ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/5585/21 Провадження № 2/636/176/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Карімова І.В.,

за участю секретаря судового засідання Ріпа І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки із спільної часткової власності,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки із спільної часткової власності. Позов мотивований тим, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належить 1/2 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці розміром 0,1000 га кадастровий номер 420020001, якої належить йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №138462. Іншим співвласником вказаного будинку та земельної ділянки є ОСОБА_2 . Позивач зазначає, що кожен співвласник має у фактичному користуванні відокремлену частину будинку з визначеними ними приміщеннями, та окремими системами життєзабезпечення, розподілені господарські будівлі і споруди, самочинно побудованих або переобладнаних приміщень не мають. Також між ними, співвласниками, існує певний порядок користування земельною ділянкою, а саме кожен користується частиною земельної ділянки розміром 500 кв.м, які становлять частини вказаної земельної ділянки. Відповідно до висновку КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» №1453 від 23.11.2021 щодо технічної можливості об`єктів нерухомого майна за технічними показниками об`єкт може бути поділено. Технічна можливість поділу земельної ділянки підтверджується планом поділу земельної ділянки, який виготовлено ФОП ОСОБА_3 .

Посилаючись на те, що правовий режим спільної часткової власності перешкоджає розпоряджатися належним йому майном без погодження з іншим співвласником, на підставі ст. 364 ЦК України, ОСОБА_1 просить:

-виділити в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт (одиницю)

нерухомого майна належну йому частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з: в житловому будинку літ. «А»- приміщення: «1-2»(9,4 кв.м), «1-3»(10,1 кв.м), «1-6»(2,1 кв.м), «1-7»(3,9 кв.м); прибудова літ. «А2»- приміщення: «1-5»(6,8 кв.м); прибудова літ. «А3»- приміщення: «1-4»(4,9 кв.м); веранда літ. «а»- приміщення: «1-1»(9,5 кв.м), тамбур літ. «а1»- приміщення: «I»(2,6 кв.м), загальною площею 49,3 кв.м, житловою площею-19,5 кв.м; літня кухня літ. «Б», убиральня літ. «Г»,літній душ літ. «З», водопровід літ. «К», хвіртка №1, огорожа №2 та визнати за ним право власності на цей об`єкт нерухомого майна в цілому;

- виділити в натурі із спільної часткової власності в окрему земельну ділянку належну йому частку земельної ділянки розміром 1000 кв.м кадастровий номер 420020001, та визнати за ним право власності на земельну ділянку розміром 500 кв.м в цілому, за цільовим призначенням для індивідуального, житлового, гаражного і дачного будівництва, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до плану поділу земельної ділянки, виготовленого ФОП ОСОБА_3 ;

- припинити його право спільної часткової власності на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку кадастровий номер 420020001 за цільовим призначенням для індивідуального, житлового, гаражного і дачного будівництва, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

- присвоїти виділеній частині окрему поштову адресу: АДРЕСА_2 .

Подалі представник позивача адвокат Іванов О.А. надав заяву про розгляд справи за відсутністю сторони позивача, позовні вимоги підтримав за заявленими підставами, просив їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечує.

Учасники справи до суду не зявилися, повідомлені про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, приходить до наступного.

Поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Згідно зі статтею 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.

Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі N 501/2148/17 (провадження N 61-22087св19) зроблено висновок, що «відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються.

При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється».

Судом встановлено, що житловий будинок з надвірнимми будівлями і спорудами , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності: ОСОБА_1 в його частці на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 29.10.1996 року державним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори, та ОСОБА_2 в його частці на підставі договору дарування, посвідченого 19.03.1997 року Чугуївською державною нотаріальною конторою, право власності цих співвласників зареєстровано в КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації»(а.с.5-6).

Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №138462, виданого ОСОБА_1 08.01.2004 на підставі рішення XY сесії ХХIY скликання Чугуївської міської ради від 01.08.2003, він та ОСОБА_2 є співвласниками земельної ділянки по 50% кожний площею 0,1000 га кадастровий номер 420020001, цільове призначення - для індивідуального, житлового, гаражного і дачного будівництва, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11-12).

Оскільки спірне майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, виділ частки в цьому майні лише для позивача є неможливим, а можливий поділ цього майна в натурі між сторонами, у разі якого право спільної часткової власності на нього припиняється.

ОСОБА_1 пред`явив позовні вимоги саме про виділ належної йому частки в праві спільної часткової власності на жилий будинок та земельну ділянку за правилами статті 364 ЦК України між співвласниками відповідно до належних їм часток.

Позовних вимог про поділ будинку та земельної ділянки в натурі між сторонами в порядку статті 367 ЦК України ОСОБА_1 не заявляв, тому суд відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) розглядає справу в межах заявлених вимог.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 липня 2021 року у справі N 310/7011/17 (провадження N 61-7153св20) зроблено висновок, що «спірне майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, у зв`язку з чим виділ частки в цьому майні лише для позивача є неможливим, а можливий поділ цього майна в натурі між сторонами, у разі якого право спільної часткової власності на нього припиняється».

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин позов ОСОБА_1 про виділ в натурі частки із спільної часткової власності задоволенню не підлягає.

Позовна вимога щодо присвоєння виділеній частині окрему поштову адресу: АДРЕСА_2 також не підлягає задоволенню як похідна від вирішення позовної вимоги про виділ частки зі спільної часткової власності.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 10,12, 235, 258, 263 -265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки із спільної часткової власності - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідачка : ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення суду виготовлений 08 червня 2023 року

Суддя І.В. Карімов