АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2023 року

м. Чернівці

справа № 718/38/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинака О. О.

суддів: Литвинюк І. М., Половінкіної Н. Ю.

секретар Конецька Д. Г.

позивачка ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 6 березня 2023 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Масюк Л. О.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом.

Позивачка просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 процентів прожиткового мінімуму щомісячно до повноліття дитини, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовом.

Посилалася на те, що сторони перебували в шлюбі з 03 вересня 2000 року по 07 травня 2019 року.

В період шлюбу у неї з відповідачем народився малолітній син ОСОБА_3 , який проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, хоча є працездатним та інших утриманців немає.

ОСОБА_3 є дитиною з інвалідністю та потребує значних грошових витрат на лікування та підтримання здоров`я.

ОСОБА_2 займається підприємницькою діяльністю та отримує значний дохід.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 6 березня 2023 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 процентів прожиткового мінімуму відповідного віку дитини щомісячно до повноліття дитини, починаючи стягнення з дня подачі позову, а саме 09 січня 2023 року.

Суд виходив з того, що стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання сина аліментів в розмірі по 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, щомісячно до повноліття дитини є справедливим та співмірним.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначав, що суд першої інстанції суд першої інстанції не врахував ту обставину, що відповідач добровільно сплачував позивачці аліменти на утримання сина у 2021 році по 7 000 гривень щомісячно, а у 2022 році по 10 000 гривень. Зокрема така сума була сплачена і в листопаді 2022 року.

Судом першої інстанції не досліджувались обставини щодо матеріального становища платника аліментів, а також чи не буде присуджений розмір аліментів на утримання дитини меншим за розмір коштів, що сплачуються відповідачем добровільно.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Вважає аргументи апеляційної скарги безпідставними.

Посилається на те, що суд першої інстанції належним чином дослідив всі надані сторонами докази.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 20 вересня 2017 року, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.7).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дитиною з інвалідністю, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 , яке видане Кіцманським УПСЗН (а.с.5).

З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №1 від 03 січня 2023 року вбачається, що до складу сім`ї ОСОБА_1 , яка проживає по АДРЕСА_1 входить син ОСОБА_3 , 2009 року народження, який проживає разом з матір`ю перебуває на її утриманні (а.с.8).

З виписки АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що ОСОБА_2 23 вересня, 20 жовтня, 19 листопада, 10 грудня 2021 року добровільно сплатив аліменти в сумі по 7 000 гривень, а 6 січня, 14 лютого 2022 року добровільно сплатив аліменти в сумі по 10 000 гривень (а.с.20).

З відомостей розподілу виплат ТОВ СТД ГРУП РІВНЕ вбачається, що ОСОБА_2 7 березня, 11 квітня, 30 травня, 24 червня, 19 липня, 23 серпня, 15 вересня, 26 жовтня, 11 листопада 2022 року добровільно сплатив аліменти в сумі по 10 000 гривень (а.с.15-19).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України визначено питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, у частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з частиною другою, третьою статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно врахував обставини справи, надав належну оцінку доказам, які були надані сторонами, та зробив правильний висновок про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь позивачки аліментів на утримання їх сина в розмірі 1/3 частки доходів відповідача.

Помилковим є аргумент апеляційної скарги про те, що підставою для відмови в позові може бути та обставина, що відповідач добровільно сплачував аліменти на утримання дитини 23 вересня, 20 жовтня, 19 листопада, 10 грудня 2021 року, 6 січня, 14 лютого, 7 березня, 11 квітня, 30 травня, 24 червня, 19 липня, 23 серпня, 15 вересня, 26 жовтня, 11 листопада 2022 року.

Відповідно до частин 1, 2 статті 7 СК України сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками.

Частиною 1 статті 9 СК України встановлено, що подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства.

Відповідно до правил статей 180,181 СК України той з батьків з яким проживає дитина має право на отримання аліментів згідно рішення суду.

Згідно з частиною 1 статті 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.

Суд апеляційної інстанції вважає, що звернення до суду з позовом про стягнення аліментів є свідченням наявності спору між сторонами щодо виконання відповідачем обов`язку щодо утримання дитини.

В матеріалах справи відсутні докази про укладення між сторонами договору у письмовій формі про сплату аліментів на дитину у якому визначено розмір та строк їх виплати.

Добровільне виконання обов`язку щодо утримання дитини відповідачем не може бути підставою для відмови в позові про стягнення аліментів на користь особи, на утриманні якої перебуває дитина.

Предметом позову не є вимога позивачки про стягнення аліментів за період в якому відповідач платив такі аліменти добровільно.

Також з огляду на аргументи апеляційної скарги суд зазначає, що стягнення аліментів за рішенням суду в розмірі 1/3 частки доходів відповідача не позбавляє останнього добровільно брати участь в утриманні дитини у більшому розмірі.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 6 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 15 червня 2023 року.

Головуючий Олександр ОДИНАК

Судді Ірина ЛИТВИНЮК

Наталія ПОЛОВІНКІНА