом п. 5 ч. 1ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу, оскільки з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.

Керуючись п. 5 ч.1 ст. 165 ЦПК України суд

ухвалив

Відмовити у видачі судового наказу у справі № 489/8115/23 (номер провадження 2-н/489/2307/23) за заявою Міського комунального підприємства "Миколаївводоканал" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення боргу за послуги водопостачання та водовідведення, боржник - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана ним протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В. В. Кокорєв