ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/2298/19 Провадження № 6/636/17/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Карімова І.В.,

за участю секретаря судового засідання Ріпи І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чугуєві подання державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печінізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Касьян М.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печінізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Касьян М.В. звернулась до суду із поданням про обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон. Заява мотивована тим, що на примусовому виконанні Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печінізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) знаходиться зведене виконавче провадження ЗВП № 64584204, до складу якого входять виконавчі провадження: ВП №63459253 з примусового виконання виданого Чугуївським міським судом Харківської області виконавчого листа по справі № 636/2298/19 від 30.09.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу відповідно до боргової розписки від 22.03.2019 року в розмірі 600 000, 00 гривень;

ВП № 64153830 з примусового виконання виданого Чугуївським міським судом Харківської області виконавчого листа по справі № 636/2298/19 від 30.12.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору за подання позовної заяви у розмірі 6000 грн. та судового збору з подання заяви про забезпечення позову в розмірі 384,20 грн. Загальна сума заборгованості з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження за ЗВП № 64584204 складає 667760,62 грн.

02.11.2020 року держаним виконавцем винесено постанову ВП №63459253 про відкриття виконавчого провадження та направлено копію такої постанови сторонам виконавчого провадження. 04.11.2020 року боржнику направлено виклик із зобов`язанням з`явитися на прийом до державного виконавця 17.11.2020 року, за яким боржник не зявився. Крім цього, держаним виконавцем 04.11.2020 року винесено постанову ВП №63459253 про арешт коштів боржника ОСОБА_1 . Копію постанови було направлено до банків-учасників обміну. 04.11.2020 року винесено постанову ВП №63459253 про арешт майна боржника на все рухоме та нерухоме майно в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат на виконавче провадження. Згідно відповідей на запити до Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби України від 02.11.2020 року, та від 05.02.2020 року боржник не працює, пенсію не отримує, та відкритих банківських рахунків у фінансових установах не має. Згідно відповіді на запит до Міністерства внутрішніх справ України від 01.11.2020 року та від 05.02.2020 року автотранспортні засоби за боржником не зареєстровано. Згідно довідки КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації від 11.11.2020 року на ім`я ОСОБА_1 не значиться частини або цілого об`єкта житлової нерухомості. Згідно листа Міськрайонного управління у Чугуївському районі та м. Чугуєва Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 16.11.2020 року інформація стосовно зареєстрованих земельних ділянок на праві власності, праві постійного користування на умовах оренди за гр.. ОСОБА_1 відсутня. 15.01.2021 року держаним виконавцем винесено постанову ВП №64153830 про відкриття виконавчого провадження та направлено копію такої постанови сторонам виконавчого провадження. 19.02.2021 року держаним виконавцем винесено постанову ВП №64153830 проарешт коштів боржника. 10.02.2021 року державним виконавцем за адресою мешкання боржника: АДРЕСА_1 , боржника застати вдома не вдалось, залишений виклик. На неодноразові виклики державного виконавця для дачі пояснень щодо причин невиконання рішення суду боржник ОСОБА_1 не з`являється, про причини неявки не повідомив. Згідно відповіді на запит до Державної прикордонної служби України від 05.02.2021 року боржник ОСОБА_1 має закордонний паспорт та перетинає кордон України.

Враховуючи вищевикладене, вважає, що боржник ухиляється від виконання рішення, тому просить подання задовольнити.

Подалі державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печінізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Касьян М.В. просила розглянути справу за її відсутністю.

Представник стягувача ОСОБА_2 адвокат Кіншов Д.С. надав заяву про розгляд справи за його відсутністю та відсутністю ОСОБА_2 , зазначивши, що вона підтримує подання державного виконавця та просить його задовольнити.

Представник боржника ОСОБА_1 адвокат Пономаренко Д.В. надав письмові пояснення, в яких просить відмовити у задоволенні подання державного виконавця, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні докази отримання боржником кореспонденції, в тому числі копії постанов про відкриття виконавчих проваджень, та викликів державного виконавця, а також відсутні докази вчинення боржником умисних дій, спрямованих на приховання грошових коштів, майна, а також про ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього державним виконавцем у зв`язку з примусовим виконанням судового рішення.

Згідно розпорядження Голови Верховного Суду № 2/0/9-22 від 08.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальну підсудність Чугуївського міського суду Харківської області було змінено на територіальну підсудність Глобинського районного суду Полтавської області.

Згідно розпорядження Голови Верховного Суду № 65 від 17.11. 2022 року «Про відновлення територіальної підсудності судових справ окремих судів м. Харкова та Харківської області» територіальну підсудність Чугуївського міського суду Харківської області відновлено з 23.11.2022 року.

Суд, дослідивши матеріали подання, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до приписів ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печінізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) знаходиться зведене виконавче провадження ЗВП № 64584204, до складу якого входять виконавчі провадження: ВП №63459253 з примусового виконання виданого Чугуївським міським судом Харківської області виконавчого листа по справі № 636/2298/19 від 30.09.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу відповідно до боргової розписки від 22.03.2019 року в розмірі 600 000, 00 гривень; та ВП № 64153830 з примусового виконання виданого Чугуївським міським судом Харківської області виконавчого листа по справі № 636/2298/19 від 30.12.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору за подання позовної заяви у розмірі 6000 грн. та судового збору з подання заяви про забезпечення позову в розмірі 384,20 грн. Загальна сума заборгованості з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження за ЗВП № 64584204 складає 667760,62 грн.

Станом на день звернення до суду боржником вищевказані рішення суду не виконані.

В своєму поданні державний виконавець посилається на те, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від належного виконання судових рішень, в зв`язку з чим наявні законні підстави для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Положеннями п. 19 ч. 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Детальний порядок подання виконавцем заяви про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - за межі України регулюється Розділом XIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5.

Подання має обов`язково містити обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.

Під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Згідно роз`яснень Верховного суду України від 01 лютого 2013 року, викладених у судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково. При цьому державний виконавець повинен довести факт свідомого ухилення боржника від виконання судового рішення, яке полягає: в утриманні від виконавчих дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не наданні у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про доходи та майно, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; в несвоєчасній явці за викликом державного виконавця; в ненаданні письмового повідомлення про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з вимогами ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Положеннями ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

У справі "Гочев проти Болгарії" ("Gochev v. Bulgaria" від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі; по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. З ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції; і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування).

При цьому, при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

Застосування обмеження у праві виїзду громадянина за межі України, може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватись лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом заходів примусового виконання рішення.

Як вбачається із змісту подання, державний виконавець обґрунтовує подання тим, що боржник не виконує рішення суду.

Між тим, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав, аналіз же перелічених вище норм дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту умисного ухилення боржника від виконання зобов`язань за рішенням суду.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

При цьому, ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Як вбачається із матеріалів подання, державним виконавцем не надані суду докази вчинення всіх можливих заходів забезпечення виконання рішення суду, передбачених ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», перш ніж застосовувати обмеження боржника в праві виїзду за межі України.

Зокрема, доказів на підтвердження направлення та, відповідно, отримання боржником ОСОБА_1 копії постанов державного виконавця від 02.11.202 року ВП № 63459253 та від 15.01.2021 року ВП № 64153830 про відкриття виконавчого провадження, а також копії постанов про арешт коштів і майна боржника за цими виконавчими провадженнями, до матеріалів подання не долучено. Необізнаність боржника про початок процедури примусового виконання виконавчого документу унеможливлює ухилення від його виконання.

Також матеріали не містять доказів направлення на адресу боржника викликів державного виконавця до ДВС, та докази на підтвердження дійсного місця реєстрації (проживання) боржника.

Крім того, державним виконавцем взагалі не обґрунтовано, яким чином застосування до боржника обмеження у праві виїзду за межі України буде сприяти виконанню рішень суду та погашенню заборгованості.

Відтак, факт ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання покладених на нього рішенням суду обов`язків не доведений представником ДВС належними, достовірними та достатніми доказами за європейським стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Враховуючи вищенаведене, суд вважає подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника необґрунтованим, передчасним і таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печінізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Касьян М.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: І.В. Карімов