Справа №: 398/4827/23
провадження №: 2-о/398/199/23
РІШЕННЯ

Іменем України

(повний текст)

"11" грудня 2023 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Молонова Ю.В.,

при секретарі Борозні Л.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Олександрія цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Олександрійська міська рада Кіровоградської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2023 року до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшла зазначена заява.

В обґрунтування вимог заяви зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, яке складається з 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . З 1983 року її покійна бабуся ОСОБА_3 (яка померла в 2003 році) проживала в даному житловому будинку разом з ОСОБА_2 . Вони мали дружні стосунки: вели спільне господарство, разом сплачували комунальні послуги. Після смерті її бабусі ОСОБА_3 , дружні відносини з її матір`ю ОСОБА_4 та ОСОБА_2 стали ще міцнішими, вони проживали однією сім`єю. Вона також проживала значні періоди зі своєю бабусею ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , за даною адресою, відносилась до ОСОБА_5 як до рідної. Її матір ОСОБА_4 , після смерті бабусі ОСОБА_3 , отримала (спадкове майно) у власність 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 . Враховуючи відсутність близьких та рідних у ОСОБА_2 , її матір з 2003 року маючі добрі стосунки постійно підтримувала та надавала допомогу ОСОБА_2 матеріально в лікуванні, в оформленні документів, вели спільне господарство, сплачувала комунальні послуги. Заявник особисто також не одноразово приймала участь у матеріальній допомозі при лікуванні ОСОБА_2 . 18.06.2009 нею за рахунок власних коштів було проведено поховання ОСОБА_2 . Також її матір`ю було поставлено за власний рахунок на місці поховання ОСОБА_2 пам`ятник, в подальшому її мати доглядала за ним. Отже, її матір ОСОБА_4 з лютого 2003 року постійно проживали разом однією сім`єю з ОСОБА_2 , до смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_1 , в житлового будинку АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_2 її мати вважала себе такою, що прийняла спадкове майно, вона проживала та користувалася спадковим майном. Також, спадкове майно підтримувала в належному стані, робила поточні ремонти замінювала зношене обладнання водопроводу, покрівлі тощо та продовжувала сплачувати повністю комунальні платежі. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати заявника ОСОБА_4 . Заявник успадкувала тільки частину житлового будинку АДРЕСА_1 . Вона вважала, що при житті її матір ОСОБА_4 успадкувала майно після смерті ОСОБА_2 , оскільки з 18.06.2009 по 09.11.2018 вона проживала та користувалася спадковим майном, без порушень прав інших осіб. Листом нотаріуса від 13.09.2023 її було повідомлено про те, що з наданих документів неможливо встановити факт проживання її матері ОСОБА_4 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, в зв`язку з чим їй необхідно встановити відповідний факт шляхом звернення до суду з відповідною заявою. З 09.11.2018 (з дати смерті її матері) по теперішній час вона користується спадковим майном. Також продовжує спадкове майно підтримувати в належному стані, оскільки вважає, що її матір фактично успадкувала дане майно після смерті ОСОБА_2 .

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні вимоги заяви підтримала та просила їх задовольнити. Пояснила, що її матері ОСОБА_4 на праві власності належала частина будинку АДРЕСА_1 . Інша частина будинку належала ОСОБА_2 . Будинок має два окремих входи, кожна половина будинку складається з двох кімнат та кухні, проте між цими частинами є двері. Мати та ОСОБА_2 мали теплі дружні стосунки, підтримували один одного, разом працювали по господарству, готували їжу, працювали на городі, тобто проживали однією сім`єю.

Представник заінтересованої особи Олександрійської міської ради у судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність.

Заслухавши пояснення заявника, показання свідків та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

Згідно копії довідки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 поховання ОСОБА_2 . Поховання зробила за свій рахунок.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 10.03.1976, посвідченого нотаріусом другої державної нотаріальної контори Чупріною Л.А., за реєстром № 1215, ОСОБА_2 належить право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_2 .

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.08.2023, ОСОБА_1 є власником 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Листом від 13.09.2023 № 165/02-14 приватний нотаріусу Чернишова С.С., повідомив ОСОБА_1 , що з наданих документів неможливо встановити факт проживання ОСОБА_4 зі спадкодавцем - ОСОБА_2 , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, в зв`язку з чим їй необхідно встановити відповідний факт шляхом звернення до суду з відповідною заявою.

Допитані під час розгляду справи свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожен окремо, повідомили суду, що дійсно ОСОБА_4 проживала разом з ОСОБА_2 в одному будинку, проте кожна у своїй частині. Вони підтримували дружні стосунки, разом готували їжу, працювали на спільному городі, наводили лад на прибудинковій території.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільно-процесуального Кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 3 ст. 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно п. 21 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

За змістом п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Оскільки до спадкоємців четвертої черги за законом можуть бути віднесені особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, вели спільне господарство та спільний бюджет із спадкодавцем, то обов`язок доведення даних обставин належними та допустимими доказами покладається на позивача.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Суд із вказаного приводу зазначає, що реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В контексті даної справи обов`язковою умовою для встановлення факту проживання матері заявника разом із спадкодавцем однією сім`єю, крім власне факту спільного проживання, є ведення зі спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

В даному випадку заявником на підтвердження обставин спільного проживання її матері зі спадкодавцем однією сім`єю надано суду: документи що засвідчують факт смерті такого спадкодавця та її поховання саме позивачем; копію домової книги за адресою проживання спадкодавця; покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; докази звернення заявника до органу нотаріату із заявою про прийняття спадщини.

Інших доказів, які мали б підтвердити той факт, що мати заявника з померлою проживали однією сім`єю, мали спільний побут, взаємні права та обов`язки суду надано не було.

Суд зазначає, що сама по собі наявність у заявника документів, пов`язаних зі смертю та захороненням спадкодавця не є належними та достатніми доказами щодо факту саме проживання її матері із спадкодавцем однією сім`єю, оскільки ці документи свідчать лише про обставину самого поховання, однак самі по собі вони не підтверджують факт їхнього спільного проживання, ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов`язків із померлим.

Аналогічний за своїм змістом правовий висновок міститься й у постанові Верховного Суду від 25.11.2019 року у справі № 202/5003/16-ц.

Так само, покази свідків щодо проживання матері заявника ОСОБА_4 та спадкодавця ОСОБА_2 в одному будинку не свідчать про наявність у них взаємовідносин фінансового характеру, у тому числі наявності спільного бюджету, взаємних прав та обов`язків тощо. Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що вони були співвласниками будинку по АДРЕСА_1 , кожна з них мала по частині вказаного будинку.

Суд вказує, що сам по собі факт проживання на території одного домоволодіння не може свідчити про те, що таке проживання відбувалось саме у режимі проживання однією сім`єю.

Так само наявність у заявника документів про звернення до органу нотаріату із заявою про прийняття спадщини підтверджує лише бажання такого учасника справи отримати спадщину, а не факти спільного проживання матері позивача зі спадкодавцем та наявності спільного побуту.

За таких обставин суд вважає, що вимоги заявника про встановлення факту постійного проживання її матері разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є недоведеними та не підлягають задоволенню.

Відтак, суд відмовляє у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Олександрійська міська рада Кіровоградської області, про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 14.12.2023.

Суддя Ю.В. Молонова