Єдиний унікальний номер 725/7614/23
Номер провадження 2/725/913/23
12.12.2023 року.Першотравневий районний суд м.Чернівці
головуючої судді Вольської-Тонієвич О.В.
при секретарі Урсуляк М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу,-
У вересні 2023 року адвокат Сікачов С.Ю. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці зі вказаним вище позовом.
Посилався на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який зареєстровано 08 травня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №499.
Під час перебування у шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 .
Разом з тим, подружнє життя не склалось через відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного, у зв`язку із чим між ними часто виникали суперечки.
З квітня 2023 сторони не підтримують шлюбних відносин.
Його довірителька намагалася налагодити стосунки з чоловіком, проте відповідач не проявляв жодного інтересу до неї, а також не цікавиться життям їхньої малолітньої доньки.
Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам.
У зв`язку із тим, що шлюб між сторонами носить тільки формальний характер, просив його розірвати. Крім того, просив стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею витрати на правничу допомогу та судовий збір за подання позовної заяви до суду.
12.12.2023 позивачка ОСОБА_1 надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Не заперечула щодо ухвалення по справі заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Причини неявки не повідомив та жодних заяв, клопотань до суду не подав.
Згідно вимог ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що позивач не заперечувала проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення.
Оскільки у судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав:
Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який зареєстровано 08 травня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №499 (а.с.16).
Під час перебування у шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 (а.с.18).
Спільне життя сторін не склалось через відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. На даний час вони припинили подружні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть та не мають спільного бюджету.
Таким чином, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені.
Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо.
Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Отже, враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберегти сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.
Щодо стягнення судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне:
Так, ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Частиною 2 ст.137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
3.Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
4.Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (п.80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п.34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.
Відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Правова позиція Верховного суду від 21.01.2021 у справі №280/2635/20.
Так, адвокатом Сікачовим С.Ю. на підтвердження наданих послуг позивачці та їх оплату надано суду договір №03-09/23 про надання правничої допомоги, ордер на надання правничої (правової) допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, а також платіжну інструкцію.
Таким чином, з огляду на приписи ЦПК України вказані документи є належним документальним підтвердженням розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.
Разом з тим, суд, враховуючи складність справи та обсяг виконаних адвокатом Сікачовим С.Ю. робіт, час, витрачений на виконання відповідних робіт, обсяг наданих послуг, реальність надання адвокатських послуг (їх дійсність та необхідність), ураховуючи принцип співмірності та розумну необхідність таких судових витрат для справи, вважає за необхідне відшкодувати ОСОБА_1 понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000грн.
Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати за сплату судового збору.
Керуючись ст.ст.104 ч.2, 105 ч.3, 110, 112, 114 ч.2 СК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 12, 76, 89, 258, 259, 263,264, 265, 268, 272, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України,-
Шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), зареєстрований 08 травня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис за №499, розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі)грн. та судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три)грн. 60коп.
Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до Відділу реєстрації актів цивільного стану для проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич