СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/13184/23

пр. № 2/759/4108/23

13 грудня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Твердохліб Ю.О.

за участю секретаря судових засідань Вінцковської О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Державний ощадний банк Україна" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2023 року позивач АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - ГУ по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» звернувся з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 110 408,35 грн, а також суму сплаченого судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 21.01.2022 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - ГУ по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 3162_0124 на умовах якого позивач надав, а відповідач отримав суму кредиту у визначеному кредитним договором розмірі. Кредит надався у розмірі 100 000,00 грн на 60 місяців з терміном остаточно повернення не пізніше 20.01.2027 року на споживчі цілі та встановлено процентну ставку за користування кредитом в розмірі 40% річних. Банк свої зобов`язання визначені договором виконав повністю та належним чином. Відповідач ОСОБА_1 більше двох місяців поспіль неналежним чином виконувала зобов`язання за договором у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість зі сплати основної суми боргу за кредитом та сплатити процентів за користування кредитом.

Станом на 12.06.2023 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 151 911,27 грн, яка складається з наступного: 96 044,90 грн - загальна сума простроченого кредиту (основного боргу), 14 363,45 грн - загальна сума прострочених нарахованих відсотків, у зв`язку з чим просить позов задовольнити.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.07.2023 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (а.с. 53-54).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києві від 25.09.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 57).

В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідач ОСОБА_1 відзив на позовну заяву у встановлений строк не надала, в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена шляхом направлення кореспонденції на адресу реєстрації, причини неявки суду невідомі. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулись з відміткою «за закінченням терміну зберігання» та "адресат відсутній".

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України.

Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з`явились, суд, керуючись ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України.

Суд, керуючись вимогами ст.ст. 130, 280 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 подала до АТ «Державний ощадний банк України» кредитну заяву (а.с. 20).

21.01.2021 року між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 3162_0124 у розмірі 100 000,00 грн на 60 місяців з терміном остаточно повернення не пізніше 20.01.2027 року на споживчі цілі та встановлено процентну ставку за користування кредитом в розмірі 40% річних (а.с. 21-27).

Відповідно до п. 2.4.1 договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) у розмірі 40 процентів річних. Зазначена в цьому пункті договору процентна ставка є фіксованою.

Згідно з п. 3.2.1 кредитного договору Банк здійснив надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника.

Відповідно до п. 3.3.3 кредитного договору, позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1066,67 грн. та сплату процентів, нарахованих на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 10 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з лютого 2022 року.

Встановлено, що банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів.

На підтвердження позовних вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 АТ «Державний ощадний банк України» надало суду: розрахунок заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошових зобов`язань станом на 12.06.2023 року позичальника ОСОБА_1 , договір № 6153014 від 11.01.2023 року, виписку по рахунку, договір про споживчий кредит № 3162_0124 від 21.01.2022 року, паспорт споживчого кредиту, копію паспорта ОСОБА_1 .

Відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку.

В зв`язку з порушенням ОСОБА_1 умов кредитного договору, станом на 12.06.2023 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 151 911,27 грн, яка складається з наступного: 96 044,90 грн - загальна сума простроченого кредиту (основного боргу), 14 363,45 грн - загальна сума прострочених нарахованих відсотків (а.с. 5-7).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідачка тим самим засвідчила свою згоду та взяла на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Умовами договору встановлено, що в разі порушення строку сплати платежів за Кредитним договором відповідач зобов`язаний сплатити пеню та проценти за користування коштами.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Така ж правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 30 березня 2016 року в справі № 6-2168цс15.

Доказів того, що ОСОБА_1 виконала належним чином зобов`язання за кредитним договором, надавала своєчасно банку грошові кошти в рахунок погашення заборгованості відповідно до умов договору суду не надано, також не надано спростування наданого позивачем розрахунку.

З урахуванням приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала у повному обсязі, в зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті коштів, тому суд вважає позов обґрунтованим та доведеним, що дає підстави для задоволення в повному обсязі.

У зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 684,00 грн, відповідно до ст. 141 ЦПК України, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» заборгованість за договір про споживчий кредит № 3162_0124 від 21 січня 2022 року в розмірі 110 408 (сто десять тисяч чотириста вісім) гривень 35 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» сплачену суду судового збору в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

За письмовою заявою відповідача, поданою до суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення, заочне рішення може бути переглянуто.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», , місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, 27.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Текст рішення виготовлено 13.12.2023 року.

Суддя Ю.О. Твердохліб