У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., отримавши та ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Великодобронської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , звернулася до суду із позовом до Великодобронської сільської ради, у якому визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування на земельну ділянку площею 0,18 га., розташовану та території Великодобронської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, яка належала померлій ОСОБА_3 , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЗК №012-13187 від 11.03.1998 року.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.11.2023 року позовну заяву залишено без руху. Встановлено, що до позовної заяви не додано доказів на підтвердження того, що позивач звертався до нотаріуса із заявою при прийняття спадщини та щодо результатів її розгляду; позивач в обгрунтування своїх вимог не зазначає про наявність чи відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця, чи зверталася вона із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, чи наявна постанова про відмову нотаріуса у вчиненні такої нотаріальної дії; додані до позовної заяви документи належним чином не засвідчені. Позивачу надано строк п`ять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків та роз`яснено, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк заява буде вважатися неподаною та повертається позивачеві.

13.12.2023 року до суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучено належним чином засвідчені копії документів. Разом з тим, інших недоліків, зазначених в ухвалі судді від 30.11.2023 року про залишення позовної заяви без руху, позивачем усунуто не було. Зокрема, у заяві про усунення недоліків позивач зазначила, що було звернення до державного нотаріуса на що 15.09.2016 року було винесено Постанову про відмову у відкритті спадкової справи і відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. (Пропущено строки прийняття спадщини). При цьому, не додала до заяви доказів, які підтверджують викладені в заяві обставини.

Зазначене перешкоджає вирішити питання про відкриття провадження з дотриманням вимог процесуального законодавства, а повторне залишення позовної заяви без руху нормами ЦПК України не передбачено.

Відповідно до ч. ч. 3, 5 ст.185 ЦПК України заява вважається неподаною і повертається позивачеві у випадку, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має тлумачитися з урахуванням верховенства права, яке вимагає, щоб сторони у справі мали ефективний судовий засіб, що давав би їм можливість заявляти про свої громадянські права.

Таким чином, це положення втілює «право на суд», право на доступ до якого, тобто право на звернення до суду у цивільних справах, є лише одним аспектом; однак, це аспект, який фактично дає можливість скористатися додатковими гарантіями, викладеними в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Частиною 7 ст. 272 ЦПК України передбачено, що якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 05.12.2023 ознайомлена із змістом ухвали про залишення позовної заяви без руху у якій зазначено недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, 13.12.2023 року подала до суду заяву, якою недоліки вказані в ухвалі від 30.11.2023 року частково усунуті, проте станом на 14.12.2023 року усі недоліки, викладені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху усунуті не були, відтак приходжу до висновку, що вказану позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Інших матеріалів на виконання вимог ухвали від 30.11.2023 року від позивача на адресу суду не надходило.

При цьому, слід роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Великодобронської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило