У Х В А Л А

Іменем України

14 грудня 2023 року cуддя Деснянського районного суду міста Києва Сенюта В.О. розглянувши заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна кредитна Компанія» - адвоката Бабенко Яни Вікторівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна кредитна компанія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Універсальна кредитна компанія» звернулося до Дарницького районного суду міста Києва із позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 25.10.2023 цивільну справу № 753/18780/23 передано за підсудністю до Деснянського районного суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2023, цивільну справу за № 753/18780/23 визначено головуючому судді Сенюті В.О.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 11.12.2023 відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

12.12.2023 представник позивача через систему «Електронний суд» подала заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на автомобілі Toyota, модель Corolla, 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 та автомобіль марки Porsche, модель Panamera, 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 .

Подану заяву мотивує тим, що 27.01.2021 між ТОВ «Універсальна кредитна компанія» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № В32. Відповідно до умов якого відкрита кредитна лінія та встановлений ліміт 560000,00 грн. із сплатою 4 % в місяць на залишок, терміном повернення 27.04.2022 року. З метою забезпечення виконання умов кредитного договору, 27.04.2021 між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір застави та договір поруки. Відповідно до договору застави, відповідач ОСОБА_2 надала в заставу транспортний засіб Land Rover д.н.з НОМЕР_4 . Згідно платіжних інструкцій, 27.04.2021 ОСОБА_1 видано грошові кошти у сумі 340000,00 грн., а 28.04.2021 - отримав 100000,00 грн. Станом на 27.09.2023 у ОСОБА_1 утворилася заборгованість за кредитним договором від 27.04.2021 у розмірі 732180,03 грн. 03.10.2022 між ТОВ «Універсальна кредитна компанія» та ОСОБА_1 укладено ще кредитний договір № В65. відповідно до умов вказаного кредитного договору, відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 2500000,00 грн. на власні цілі, терміном повернення кредиту 02.06.2023 із сплатою 2,5 % в місяць на залишок за користування кредитними коштами. Станом на 02.10.2023 заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором від 03.10.2022 становить 3125000,00 грн. Крім того, відповідачем вже реалізовано транспортний з марки BMW, модель Х6, 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 , VIN: НОМЕР_6 , що свідчить про уникнення відповідачем повернення грошових коштів.

Розглянувши обґрунтування заяви про забезпечення позову та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до прохальної частини позовної заяви, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість у розмірі 918749,43 грн. за кредитним договором від 27.04.2021 та стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 03.10.2022 у розмірі 3178736,34, здійснити розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 ЦПК України суд може застосовувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно з ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них належать: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в пілотному рішенні «Іванов проти України», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії»). Необґрунтована затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення становить порушення Конвенції (рішення у справі «Бурдов проти Росії»).

Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову (п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

На підтвердження вартості майна заявником надано оголошення про визначення орієнтовної ринкової вартості подібного майна, що дає суду підстави для висновку про співмірність та адекватність заходу забезпечення, який просить застосувати позивач заявленим позовним вимогам.

Позивачем обґрунтовано наявність зв`язку між зазначеним вище заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна кредитна Компанія» - адвоката Бабенко Яни Вікторівни про забезпечення позову від 12 грудня 2023 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна кредитна компанія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль Toyota, модель Corolla, 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 та автомобіль марки Porsche, модель Panamera, 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , що належать ОСОБА_1 .

Відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження» ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом. Строк пред`явлення ухвали до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження» для пред`явлення виконавчого документа.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання протягом п`ятнадцяти днів, з дня складання її повного тексту.

Інформація про стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Універсальна кредитна компанія», , адреса м. Київ, вул.. Тихого, буд. 16/15, каб. 501.

Інформація про боржника: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , остання відома адреса - АДРЕСА_1 .

Повний текст ухвали складено 14.12.2023.

Суддя В.О.Сенюта