Дата документу 19.09.2023Справа № 554/3326/23
Провадження № 2/554/5484/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2023 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтав в складі суду :

судді Шевська О.І.

при секретарі Рибак Ж.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому прохала: розірвати шлюб, укладений 14 жовтня 2006 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №1184, зроблений Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, Україна 14 жовтня 2006 р. Визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з батьком ОСОБА_2 , податковий номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 . Визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з матір`ю ОСОБА_1 , податковий номер НОМЕР_2 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 .

05.06.2023 року ухвалою судді відкрито провадження по справі.

31.07.2023 року ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явилася, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомлена.. Надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позов підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився, надавши суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому зазначив, що проти позову не заперечує та прохає розгляд справи проводити без його участі.

Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради Сомик Д. подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала, що проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справичи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю.

Судом встановлено, що сторони з 14 жовтня 2006 року зареєстрували шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, Україна зроблено актовий запис № 1184 від 14 жовтня 2006 р.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На протязі останніх місяців сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Основна причина розпаду сім`ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння і довір`я. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. На даний момент ведення спільного господарства припинено.

Позивач має намір повернутися до місця свого проживання у місто Мелітополь та продовжити там своє життя разом із меншою донькою, натомість її чоловік бачить своє майбутнє у місті Полтаві та старша донька бажає залишитись разом із батьком та продовжити своє навчання у м.Полтаві.

У зв`язку з цим, сторонами укладено Договір, відповідно до даного договору за взаємною згодою старша донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 буде проживати з Відповідачем, а молодша ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з позивачем. Дана позиція викладена нами у Договорі між батьками щодо визначення місця проживання дитини, який укладений нами 13 квітня 2023 року. Вказаний договір підтверджує відсутність спору між батьками щодо місця проживання їх дітей.

Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, що слідує зі змісту ст. 110 СК України.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що аналіз наведених обставин справи вказує на неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу, через що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, про порядок та розмір виплати коштів на утримання дітей, дружини (чоловіка), а також про поділ спільного майна подружжя, або буде встановлено, що такої згоди досягнуто, але вона порушує інтереси дітей чи одного з подружжя, суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст.160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ч.2 ст.161 СК України, під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Як слідує із матеріалів справи, сторони сімейно-шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. Розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу.

При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Таким чином, в ході судового засідання суд повинен з`ясувати наявність вільного волевиявлення кожного із подружжя як щодо розірвання шлюбу, так і щодо змісту договору, а також у з`ясуванні відповідності умов договору інтересам дитини (дітей). Розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя може мати місце лише при умові якщо, між іншим, буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, подальше збереження родини суперечить інтересам сторін, шлюб існує формально, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті і майнові права, права дитини, а тому заява підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення у справі «М.С. проти України» від 11.07.2017 року (заява №2091/13) ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язок із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному , спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року по справі №402/428/16- ц Верховний Суд зазначив, що законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Також у вказані постанові Верховний Суд відступив від висновків Верховного Суду України висловлених у постановах від 14 грудня 2016 року у справі №6-2445цс16 та від 12 липня 2017 року у справі №6-564цс17, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме ст. 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, про обов`язковість брати до уваги принцип 6 Декларації прав дитини стосовно того, що малолітня дитина не повинна , крім тих випадків, коли є виняткові обставини бути розлучена з матір`ю. Велика Палати Верховного Суду зазначила, що при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року.

У постанові від 15.01.2020 року у справі №200/952/18 Верховний Суд визначив, що за загальним правилом за відсутності спору , щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірванню шлюбу. У разі наявності спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що оскільки сторони шлюбно сімейні відносини не підтримують, дійшли згоди щодо визначення місця проживання їх дітей, через що позовні вимоги про визначення місця проживання дитини задовольняються.

Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в сумі 3220,80 грн.

Керуючись ст.ст.12, 81,130,131, 141, 206, 229, 247, 263, 354 ЦПК України, суд ,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради про розірвання шлюбу, задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що зареєстрований 14.10.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, Україна, актовий запис №1184, свідоцтво серії НОМЕР_3 - розірвати.

Визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з батьком ОСОБА_2 , податковий номер НОМЕР_1 , за місцем його проживання.

Визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з матір`ю ОСОБА_1 , податковий номер НОМЕР_2 , за місцем її проживання.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь ОСОБА_1 в розмірі 3220,80 грн.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу, є рішення суду, яке набрало законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 30 днів з дня отримання.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікацйної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію у даній справі на офіційному вебпорталі судової влади України за веб-адресою http://court.gov.ua/sud1622/з зазначенням індивідуального номеру провадження.

Рішення суду набирає законної сили після спливу строку на подачу апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана.

Відомості про сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради, місце знаходження: м.Полтава, вул.Івана Мазепи, 30, каб.411.

Суддя О.І.Шевська