_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/2013/23
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Куриленко О.М.
за участю секретаря Солтановської Ю.О.,
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному порядку в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Янковська Ольга Сергіївна про визнання права власності на спадкове майно,
В обґрунтування свого позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати ОСОБА_4 .
27.04.2022 року за заявою позивача приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською Ольгою Сергіївною було відкрито спадкову справу № 8/2022 відносно майна померлого ОСОБА_3 . Того ж дня, тобто 27.04.2022 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською Ольгою Сергіївною було відкрито спадкову справу № 9/2022 відносно майна померлої ОСОБА_4 .
19.10.2022 року позивач подала нотаріусу заяву про видачу Свідоцтва про право власності на спадщину за законом після померлих батьків, оскільки єдиним спадкоємцем являється позивач, а інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. Проте, 19.10.2022 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською Ольгою Сергіївною прийнято Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із тим, що все спадкове майно належить померлим батькам позивача на праві спільної сумісної власності, як таке, що набуте подружжям за час шлюбу.
Також нотаріусом роз`яснено про неможливість видачі свідоцтв про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки нотаріус позбавлена можливості видати свідоцтво про право власності на спадщину за законом на підставі того, що у позивача відсутні оригінали документів, що підтверджують право власності на спірне мййно.
Позивач стверджує, що у зв`язку з прийняттям рішення приватного нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, вона позбавлена можливості захистити свої права на належне їй майно від батьків в інший спосіб, а ніж звернення до суду з відповідним позовом.
Ухвалою судді від 17.08.2022 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Одночасно було витребувано від Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Янковської Ольги Сергіївни належним чином завірену копію спадкової справи № 9/2022, заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 .
Крім того, ухвалою суду від 05.04.2023 року було витребувано від Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Янковської Ольги Сергіївни належним чином завірену копію спадкової справи № 8/2022, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 .
В подальшому ухвалою суду від 16.05.2023 року підготовче провадження по справі було закрито та призначено справу до розгляду по суті.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.
Позивач та представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 у судовому засіданні позовну заяву підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в ній.
Представник відповідача Одеської міської ради та третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Янковська Ольга Сергіївна у судове засідання не з`явились, про час та дату судового засідання сповіщені належним чином, причини неявку суду не повідомили.
Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, за згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Суд, заслухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позову підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Приморським відділом ЗАГС в м. Одесі від 08.07.1975 року, батьками позиивача записані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
09 червня 1995 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 , видане відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 09.06.1995 року.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_3 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видано Свідоцтво про смерть серія НОМЕР_5 від 12.11.2021 року.
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_4 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видано Свідоцтво про смерть серія НОМЕР_6 від 22.11.2021 року.
Зі змісту витребуваних судом спадкових справ вбачається, що 27.04.2022 року за заявою позивача приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською Ольгою Сергіївною було відкрито спадкову справу № 8/2022 відносно майна померлого ОСОБА_3 .
До складу спадщини ввійшло наступне нерухоме майно, що належало померлому батькові позивача на праві приватної власності: квартира за адресою АДРЕСА_1 та гаражний бокс № НОМЕР_2 , який розташований за адресою АДРЕСА_2 .
Квартира за адресою: АДРЕСА_1 , згідно технічного паспорта від 30.08.2014 року виготовленого ТОВ «БТІ Одеса», складає загальну площу 36,5 кв.м, житлову площу 13,7 кв.м, та в цілому складається з 1 кімнати.
Квартира належала померлому батьку позивача на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності від 09.10.2014 року індексний номер 27863125 виданого реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області.
Гаражний бокс № НОМЕР_2 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , згідно технічного паспорта від 29.10.2018 року виготовленого ТОВ «Технобілдінвест» складає загальну площу 20,7 кв.м. Гараж належав померлому батьку позивача на праві власності на підставі Довідки № 75 виданої СГК «Ветеран» від 28.10.2018 року.
Того ж дня, 27.04.2022 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською Ольгою Сергіївною було відкрито спадкову справу № 9/2022 відносно майна померлої ОСОБА_4 .
Квартира за адресою: АДРЕСА_3 , згідно технічного паспорта від 11.08.2000 року, виготовленого Одеським міським БТІ, складає загальну площу 33,7 кв.м, житлову площу 17,3 кв.м, та в цілому складається з 1 кімнати. Квартира належала померлій матері позивача на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу від 31.08.2000 року посвідченого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 4-2123.
Крім того, в рівних частинах батькам та позивачу на праві власності належить трикімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 61,4 кв.м, житловою площею 44,8 кв.м. на підставі Договору купівлі-продажу від 11.09.2000 року посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 5129.
Додатково до частини померлої матері позивача перейшла ще 1/4 частина вказаної квартири на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.10.2016 року виданого державним нотаріусом Третьої одеської нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 3-183.
Квартира за адресою: АДРЕСА_4 , згідно технічного паспорта від 11.08.2000 року, виготовленого Одеським міським БТІ, складає загальну площу 61,4 кв.м, житлову площу 44,8 кв.м, та в цілому складається з 3-х кімнат.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно із ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
За нормою ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Таким чином, щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом поданням ними до нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини.
Враховуючи той факт, що позивач зареєстрована та постійно проживала в квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , вона вважається такою, що автоматично прийняла дану частину спадкового майна.
19.10.2022 року позивач подала нотаріусу заяву про видачу Свідоцтва про право власності на спадщину за законом після померлих батьків, оскільки єдиним спадкоємцем являється позивач, а інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає.
Проте, 19.10.2022 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською Ольгою Сергіївною прийнято Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №357/02-31 та №3 58/02-31.
Підставою для відмови у видачі Свідоцтва про право власності на спадщину за законом стало те, що все спадкове майно належить померлим батькам позивача на праві спільної сумісної власності, як таке, що набуте подружжям за час шлюбу.
Відповідно до умов ст.71 Закону України «Про нотаріат» нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні.
Правом у безспірному нотаріальному порядку оформити свідоцтво про право на частку у спадщині з усіх можливих учасників спільної сумісної власності згідно Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України наділений лише другий з подружжя. А за життя подружжя виділ, поділ майна, що є у спільній сумісній власності не здійснювало.
Також нотаріусом роз`яснено про неможливість видачі свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки нотаріус позбавлена можливості видати свідоцтво про право власності на спадщину за законом на підставі того, що у позивача відсутні оригінали документів, що підтверджують право власності на спірне майно.
Разом з тим, слід зазначити, що у судовому засіданні позивачем було надано оригінали усіх правовстановчих документів на відшукуване спадкове майно, які були оглянуті судом, належним чином посвідчені копії яких знаходяиться в матеріалах справи.
Згідно з п.п. 4.10 п. 4 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею такого свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини.
Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.
Відповідно до п.п.1 п. 1.12 Глави 10 Розділу 2 вказаного Порядку місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 ЦК України. Якщо спадкодавець мав декілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.
За приписами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Судом не установлено наявності інших спадкоємців першої черги за законом, які прийняли б спадщину, та спадкоємців за заповітом після померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
За нормою ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (ч. 2 ст. 370 ЦК України).
Положеннями ч. 2 ст. 372 ЦК України регламентовано, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Слід зазначити, що за життя спадкодавців та під час розгляду справи не було встановлено обставин, що свідчили б про нерівність часток подружжя у праві спільної сумісної власності на набуте ними нерухоме майно, тому суд вважає, що частки у праві спільної сумісної власності батьків позивача були рівними.
Об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи (ч. 1 ст. 178 ЦПК України).
Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
За нормою ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріуси наділені повноваженнями щодо вчинення нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину.
Згідно із ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що наявність відмови нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину перешкоджає позивачеві в оформленні своїх прав на спадкове майно батьків, і це право підлягає захисту.
Оскільки інші спадкоємці за законом чи заповітом відсутні, а нотаріус відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину, права позивача підлягають захисту, а поданий позов задоволенню.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог та задоволення позову, позивач є єдинною їх спадкоємицею першої черги за законом, відтак наявні підстави для визнання за позивачем права власності на спадлкове майно.
Позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Янковська Ольга Сергіївна про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та матері, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на наступне майно:
- квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 36,5 кв.м., житловою площею 13,7 кв.м., яка в цілому складається з 1 кімнати, що зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності серія та номер: НОМЕР_7 , виданого 09.10.2014 року Реєстраційною службою Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області,
- гаражний бокс № НОМЕР_2 , який розташований за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 20,7 кв.м., що зареєстрований за ОСОБА_3 05.11.2018 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 43919073 від 07.11.2018 року "Центром державної реєстрації" Садіковської сільської ради Одеської області,
- квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 33,7 кв.м., житловою площею 17,3 кв.м., яка в цілому складається з 1 кімнати, що зареєстрована за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 31 серпня 2000 року, посвідченого 31.08.2000 року державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Алексєєвою О.В., реєстраційний номер 4-2123.
- 3/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 61,4 кв.м, житловою площею 44,8 кв.м, яка в цілому складається з 3-х кімнат, яка по 1/4 частці належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 11 вересня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.О., зареєстрованомго в реєстрі за №5129, та 1/4 якої зареєстрована за ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 жовтня 2016 року, виданого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Лєсогоровим Д.О. та зареєстрованого в реєстрі за №3-183.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання копії даного заочного рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя Куриленко О. М.