Справа № 369/275/16-ц
Провадження №2-п/369/79/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

секретаря Соловюк В.І.,

за участі представника заявника Самчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.03.2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 березня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № КIF0GK00832301 від 06 липня 2006 року в розмірі 58 248,31 доларів США, що еквівалентно 1 369 417,69 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 19520,57 доларів США, що в еквіваленті становить 458 928,60 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 22 480,56 доларів США, що в еквіваленті становить 528 517,97 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 3 612 доларів США, що в еквіваленті становить 84 918,12 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 12 635,18 доларів США, що в еквіваленті становить 297 053 грн..

21.07.2023 року на адресу суду надійшла заява від відповідача про перегляд заочного рішення. Свою заяву мотивував тим, що про існування заочного рішення відповідачу стало відомо 05.07.2023 року при ознайомленні з матеріалами справи та отримання копії рішення. Вказав, що позивачем на підтвердження свої вимог додано лише розрахунок заборгованості, зроблений безпосередньо банком, який є зацікавленою стороною, а тому не може розцінюватися, як беззаперечний доказ. Вказаний у тексті позовної заяви загальний розмір заборгованості не може братися до уваги, так як він не підтверджений первинними документами. Рішення суду побудовано виключно на висновку про те, що позивач виконав свої зобов`язання надавши кредит, а відповідач у встановлені строки борг не повертає та не сплачує відсотки, комісію за користування кредитом. Також вказав, що він не погоджується з розміром заборгованості, який надає позивач на власний розсуд. Враховуючи викладені обставини у заяві про перегляд заочного рішення просив суд поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення. Скасувати рішення по справі.

У судовому засіданні представник заявника вимоги заявив підтримала, просила суд задовольнити заяву та скасувати заочне рішення.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про відкладення розгляду заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, вислухавши думку осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали цивільної справи, в межах розгляду заяви, приходить до висновку, про відсутність підстав для скасування заочного рішення суду з наступних підстав.

Відповідно до ст.284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом,що його ухвалив,за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення,має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За змістом вказаних норм наявність цих двох підстав для скасування заочного рішення є обов`язковою.

Доказів, які мають істотне значення для вирішення справи в розумінні ст. 288 ЦПК України відповідачем, не надано.

Водночас, суд приходить висновку, що в заяві відсутні посилання на докази, які б мали істотне значення для справи та які б не були досліджені судом при ухваленні заочного рішення.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, то за відсутності зазначених обставин у їх сукупності, у суду відсутні правові підстави для скасування заочного рішення. За таких обставин, суд приходить висновку про відмову у задоволенні заяви, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з ухваленим рішенням по суті та є обґрунтуванням апеляційної скарги.

Крім того, суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд.

Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення права.

Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Враховуючи ці обставини та викладене вище, встановлену законом обов`язковість судових рішень, сторони є рівними перед законом і мають рівні права, гарантовані Конституцією України та іншими нормативними актами, на захист своїх інтересів державою.

Виходячи з цього, відсутності мотивації усіх в сукупності підстав для скасування заочного рішення суду, підстави для задоволення заяви відсутні.

За приписами ч. 3 ст. 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Проаналізувавши обставини справи, суд вважає причини пропуску заявником строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 березня 2016року, поважними, а тому строк на подання заяви про перегляд заочного рішення слід поновити.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 287-289 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Поновити відповідачу ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду.

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.03.2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ