Справа № 346/6034/13-ц
Провадження № 22-ц/4808/525/23
Головуючий у 1 інстанції Яремин М. П.
Суддя-доповідач Барков В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Баркова В. М.,

суддів Луганської В. М.,

Мальцевої Є. Є.,

секретар Петрів Д. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 13 лютого 2023 року в складі судді Яремин М. П., ухвалене в м. Коломиї Івано-Франківської області, повний текст якого складено 16 лютого 2023 року, в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договору купівлі-продажу житлового будинку та державного акта на право власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом, уточнивши його в подальшому, до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договору купівлі-продажу житлового будинку та державного акта на право власності на земельну ділянку.

Позов мотивовано тим, що 12 травня 2005 року між ними та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку та господарських споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , який належав їм на праві спільної часткової власності ( ОСОБА_1 - 61/100 частин, ОСОБА_2 - 39/100 частин).

З часу укладення зазначеного договору по час звернення з цим позовом ОСОБА_3 не провела оплату за придбаний житловий будинок, незважаючи на видану її чоловіком - ОСОБА_4 боргову розписку від 01 серпня 2005 року на суму 60 000 доларів США та боргову розписку від 01 вересня 2010 року на суму 124 000 доларів США. При цьому, ОСОБА_3 оформила право власності на земельну ділянку за вищевказаною адресою, площею 0,0983 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на яку останній видано державний акт на право власності на земельну ділянку від 26 листопада 2012 року серії ЯМ № 640142.

Позивачі вважають, що таким чином відповідачі мають намір незаконно, шляхом обману та зловживаючи довірою, заволодіти належним їм нерухомим майном без оплати коштів за нього і їхні дії мають ознаки кримінального правопорушення, порушують їхні права та суперечать їхньому волевиявленню.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили суд визнати укладений між ними та ОСОБА_3 договір купівлі-продажу житлового будинку від 12 травня 2005 року, а також виданий на її ім`я державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 640142 на підставі рішення Коломийської міської ради №1976 від 25 жовтня 20005 року недійсними.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 14 листопада 2013 року визнано мирову угоду сторін по справі, за умовами якої визнано недійсними: договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 12 травня 2005 року і посвідчений приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Трачук Л. В., зареєстрований в реєстрі за № Д-399; державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0983 га серії ЯМ № 640142, виданий ОСОБА_3 на підставі рішення Коломийської міської ради № 1976 від 25 жовтня 2005 року.

У порядку реституції ОСОБА_2 та ОСОБА_1 повернуто у власність вказане будинковолодіння та земельну ділянку площею 0,0983 га, які розташовані в АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_2 - 39/100 частин, ОСОБА_1 - 61/100 частини.

За дітьми відповідачів - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та внуком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зберігається право проживання у вказаному будинку протягом трьох років з дня підписання даної мирової угоди.

Позивачі відмовляються від будь-яких вимог майнового та немайнового характеру до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та не матимуть до останніх жодних претензій матеріального та морального характеру, а також передають відповідачу ОСОБА_3 оригінали всіх існуючих боргових розписок, що підписані ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Сторони не відшкодовують одна одній судові витрати.

Провадження у справі закрито.

Скасовано арешт вказаного житлового будинку.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 24 січня 2022 року, апеляційну скаргу представника ТОВ «Галицька торгова компанія» задоволено, ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 14 листопада 2013 року скасовано, а справу направлено в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Постановою Верховного Суду від 08 червня 2022 року постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 24 січня 2022 року залишено без змін.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 13 лютого 2023 року у задоволення позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.

Скасовано арешт, накладений ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 28 жовтня 2012 року на житловий будинок по АДРЕСА_1 , належний ОСОБА_3 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що договір купівлі-продажу житлового будинку підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі, вони виконали його умови. Обставина щодо неотримання позивачами грошових коштів за продаж будинку, на яку вони посилаються в обґрунтування позовних вимог, не є підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу останнього, оскільки недійсність договору має існувати в момент його укладення, а не в результаті невиконання чи неналежного виконання зобов`язань, що виникли на підставі укладеного договору. А тому відсутні правові підстави, передбачені статтями 203, 215 ЦК України для визнання спірного правочину недійсним. Також позивачами не надано належних та допустимих доказів щодо наявності підстав для визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, що виданий відповідачу ОСОБА_3 на підставі рішення Коломийської міської ради від 25 жовтня 2005 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позову. При цьому не врахував, що відповідачі не виконали умови договору щодо сплати коштів за придбаний житловий будинок. Крім того, фактичне володіння майном, що є предметом договору, не переходило до відповідачів. Вона після укладання договору утримує нерухоме майно в належному стані, виконує поточні роботи, а також сплачує всі комунальні послуги. Про свідомий намір невиконання умов договору також свідчить факт підписання відповідачами мирової угоди, якою відповідачі визнали позов в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не надано. Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

За положеннями статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені судовими повістками, тому суд відповідно до положень ст. 372 ЦПК України розглянув справу без їх участі без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає,що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення за таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 травня 2005 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (продавцями) та ОСОБА_3 (покупцем) укладено договір купівлі - продажу житлового будинку, який посвідчено приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Трачук Л. В. та зареєстровано в реєстрі за № Д-399, згідно з яким продавці передали у власність покупцю житловий будинок АДРЕСА_1 . Будинок належать продавцям: 39/100 частин ОСОБА_2 та 61/100 - ОСОБА_1 на підставі свідоцтв про право на спадщину (т. 1, а.с. 4).

Відповідно до пункту 2 вказаного договору продаж зазначеного будинку вчиняється за ціною 49 188,00 грн., які сплачені покупцем продавцям готівкою до укладення цього договору.

У пункті 5 договору сторони підтвердили, що укладення договору відповідає їх інтересам; волевиявлення є вільним і усвідомленим і відповідає їх внутрішній волі; умови договору зрозумілі і відповідають реальній домовленості сторін; договір не приховує іншого правочину і спрямований на реальне настання наслідків, які обумовлені у ньому.

Згідно з пунктом 6 договору сторони засвідчили, що у тексті цього договору зафіксовано усі істотні умови, що стосуються купівлі-продажу будинку. Будь-які попередні домовленості, які мали місце до укладення цього договору і не відображені у його тесті, після підписання цього договору не матимуть правового значення.

Право власності на придбаний будинок у покупця виникає з моменту державної реєстрації цього договору в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації (пункт 7 договору).

Відповідно до копії державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі рішення Коломийської міської ради № 1976 від 25 жовтня 2005 року, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0983 га, яка розташована в АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 57-58).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому, майнові права, право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру.

Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину, в тому числі й договору купівлі-продажу, є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Звертаючись до суду із позовом, позивачі, як на підставу недійсності укладеного з відповідачкою ОСОБА_3 договору купівлі-продажу житлового будинку, посилалися на те, що до теперішнього часу остання, як покупець, не провела оплату за придбане нерухоме майно.

Між тим закон (параграф 2 глави 16 розділу IV ЦК України) таких підстав недійсності правочинів не передбачає, а відтак суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позову в цій частині.

Суд першої інстанції також правильно відмовив і в задоволенні позовних щодо визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку, яку відповідачка набула у власність як власник придбаного житлового будинку. На інші підстави недійсності цього державного акту, крім як недійсність оспорюваного правочину, позивачі не посилалися.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення або неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Таким чином, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення апеляційним судом не встановлено, тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 13 лютого 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 16 червня 2023 року.

Судді В. М. Барков

В. М. Луганська

Є. Є. Мальцева