Провадження № 2/205/4457/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2023 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Бізяєва Н.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, й саме до суду заявники звертаються за вирішенням спору в разі оспорювання, невизнання або порушення власних цивільних прав.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Проте, вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими позивач звертається до суду для захисту, а також дотримання ним вимог, передбачених статтями 175, 176, 177 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовну заяву слід залишити без руху, оскільки вона подана з порушенням вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У прохальній частині позовної заяви позивач просить розірвати шлюб та визначити місце проживання неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо, зокрема, місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Постановою Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) зазначено, що під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини, участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (суд обов`язково враховує стан здоров`я і батьків, і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло.

Однак, в порушення вказаних норм закону позивачем не додано до позовної заяви відповідних письмових доказів, якими б обґрунтовувалися його вимоги.

Також, позивач не вказує, чи звертався він до органу опіки та піклування з питанням визначення місця проживання дітей, які заходи органом опіки та піклування вживались, у протилежному випадку не долучено вмотивованої відмови даного органу у розгляді його звернення.

Позивачем, крім того, не викладено обставин та відсутнє обґрунтування того, що між подружжям існує спір щодо визначення місця проживання дітей.

Суддя звертає увагу, що вимога про визначення місця проживання дитини при відсутності спору з цього приводу між подружжям є зайвою, а тому позивачу слід визначитись з необхідністю заявлення такої вимоги.

Згідно ч. 1 ст. 188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Також, при розгляді такого спору обов`язковим є залучення органу опіки та піклування та надання ним відповідного висновку (ст. 19 СК України), при цьому, збільшується обсяг учасників процесу, що ускладнює вирішення справи в цілому. Крім того, спільний розгляд, різних не взаємопов`язаних між собою позовних вимог, може ускладнити вирішення справи.

Відповідно вимогам ч. 1 ст.. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Таким чином, позовну заяву потрібно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Недоліки необхідно усунути шляхом виконання всіх вимог зазначених в цій ухвалі суду.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вимог ухвали суду, позовна заява, відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною і повернута.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 175,177,185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня отримання ним копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У випадку невиконання зазначених в ухвалі вимог позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернена.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.О. Бізяєва

.