Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/9753/22
Провадження № 2/552/988/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

14.06.2023 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

секретаря судового засідання Коби І.В.,

за участю

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» 15.12.2022 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання.

В поданій до суду позовній заяві позивач посилався на те, що відповідачу надані послуги з центрального опалення і гарячого водопостачання в квартиру АДРЕСА_1 , за період з 01.11.2017 по 01.12.2021 існує заборгованість в розмірі 12919,24 грн.

Крім того вважає, що відповідно до ст. 625 ЦК України відповідач має сплатити вказану суму боргу із врахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних.

В своїй позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за послуги теплопостачання, отримані за адресою АДРЕСА_2 з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних в сумі 15414,33 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 29.12.2022 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з розгляду справи по суті.

Відповідач ОСОБА_1 відзив на позовну заяву не подавав.

Позивач подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд без участі представника.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнавав частково, не оспорював розрахунок заборгованості. але просив суд застосувати наслідки попуску позивачем строків позовної даності.

Суд, заслухавши відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в період з 01.11.2017 по 01.12.2021 надавав послуги з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_2 , але плата за послуги в повному обсязі своєчасно та щомісячно не вносилася, існує заборгованість вказаний період в розмірі 12919,24 грн (а.с. 4).

При цьому розрахунок вартості послуг відповідає затвердженим тарифам та жодним чином не спростований відповідачем.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями 64, 68 ЖК України передбачено обов`язок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Як встановлено судом відповідач ОСОБА_1 у встановленому законом порядку зареєстрував своє постійне місце проживання в квартирі АДРЕСА_1 та є споживачем комунальних послуг за вказаною адресою в розумінні норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об`єктах сфери теплопостачання визначає Закону України «Про теплопостачання», статтею 1 якого визначено, що постачання теплової енергії (теплопостачання) це господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Як встановлено судом, між сторонами по справі склалися договірні правовідносини, позивачем послуги відповідачу надані.

Оскільки відповідач покладені на нього як на споживача обов`язки належним чином не виконував, за отримані послуги не сплачував, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості є повністю обґрунтованими.

Нормами ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Щодо досилання відповідача на пропуск позивачем строків позовної давності суд виходить з такого.

За нормами ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно зі ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Судом встановлено, що відповідачем періодично здійснювалася оплата послуг з теплопостачання як за поточний період, так і з урахуванням боргу за попередній період.

Тим самим відповідач вчиняв дії, що свідчать про визнання ним боргу, тому клопотання ОСОБА_1 про застосування судом наслідків спливу строків позовної давності є безпідставним.

При вирішенні питання щодо стягнення 3 % річних та розрахованої суми інфляції суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулює Закон України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг теплопостачання, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги.

Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Закріплена ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України.

На підставі викладеного суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги з врахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Тому з відповідача на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" підлягає стягненню сума заборгованості за послуги теплопостачання, отримані за адресою: АДРЕСА_2 , за період з 01.11.2017 по 01.12.2021 в розмірі 12919,24 грн та 3 % річних в сумі 804,6 грн, нарахований індекс інфляції в розмірі 1690,49 грн, а всього 15414 грн 33 коп.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в розмірі 2481 грн.

Керуючись ст.ст. 264, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" суму заборгованості за послуги теплопостачання, отримані за адресою: АДРЕСА_2 , за період з 01.11.2017 по 01.12.2021 в розмірі 12919,24 грн та 3 % річних в сумі 804,6 грн, нарахований індекс інфляції в розмірі 1690,49 грн, а всього 15414 грн 33 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" понесені судові витрати в розмірі 2481 грн

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач Полтавське обласне комунальне виробниче підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", місцезнаходження 36008, м. Полтава, вул. Комарова, 2а, код 03338030;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 14.06.2023.

Головуючий суддя Н.Л.Яковенко