13.06.2023 Справа № 756/7112/15-ц
Унікальний № 756/7112/15-ц
Провадження № 2/756/4/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2023 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

секретарів: Парпфенчик К.В., Демченко І.В.,

за участі: представника АТ «Універсал Банк» - адвоката Антіпової О.А.,

представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Самчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа - ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою та за об`єднаним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа - ОСОБА_2 про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним,

в с т а н о в и в:

У червні 2015 року позивач ПАТ «Універсал Банк», як правонаступник ВАТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 про стягнення у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором №002-2914/756-0392 від 30.10.2007 року в сумі 104 731 (сто чотири тисячі сімсот тридцять один) 15 швейцарських франків та понесених судових витрат.

В процесі розгляду справи найменування ПАТ «Універсал Банк» змінено на АТ «Універсал Банк».

В обґрунтування позову ПАТ «Універсал Банк» вказували, що 30.10.2007 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №002-2914/756-0392 за умовами якого ОСОБА_1 отримала у ВАТ «Універсал Банк» кредит в сумі 148 740,00 швейцарських франків, строком користування до 10.10.2025 року зі сплатою 9,95% річних за користування кредитом.

10.03.2009 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладена Додаткова угода б/н до Кредитного договору №002-2914/756-0392 від 30.10.2007 року, згідно з умовами якої відсоткова ставка за користування кредитом змінювалась, а саме: з 10.03.2009 року по 06.04.2009 року включно Позичальник зобов`язується сплачувати Кредитору за користування кредитом проценти у розмірі 7,84% річних, за користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) і нараховується процентна ставка в розмірі 32,85% (далі - «підвищена процентна ставка»); з 07.04.2009 року по 09.03.2010 року включно Позичальник зобов`язується сплачувати за користування кредитом проценти у розмірі 10,95% річних, за користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 32,85%) річних.

Крім того, 07.04.2009 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 була укладена Додаткова угода б/н до Кредитного договору №002-2914/756-0392 від 30.10.2007 року, згідно з якою розмір відсоткової ставки за користування кредитом змінювався: з 07.04.2009 року та до 09.03.2010 року включно Позичальник зобов`язується сплачувати кредитору за користування кредитом проценти у розмірі 7,84% річних (далі - «базова процентна ставка»); за користування кредитними коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) - 15,84% річних (далі - «базова підвищена процентна ставка»); з 10.03.2010 року та до 09.03.2015 року включно Позичальник зобов`язується сплачувати Кредитору за користування кредитом проценти у розмірі 11,57% річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 19,57% річних; починаючи з 10.03.2015 року за користування кредитними коштами без порушення встановленого строку (або термінів) погашення кредиту нараховується процентна ставка у розмірі 10,95% річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) - в розмірі 18,95% річних.

Також, 10.06.2010 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладена Додаткова угода б/н до Кредитного договору №002-2914/756-0392 від 30.10.2007 року, згідно з якою розмір відсоткової ставки за користування кредитом змінювався: з 10.06.2010 року та до 23.06.2010 року включно Позичальник зобов`язується сплачувати кредитору за користування кредитом проценти у розмірі 8,63% річних (далі - «базова процентна ставка»); за користування кредитними коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) - 32,85% річних (далі - «базова підвищена процентна ставка»); з 24.06.2010 року та до 09.06.2011 року включно Позичальник зобов`язується сплачувати Кредитору за користування кредитом проценти у розмірі 10,95% річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 32,85% річних.

24 червня 2010 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладена Додаткова угода б/н до Кредитного договору №002-2914/756-0392 від 30.10.2007 року, згідно з якою розмір відсоткової ставки за користування кредитом змінювався: з 24.06.2010 року та до 09.06.2011 року включно Позичальник зобов`язується сплачувати кредитору за користування кредитом проценти у розмірі 8,63% річних (далі - «базова процентна ставка»); за користування кредитними коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) - 16,63% річних (далі - «базова підвищена процентна ставка»); з 10.06.2011 року та до 09.06.2016 року включно Позичальник зобов`язується сплачувати Кредитору за користування кредитом проценти у розмірі 12,13% річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 20,13% річних, а починаючи з 10.06.2016 року Позичальник зобов`язується сплачувати Кредитору за користування кредитом проценти у розмірі 10,95% річних (далі - «базова процентна ставка»); за користування кредитними коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) - 18,95% річних (далі - «базова підвищена процентна ставка»).

За твердженням АТ «Універсал Банк» позичальник виконав свої зобов`язання у повному обсязі, а саме відповідно до п.п. 2.3 та 2.1.3 кредитного договору було перераховано кредитні кошти в сумі 148 740,00 швейцарських франків на рахунок ОСОБА_1 .

В свою чергу, Позичальник зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитами, повернути кредит у визначені договорами терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно кредитних договорів.

Відповідно до п.2.5 Кредитного договору розмір щомісячного платежу встановлений в графіку погашення кредиту, що викладений у Додатку №2 до даного Договору («Графік погашення»). Позичальник зобов`язується щомісячно в дату погашення щомісячних платежів здійснювати погашення щомісячних платежів, шляхом зарахування до такої дати (включно) відповідної суми коштів на поточний рахунок, відкритий згідно п. 2.1.3 даного Договору. Під терміном «дата погашення щомісячних платежів» Сторони розуміють останній робочий день, що передує «10» числу кожного місяця (п.2.4. Кредитного договору).

При цьому, в порушення умов Кредитного договору та чинного законодавства України ОСОБА_1 не виконує взяті на себе зобов`язання.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки №002-2914/756-0392-Р від 30.10.2007 року, згідно якого останній, зобов`язався відповідати по зобов`язаннях позичальника.

07.04.2009 року та 24.06.2010 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 були укладені Додаткові угоди до Договору поруки №002-2914/756-0392-Р від 30.10.2007 року, якими Поручитель підтверджував згоду на зміну розміру відсоткової ставки за користування кредитом.

25.10.2014 року на адресу ОСОБА_1 були направлені вимоги-повідомлення про необхідність усунути порушення умов Кредитного договору та сплати процентів за користування кредитом з одночасною вимогою про дострокове повернення кредиту в разі невиконання зазначених зобов`язань.

Вказані вимоги були отримані ОСОБА_1 особисто 29.10.2014 року та 03.11.2014 року, однак, останньою не вчинено жодних дій, що свідчили б про намір в добровільному порядку погасити заборгованість по кредиту.

25.10.2014 року на адресу ОСОБА_2 також направлена вимога-повідомлення про необхідність усунути порушення умов Кредитного договору та сплати процентів за користування кредитом з одночасною вимогою про дострокове повернення кредиту в разі невиконання зазначених зобов`язань. Вказана вимога була отримана ОСОБА_2 особисто 29.10.2014 року, однак не вчинено жодних дій, що свідчили б про намір в добровільному порядку погасити заборгованість по кредиту.

З огляду на зазначене АТ «Універсал Банк» просив стягнути з позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 у порядку ст.ст. 543, 611, 1049, 1050, 1054 ЦК України солідарно заборгованість за кредитним договором №002-2914/756-0392 від 30.10.2007 року в сумі 104 731 (сто чотири тисячі сімсот тридцять один) 15 швейцарських франків, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 93 758,93 швейцарських франків; заборгованість по відсотках - 10 645,44 швейцарських франків; заборгованість по підвищених відсотках - 326,78 швейцарських франків.

Заперечуючи проти первісного позову ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до АТ «Універсал Банк», третя особа - ОСОБА_1 про визнання поруки за договором №002-2914/756-0392-Р від 30.10.2007 року припиненою.

В обґрунтування зустрічного позову ОСОБА_2 вказував, що порука за вказаним договором припинена у зв`язку зі спливом строку пред`явлення вимоги до поручителя визначеного ст. 559 ЦК України, термін якої на думку останнього слід відраховувати з моменту прострочення повернення чергової частини грошових коштів, а саме з 10.10.2014 року оскільки згідно наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що саме з вказаної дати припинилися будь-які виплати по кредиту позичальником.

Крім того, за твердженням ОСОБА_2 порука припинена у зв`язку зі зміною зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності - ч. 1 ст. 559 ЦК України оскільки наданий Банком до суду розрахунок заборгованості станом на 06.04.2015 року містить відомості про збільшення процентної ставки 9,95% річних до 10,95 % річних з 15.07.2008 року.

При цьому п. 2.1. Договору поруки № 002-2914/756-0392-Р від 30.10.2007 року передбачено, що "Кредитор не в праві без згоди Поручителя змінювати умови Основного договору з Боржником, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності".

Таким чином, ОСОБА_2 просив визнати припиненою поруку за зобов`язаннями ОСОБА_1 .

В свою чергу, ОСОБА_1 у грудні 2015 року звернулася до суду з позовом до АТ «Універсал Банк», третя особа - ОСОБА_2 про захист прав споживача та визнання кредитного договору №002-2914/756-0392 від 30.10.2007 року укладеного між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 недійсним.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказувала, що не зважаючи на те, що п. 1. Кредитного договору передбачена видача Позичальнику грошових коштів у сумі 148 740,00 (сто сорок вісім тисяч сімсот сорок) швейцарських франків, дана сума Позичальнику не видавалася. Натомість, Позичальнику з каси Банку було видано 124 614,00 доларів США. При цьому, інших коштів від Банку, а тим більше в швейцарських франках, Позичальник не отримувала і інших кредитів у Банку Позичальник не має.

За твердженням ОСОБА_1 умови Кредитного договору не містять положень про можливість видачі кредиту у іншій валюті, або умов про договірне списання чи договірне перерахування без окремого письмового розпорядження Позичальника на здійснення конкретної операції з його рахунка - платіжного доручення, квитанції про валютно-обмінну операцію тощо.

Заява на видачу готівки №002В01 від 30.10.2007 року у сумі 124 614 доларів США відповідно до п. 1 гл. 1, п. 4 гл. 3 розд. ІІІ, додаток № 8 Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 14.08.2003 року №337, п. 4.5 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 року №254, є належним та допустимим доказом отримання Позичальником коштів саме у доларах США, вона містить всі необхідні реквізити первинного документу, і оригінал її наявний у Позичальника є доказом отримання коштів від Банку саме у доларах США.

В подальшому повернення Банку кредитних коштів також відбувалось у доларах США. А саме, Позичальник кожного разу купувала долари США для їх виплати Банку. В касі Банку Позичальник вносила кошти безпосередньо у доларах США, час від часу (але не завжди) підписуючи при цьому документи про валютно-обмінні операції з обміну доларів на національну валюту України - гривню, а гривні - на франки.

При цьому, Позичальник має квитанції, про те що з 2007 року по даний час сума виплачених Банку коштів становить більше 160 тисяч доларів США (еквівалент 139 958,61 франк, як вказано у розрахунку Банку).

Таким чином, за твердженням ОСОБА_1 укладення Кредитного договору відбулось з порушенням волевиявлення Позичальника та узгоджених сторонами істотних умов Кредитного договору (як різновиду договору позики) щодо валюти і суми кредиту.

Оскільки таке порушення мало місце ще на етапі укладення Кредитного договору і надалі не було усунуте, подальше підписання Сторонами додаткових угод до нього правового значення не має.

На думку Позичальника, зі сторони Банку мав місце обман щодо суми, валюти та порядку виплати кредитних коштів. Вигода Банку полягає у тому, що насправді він виплатив Позичальнику зовсім іншу суму, а надалі отримував додаткову вигоду від здійснення валютно-обмінних операцій, оскільки кожного разу продаж однієї іноземною валюти відбувався за гривні за курсом продажу, що нижче курсу НБУ, а потім за ці ж гривні купувалася інша валюта за курсом купівлі, що вище курсу НБУ, таким чином Позичальник отримувала додаткові збитки, а Банк - додатковий дохід на суму курсових різниць, оскільки остаточна сума коштів Позичальника при обміні кожного разу зменшувалася.

З огляду на зазначене, на думку ОСОБА_1 . Кредитний договір має бути визнаний недійсним відповідно до ч.1 ст. 215, ч. 1, 3 ст. 203, ст. 230 ЦК України, так і спеціальної норми про нечесну підприємницьку практику згідно з ч. 6 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів".

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 01.04.2019 року цивільна справа 756/15340/15ц (2/756/80/19) за позовом ОСОБА_1 до АТ «Універсал Банк», третя особа - ОСОБА_2 про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним і цивільна справа 756/7112/15 (2/756/31/19) за позовом АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до АТ «Універсал Банк», третя особа - ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою об`єднані в одне провадження, їм присвоєно загальний номер 756/15340/15ц (2/756/80/19).

Представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав вимоги своїх довірителів за їх позовами, при цьому заперечив проти вимог позову АТ «Універсал Банк».

Представник АТ «Універсал Банк» наполягав на задоволенні позову банківської установи вказуючи на недобросовісність дій позичальника та поручителя і безпідставність та необґрунтованість вимог їх позовів.

Суд, вивчивши матеріали справ, вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані докази, встановив наступне.

30.10.2007 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №002-2914/756-0392 за умовами якого ОСОБА_1 отримала у ВАТ «Універсал Банк» кредит в сумі 148 740,00 швейцарських франків, строком користування до 10.10.2025 року зі сплатою 9,95% річних за користування кредитом.

10.03.2009 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладена Додаткова угода б/н до Кредитного договору №002-2914/756-0392 від 30.10.2007 року, згідно з умовами якої відсоткова ставка за користування кредитом змінювалась, а саме: з 10.03.2009 року по 06.04.2009 року включно Позичальник зобов`язується сплачувати Кредитору за користування кредитом проценти у розмірі 7,84% річних, за користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) і нараховується процентна ставка в розмірі 32,85% (далі - «підвищена процентна ставка»); з 07.04.2009 року по 09.03.2010 року включно Позичальник зобов`язується сплачувати за користування кредитом проценти у розмірі 10,95% річних, за користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 32,85%) річних. Підписавши цю Додаткову угоду Позичальник заявляє, що він/вона повністю задоволений (-а) рішеннями/відповідями Кредитора, що прийняті відносно Позичальника та/або стосуються умов укладеного з Позичальником Договору (зокрема, але не виключно щодо встановлених нових розмірів плати за користування кредитом, процентів тощо), а також рішеннями/відповідями, наданими Кредитором у відповідь на будь-які заяви/звернення/запити/скарги Позичальника щодо виконання умов цього Договору (та/або інших відносин з Кредитором), складені та надіслані Позичальником до Кредитора до дати набрання чинності цієї Додаткової угоди, при цьому Позичальник також підтверджує, що не має до Кредитора жодних претензій.

Крім того, 07.04.2009 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 була укладена Додаткова угода б/н до Кредитного договору №002-2914/756-0392 від 30.10.2007 року, згідно з якою розмір відсоткової ставки за користування кредитом змінювався: з 07.04.2009 року та до 09.03.2010 року включно Позичальник зобов`язується сплачувати кредитору за користування кредитом проценти у розмірі 7,84% річних (далі - «базова процентна ставка»); за користування кредитними коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) - 15,84% річних (далі - «базова підвищена процентна ставка»); з 10.03.2010 року та до 09.03.2015 року включно Позичальник зобов`язується сплачувати Кредитору за користування кредитом проценти у розмірі 11,57% річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 19,57% річних; починаючи з 10.03.2015 року за користування кредитними коштами без порушення встановленого строку (або термінів) погашення кредиту нараховується процентна ставка у розмірі 10,95% річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) - в розмірі 18,95% річних.

Таким Підписанням вищевказаної Додаткової угоди №2 Позичальник підтвердив правомірність нарахування Кредитором в період з 15.07.2008 року по 07.04.2009 року включно-процентів за користування кредитом за наступними ставками: базова процентна ставка - 10,95% річних, підвищена процентна ставка за користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) - 32,85% річних (п.2.1 додаткової угоди).

Також, 10.06.2010 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладена Додаткова угода б/н до Кредитного договору №002-2914/756-0392 від 30.10.2007 року, згідно з якою розмір відсоткової ставки за користування кредитом змінювався: з 10.06.2010 року та до 23.06.2010 року включно Позичальник зобов`язується сплачувати кредитору за користування кредитом проценти у розмірі 8,63% річних (далі - «базова процентна ставка»); за користування кредитними коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) - 32,85% річних (далі - «базова підвищена процентна ставка»); з 24.06.2010 року та до 09.06.2011 року включно Позичальник зобов`язується сплачувати Кредитору за користування кредитом проценти у розмірі 10,95% річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 32,85% річних.

24 червня 2010 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладена Додаткова угода б/н до Кредитного договору №002-2914/756-0392 від 30.10.2007 року, згідно з якою розмір відсоткової ставки за користування кредитом змінювався: з 24.06.2010 року та до 09.06.2011 року включно Позичальник зобов`язується сплачувати кредитору за користування кредитом проценти у розмірі 8,63% річних (далі - «базова процентна ставка»); за користування кредитними коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) - 16,63% річних (далі - «базова підвищена процентна ставка»); з 10.06.2011 року та до 09.06.2016 року включно Позичальник зобов`язується сплачувати Кредитору за користування кредитом проценти у розмірі 12,13% річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 20,13% річних, а починаючи з 10.06.2016 року Позичальник зобов`язується сплачувати Кредитору за користування кредитом проценти у розмірі 10,95% річних (далі - «базова процентна ставка»); за користування кредитними коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) - 18,95% річних (далі - «базова підвищена процентна ставка»).

Таким чином, підписанням вищевказаної Додаткової угоди №2 Позичальник підтвердив правомірність нарахування Кредитором в період з 15.07.2008 року по 07.04.2009 року включно процентів за користування кредитом за наступними ставками: базова процентна ставка - 10,95% річних, підвищена процентна ставка за користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) - 32,85% річних (п.2.1 додаткової угоди).

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків.

Згідно зі статтею 627 Цивільного кодексу України сторони є вільні в укладенні договору та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Договори про надання кредиту укладаються на власний розсуд кредитодавця і позичальника та з рахуванням вимог цивільного та банківського законодавства.

При вирішенні справ про визнання кредитного договору недійсним мають враховуватись вимоги законодавства, що стосуються їх чинності. Вони встановлені як ЦК України (ст.ст. 1048-1052, 1054), так і Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Зокрема, це:

-досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов договору: мета, сума і строк кредиту; умови і порядок його видачі та погашення; види (способи) забезпечення зобов`язань позичальника; відсоткові ставки; порядок плати за кредит; порядок зміни та припинення дії договору; відповідальність сторін за виконання або неналежне виконання умов договору;

-кредитний договір має укладатись обов`язково у письмовій формі, причому недодержання письмової форми тягне його нікчемність та не створює ніяких правових наслідків, окрім тих, що пов`язані з його нікчемністю;

-сторони кредитного договору повинні мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;

-волевиявлення сторін має бути вільним і відповідати їхній внутрішній волі.

З матеріалів справи вбачається, що в даному випадку при укладені Кредитного договору №002-2914/756-0392 від 30.10.2007 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 досягнуто всіх істотних умов.

Пунктом 2.1 Кредитного договору передбачено, що зобов`язання кредитора надати кредит виникає з моменту виконання всіх та кожної з наведених умов в п. 2.1.1., 2.1.2., 2.1.3 Кредитного договору.

Відповідно до п. 2.1.3 Кредитного договору однією з умов видачі кредиту позичальникові є відкриття позичальником поточного рахунку № НОМЕР_1 (№ НОМЕР_2 ) у кредитора, код банку (МФО) 322001 для здійснення розрахунково-касового обслуговування і операцій позичальника з надання та погашення кредиту.

На виконання вказаних положень Кредитного договору ОСОБА_1 26.10.2007 року уклала з Банком Договір №000005816 банківського обслуговування фізичної особи (копія наявна в матеріалах справи, Том 2, а.с. 231).

Згідно п. 1.1 Договору банківського обслуговування, відповідно до вимог чинного законодавства України, нормативно-правових актів НБУ, умов обслуговування рахунків фізичної особи та Тарифів Банку:

- банк відкриває клієнту банківські рахунки, випускає платіжні картки та здійснює банківське обслуговування клієнта, нараховує відсотки;

- клієнт користується послугами банку та сплачує їх вартість.

На підтвердження фактичного відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 26.10.2007 року поставила всій особистий підпис на Заяві-підтвердженні про відкриття поточних рахунків від 26.10.2007 року (копія наявна в матеріалах справи Том 2, а.с. 235).

Того ж дня ОСОБА_1 відкрила в Банку інший рахунок № НОМЕР_3 (копія наявна в матеріалах справи, Том 2, а.с. 236).

Відповідно до п. 2.3 Кредитного договору: видача кредиту за цим договором проводилася на поточний рахунок позичальника, відкритий згідно умов п. 2.1.3 даного Договору.

З виписки по особовому рахунку вбачається, що Банком було зараховано на поточний Рахунок ОСОБА_1 суму коштів у розмірі 148 740 швейцарських франків.

Підтвердженням зарахування відповідної суми коштів на поточний рахунок ОСОБА_1 є також меморіальний ордер №0022914СНР000630 від 30.10.2007 року, де чітко зазначено, що 30.10.2007 року на рахунок № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , було зараховано суму коштів у розмірі 148 740,00 швейцарських франків.

Меморіальний ордер є належним доказом зарахування коштів на рахунок Позичальника, скільки меморіальний ордер - це розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунку платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та нормативно-правових актів Національного банку України (ст. 1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»).

Відповідно до п. 1.2 Договору банківського обслуговування клієнт (Позичальник) має право самостійно розпоряджатися коштами, що обліковуються на його рахунках на умовах, встановлених діючим законодавством України.

При цьому, 30.10.2007 року ОСОБА_1 користуючись своїм законним правом розпоряджатися належними їй коштами, що знаходяться на її банківських рахунках, на власний розсуд, здійснила операцію купівлі іноземної валюти за іншу іноземну валюту, а саме: за рахунок отриманих в Банку кредитних коштів купила 124 614,72 дол. США.

Вказане підтверджується заявою на куплю іноземної валюти за іншу іноземну валюту (копія міститься в матеріалах справи). 124614,72 долари США (що були куплені ОСОБА_1 ) за вищевказаною заявою були зараховані на рахунок позичальника НОМЕР_3 .

Після цього ОСОБА_1 отримала кошти (зняла готівку з рахунку) у розмірі 124 614,00 дол. США, що підтверджується Заявою на видачу готівки №002В01 від 30.10.2007 року (копія міститься в матеріалах справи). У заяві на видачу готівки від 30.10.2007 року на підтвердження фактичного отримання готівкових коштів ОСОБА_1 власноручно поставила особистий підпис, чим підтвердила факт отримання та суму і валюту отриманих коштів.

Згідно п. 1.8. «Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах», затвердженої Постановою Правління НБУ № 492 від 12.11.2003 року та зареєстрованої Міністерством юстиції 17.12.2003р. за №1172/8493 банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки, за договором банківського вкладу - вкладні (депозитні) рахунки.

Відповідно до п. 4 глави 3 (чинної на той період) «Інструкції про касові операції в банках України», затвердженою Постановою Правління НБУ №337 та затвердженої Міністерством юстиції 05.09.2003 року за №768/8098, видача готівки іноземної валюти здійснювалася за такими видатковими документами: за заявою на видачу готівки - юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, а також підприємцям з їх поточних рахунків на цілі, передбачені нормативно-правовими актами; фізичним особам з їх поточних, вкладних (депозитних) рахунків та переказу без відкриття рахунку, а також за операціями з відшкодування банкнот іноземної валюти, прийнятих на інкасо.

Таким чином, єдиним можливим і законним шляхом видачі фізичній особі-резиденту готівкового кредиту в іноземній валюті є:

- відкриття клієнту поточного рахунку в банку, що надає кредит (рахунок 2620, «рахунки клієнта», згідно «Плану рахунків бухгалтерського обліку в банках України»);

Перерахування на поточний рахунок клієнта суми кредиту у валюті кредиту (у даному випадку - доларах США) з рахунку;

Видача готівки клієнту на руки способом, передбаченим чинною на той час «Інструкцією про касові операції в банках України», затвердженою Постановою Правління НБУ №337, тобто за заявою про видачу готівки з поточного рахунку клієнта.

Відповідно до правил заповнення реквізитів касових документів, яка є додатком до «Інструкції про касові операції в банках України», вимоги щодо заповнення реквізиту «Призначення платежу» сформульовані наступним чином: «У разі видачі готівки з каси зазначається, на які платіжні цілі вона видається». У касових документах, які надані банком на підтвердження факту видачі кредиту ОСОБА_1 (в даному випадку у виписці №5517, Том 2 а.с. 100.), реквізит «Призначення платежу» заповнений наступним чином: «Надання кредиту згідно договору №5517 від 26/10/2007 на суму кредиту». Таке формулювання жодним чином не суперечить вимогам до складання касових документів, оскільки у касових документах було зазначено:

- на які цілі видавалися кошти - надання кредиту;

- поточний рахунок позичальника ( НОМЕР_1 ) та дата його відкриття (26/10/2007), який є також ідентифікатор клієнта в електронній банківській системі.

Таким чином, призначення платежу та інші реквізити у долучених Банком до матеріалів справи касових документах відповідають чинним на час видачі кредиту вимогам щодо оформлення касових документів.

ОСОБА_1 сама спростовує свої твердження щодо повернення кредиту у доларах США, оскільки в своїй позовній заяві вказує, що дійсно здійснювала валютно-обмінні операції з обміну доларів на національну валюту України - гривню, а гривні - на швейцарські франки, саме з метою подальшого внесення їх на свій поточний рахунок для погашення заборгованості по кредиту.

Таким чином, жодного порушення узгоджених сторонами істотних умов Кредитного договору щодо валюти і суми кредиту на етапі укладення договору не відбулось.

Не заслуговують на увагу також твердження ОСОБА_1 про обман зі сторони Банку щодо суми, валюти та порядку виплати кредитних коштів, а також щодо здійснення Банком нечесної підприємницької практики, яка суперечить положенням ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки до укладення Кредитного договору Позичальником було подано до Банку Анкету-Заяву на отримання кредиту. Анкета заповнювалася особисто Позичальником і Позичальник самостійно визначила, що має бажання отримати кредит «на придбання нерухомості», бажана сума та валюта кредиту: 144 000,00 Швейцарських франків, строк користування - 300 місяців.

Отже, при укладенні кредитного договору ОСОБА_1 мала можливість обирати валюту кредитування. Обираючи швейцарський франк, як валюту кредиту, остання виходила з невеликого розміру процентної ставки для кредитів в цій валюті по відношенню до інших валют, у тому числі національної валюти України.

Відповідно до ст. 81 ЦПК кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею цим Кодексом.

При цьому, матеріали справи не містять жодного належного і допустимого доказу на підтвердження застосування банківською установою нечесної підприємницької практики, надання споживачу інформації у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб чим порушено вимоги ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, жодного дисбалансу та шкоди правам і обов`язкам Позичальника завдано не було.

А відтак, відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 про визнання кредитного договору недійсним.

З матеріалів справи вбачається, що АТ «Універсал Банк» виконав свої зобов`язання у повному обсязі, а саме відповідно до п.п. 2.3 та 2.1.3 кредитного договору перераховано кредитні кошти в сумі 148 740,00 швейцарських франків на рахунок ОСОБА_1 .

В свою чергу, Позичальник зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитами, повернути кредит у визначені договорами терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно кредитних договорів.

Відповідно до п.2.5 Кредитного договору розмір щомісячного платежу встановлений в графіку погашення кредиту, що викладений у Додатку №2 до даного Договору («Графік погашення»). Позичальник зобов`язується щомісячно в дату погашення щомісячних платежів здійснювати погашення щомісячних платежів, шляхом зарахування до такої дати (включно) відповідної суми коштів на поточний рахунок, відкритий згідно п. 2.1.3 даного Договору. Під терміном «дата погашення щомісячних платежів» Сторони розуміють останній робочий день, що передує «10» числу кожного місяця (п.2.4. Кредитного договору).

При цьому, в порушення умов Кредитного договору та чинного законодавства України ОСОБА_1 не виконала взятих на себе зобов`язань.

Згідно розрахунку АТ «Універсал Банк заборгованість за кредитним договором №002-2914/756-0392 від 30.10.2007 року складає 104 731 (сто чотири тисячі сімсот тридцять один) 15 швейцарських франків, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 93 758,93 швейцарських франків; заборгованість по відсотках - 10 645,44 швейцарських франків; заборгованість по підвищених відсотках - 326,78 швейцарських франків.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами у відповідності до ст. 629 ЦК України.

Окрім того, відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

При цьому, відповідно до ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України визначено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом так і від будь-кого з них окремо.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки №002-2914/756-0392-Р від 30.10.2007 року, згідно якого останній, зобов`язався відповідати по зобов`язаннях позичальника.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором у солідарному порядку до боржника і поручителя мають право на існування.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, чинної на час подання позовної заяви, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не Пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановленим моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 ЦК України).

Отже, порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання, чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов`язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника та кредитором боржника.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов`язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором строк пред`явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов`язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов`язання у повному обсязі або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу.

Пред`явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред`явлення до нього позову. При цьому в разі пред`явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців. від дня настання строку виконання основного зобов`язання

25.10.2014 року Позичальнику ОСОБА_1 була направлена вимога про необхідність погасити заборгованість по Кредитному договору №002-2914/756-0392 від 30.10.2007 року у зв`язку з порушенням термінів сплати кредиту Позичальником, та була отримана нею особисто 29.10.2014 року. Однак, остання не вчинила жодних дій, що свідчили б про намір у добровільному порядку сплатити прострочену заборгованість.

Аналогічна вимога направлялась і Поручителю ОСОБА_2 та була отримана ним особисто 29.10.2014 року. Однак, останній також не вчинив жодних дій, що свідчили б про намір у добровільному порядку сплатити прострочену заборгованість.

У даних вимогах зазначається, що у випадку їх невиконання термін повернення кредиту визнається Банком таким, що настав достроково на шістдесят перший день з моменту отримання вимоги та Банк буде вимушений стягнути всю суму кредиту в примусовому порядку.

Таким чином, шестимісячний строк звернення з позовом до поручителя почав відраховуватись на шістдесят перший день з моменту отримання вимоги Позичальником та Поручителем, а саме, з 30.12.2014 року. А тому датою закінчення такого строку є 30.06.2015 року.

Зі штампу поштового відділення позовна заява про стягнення солідарно заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була направлена Банком до Оболонського районного суду м. Києва 29.05.2015 року, що підтверджується позовною заявою та повідомленням про вручення поштового відправлення від 29.05.2015 року з відміткою пошти про вручення позову в суд 02.06.2015 року (копія додається), тобто в межах шестимісячного строку пред`явлення вимоги до Поручителя.

При цьому, відповідно до п.2.1 Додаткової угоди, укладеної 07.04.2009 року, до Договору поруки №002-2914/756-0392-Р від 30.10.2007 року в період з 15 липня 2008 року по 07 квітня 2009 року включно Поручитель підтверджує правомірність нарахування Кредитором процентів за користування кредитом Боржником за наступними ставками: процентна ставка - 10,95 % річних («базова процентна ставка»); - за користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) процентна ставка в розмірі 32,85 % річних («підвищена процентна ставка»), що підтверджує погодження Поручителем зміну розміру відсоткової ставки в сторону її збільшення.

Таким чином, відсутні будь-які правові підстави для припинення договору поруки, та задоволення позову ОСОБА_2 .

А отже вимоги банку до позичальника та поручителя про стягнення коштів заборгованості у солідарному порядку законні та обґрунтовані.

Суд критично ставиться до висновку експерта Київської незалежної судово-експертної установи від 20.12.2018 року №2716 за результатами призначеної судово-економічної та почеркознавчої експертизи у якому залишено поза увагою експерта, без будь-яких обґрунтувань, відповідь на запитання «ким були виконані підписи: на: заяві на купівлю іноземної валюти за іншу іноземну валюту від 30.10.2007 року та на заяві на видачу готівки №002в01 від 30.10.2007 року ОСОБА_1 чи іншою особою?».

На думку суду, висновок експерта Київської незалежної судово-експертної установи від 20.12.2018 року №2716 є неналежним та недостатнім доказом оскільки не містить відомостей про дослідження більшої частини фінансових документів наданих банківською установою у їх сукупності (зокрема Том 3 судової справи №756/153140/15-ц не досліджувався), а єдиною підставою для надання негативної відповіді про недоведеність надання кредитних коштів, експерт вважає, начебто, суперечливості реквізитів банківських документів.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене та положення ст. 141 ЦПК України, задоволення первісного позову і відмову у задоволенні зустрічного позову та об`єднаного позовів, суд вважає доцільним стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з кожного, по половині сплаченого АТ «Універсал Банк» судового збору у розмірі 1 827 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 203, 525, 526, 553, 554, 559, 625, 627, 1046, 1049, 1054 ЦК України, Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». ст. 1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», п. 1.8. «Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах», затвердженої Постановою Правління НБУ № 492 від 12.11.2003 року та зареєстрованої Міністерством юстиції 17.12.2003р. за №1172/8493 , п. 4 глави 3 «Інструкції про касові операції в банках України», затвердженої Постановою Правління НБУ №337, ст. ст. 12, 19, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Первісну позовну заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа - ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою та об`єднаного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа - ОСОБА_2 про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним - відмовити.

Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19, ) заборгованість по Кредитному договору №002-2914/756-0392 від 30 жовтня 2007 року в сумі 104 731 (сто чотири тисячі сімсот тридцять один) Швейцарських франків 15 Сантимів.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» половину сплаченого судового збору у розмірі 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім гривень) 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» половину сплаченого судового збору у розмірі 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім гривень) 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 13.06.2023 року.

Суддя А.В. Шевчук