Справа № 161/2205/23 Провадження № 22-з/802/84/23 Головуючий у 1 інстанції: Рудська С. М.
Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2023 року місто Луцьк
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Федонюк С. Ю. ,
суддів - Матвійчук Л. В., Осіпука В. В.,
секретаря судового засідання - Губарик К. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на частку майнових прав на нерухоме майно, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 , поданою її представником Кінах Яною Валеріївною , на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 липня 2023 року та за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою його представником Василюком Ігорем Миколайовичем , на додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 серпня 2023 року ,
У провадженні апеляційного суду перебувала дана цивільна справа.
Постановою Волинського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року апеляційні скарги позивача ОСОБА_2 , подану її представником Кінах Я. В. , та ОСОБА_1 , подану його представником Василюком І. М. , залишені без задоволення. Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 липня 2023 року та додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 серпня 2023 року у даній справі залишено без змін.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу було надано відповідні докази.
29 листопада 2023 року від представника ОСОБА_2 адвоката Кінах Я. В. до суду надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат, в якій вона просила суд відмовити заявнику у відшкодуванні витрат на правничу допомогу. Вказувала, що види правничої допомоги, що були надані відповідачу адвокатом Василюком І. М., на день постановлення судового рішення суду першої інстанції, а також ті, що були надані до постановлення рішення апеляційної інстанції та зазначені в актах виконаних робіт, за своєю суттю не відрізняються. Вважає, що перераховані в актах виконаних робіт основні позиції по даній категорії справ не потребували значних затрат часу, зокрема аналіз судової практики з розгляду аналогічних спорів, яку адвокатом заявлено в розмірі 2500 грн. Такий вид послуги надавався в суді першої інстанції. Разом з тим, відзив містить ті ж доводи, що і відзив на позовну заяву. На підставі наведено просила суд відмовити у задоволенні заяви.
Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
В судове засідання учасники справи не з"явились, тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити судовий розгляд у їх відсутності.
Дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Судом встановлено, що постановою Волинського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення суду та додаткове рішення Луцького міськрайонного суду залишені без змін.
У ході розгляду апеляційним судом справи стороною відповідача була зроблена заява про подання доказів понесення судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду апеляційним судом, а тому колегія суддів вважає, що у разі подання відповідних доказів протягом встановленого строку, є підставою для розгляду даної заяви (частина восьма статті 141 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановленихстаттею 430цього Кодексу.
Як установлено в частині другій статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті, суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
З аналізу частини третьоїстатті 141 ЦПК Україниможна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостоїстатті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18, постанові від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18 та постанові від 08 червня 2022 року у справі № 357/380/20.
При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.
Із матеріалів справи апеляційним судом встановлено, що представництво інтересів ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції здійснював адвокат Василюк І. М., що підтверджується:
-ордером серії АС № 1068703 від 16 серпня 2023 року;
-договором про надання правової допомоги від 28 лютого 2023 року;
- актом приймання-передачі виконаних послуг від 17 листопада 2023;
- рахунком №17 від 17 листопада 2023 року;
- копією прибуткового касового ордеру №15 від 17 листопада 2023 року.
Як убачається з доданих до заяви документів, судові витрати, які поніс ОСОБА_1 при розгляді апеляційної скарги у Волинському апеляційному суді, складають 24 500,00 грн.
Відповідно до п. 7.1 договору про надання правової допомоги за результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується сторонами. В акті вказується обсяг наданої Об`єднанням правової допомоги, розмір гонорару та понесених витрат.
Згідно з п. 7.2 договору сума, що підлягає сплаті за договором, розраховується, виходячи із розрахунку послуг і часу, витраченого Об`єднанням.
Договором від 28 лютого 2023 року сторони погодили вартість 1 години затраченого часу в розмірі 1500,00 грн.
Пунктами 7.4, 7.5 договору встановлено, що сторонами погоджено сплату клієнтом додаткового «гонорару успіху», розмір якого становить 5000, 00 грн. У випадку участі в судових засіданнях розрахунок гонорару здійснюється з урахуванням часу, необхідного для прибуття в судове засідання та повернення.
Згідно з актом приймання-передачі виконаних послуг від 17 листопада 2023 року адвокат надав замовнику послуги відповідно до договору про надання правової допомоги від 28 лютого 2023 року, а замовник прийняв наступні послуги:
- ознайомлення з апеляційною скаргою, поданою в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 липня 2023 року у справі №161/2205/23 - 0,5 год.(750, 00 грн);
- аналіз судової практики з розгляду аналогічних спорів, визначення правової позиції та узгодження правової позиції з клієнтом - 1,5 год. (2250,00 грн);
- підготовка заперечень на клопотання, подані в інтересах позивача, у справі №161/2205/23 - 4 год. (6000,00 грн);
- представництво інтересів клієнта у Волинському апеляційному суді в судових засіданнях 28 вересня 2023 року (1 год.), 17 жовтня 2023 року (1 год.) та 16 листиопада 2023 року (1 год.) - 4500,00 грн;
- додаткоий гонорар («гонорар успіху») - 5000,00 грн.
Оцінивши надані суду докази, колегія суддів вважає, що заявлена до стягнення сума за надання правової допомоги у суді апеляційної інстанції, зокрема: за вивчення судової практики, написання та подання апеляційної скарги, клопотань і заперечень та участь у судових засіданнях, є завищеною, оскільки дана справа не є справою значної складності, тому підготовка до цієї справи в суді апеляційної інстанції не вимагала великого обсягу юридичної й технічної роботи, крім того, надання правової допомоги у суді апеляційної інстанції є менш об`ємною, аніж у суді першої інстанції.
Разом з тим, видно, що стороною відповідача як у суді першої, так і в суді апеляційної інстанції, правова позиція не змінювалася, доводи та аргументи на підтвердження своїх заперечень щодо позову були сталими.
Відповідно до положень ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Надаючи оцінку доказам у справі, суд апеляційної інстанції враховує позицію Верховного Суду та позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» тлумачить «гонорар успіху» як домовленість, згідно з якою клієнт зобов`язується виплатити адвокату як винагороду певний відсоток від присудженої йому судом грошової суми, якщо рішення буде на користь клієнта. Якщо такі угоди є юридично дійсними, то визначені суми підлягають сплаті клієнтом (§55). Водночас відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, необхідність і, крім того, умова розумності їх розміру. За наявності таких угод при вирішенні питання відшкодування судових витрат ЄСПЛ керується не ними, а іншими наведеними вище чинниками, які стосуються роботи адвоката, насамперед принципом розумності судових витрат, що відображено також у справі «Пакдемірлі проти Туреччини».
Отже, беручи до уваги надані ОСОБА_1 докази, прийняте судом апеляційної інстанції рішення від 16 листопада 2023 року, а також враховуючи принципи співмірності та критерії розумності розміру витрат, виходячи з конкретних обставин даної справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, а також заперечень представника позивача Кінах Я. В. , апеляційний суд доходить висновку про наявність підстав для зменшення розміру відшкодування в частині понесених відповідачем витрат за підготовлення відзиву та заперечень і клопотань, та не присудження до стягнення з відповідачки суми додаткового гонорару - «гонорару успіху» та за аналіз судової практики , тобто, до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають витрати на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції в розмірі 8250,00 грн.
За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 137, 141, 270, 268, 367, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених витрат на правничу допомогу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 8250,00 (вісім тисяч двісті п`ятдесят) гривень.
Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст додаткової постанови складено 14 грудня 2023 року.
Головуючий суддя
Судді