Єдиний унікальний номер 725/4916/23
Номер провадження 2/725/591/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2023 року Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі: головуючого судді Іщенко І. В., за участю секретаря судового засідання Берекеля О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за порушення грошового зобов`язання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення коштів за порушення грошового зобов`язання. Свою позовну заяву обґрунтував тим, що згідно вироку Шевченківського районного суду м. Чернівці 02.06.2010 року по справі №1-47/2010 року ОСОБА_2 визнано виним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 3 КК України. Відповідно до данного вироку з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , як потерпілого, стягнуто у відшкодування матеріальної шкоди 115500 грн. Відповідач ОСОБА_2 вирок Шевченківського районного суду м. Чернівцівід 02.06.2010 року в частині відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди виконав через 13 років.

У зв`язку з вищевикладеним просить стягнути з відповідача на його користь кошти в сумі 512 119,09 грн., із яких 354 355.59 грн. суму збитків від інфляції , 42263.50 грн. 3% річних та судові витрати, які складають: судовий збір 5121 грн.19 коп., вартість сплачених послуг за надання правничої професійної допомоги в розмірі 5 000 грн.

Відповідач скористався своїм правом та надав відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, згідно вироку Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02.06.2010 року по справі №1-47/2010 року ОСОБА_2 визнано виним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 3 КК України. Відповідно до данного вироку з ОСОБА_2 на мою користь, як потерпілого, стягнуто у відшкодування матеріальної шкоди 115500 грн. /а.с.10-17/.

15.12.2010 року Шевченківський районний суд м. Чернівці видав виконавчий лист по справі № 1-47/2010р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 115500 грн. /а.с.18/.

14.02.2011року старшим державним виконавцем Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції Карпюком Ю.М. булла винесена постанова про відкриття виконавчого провадженя №ВП 24330805 /а.с.19/.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач вказує, що в 2020 році він отримав декілька платежів на загальну суму 13631.64 грн., в 2021 році йому було сплачено суму 8713.22 грн., в 2022 році йому було сплачено суму 56757.44 грн., в 2023 році йому було сплачено суму 36397.77 грн., останній платіж було здійснено 26.01.2023 року в розмірі 36397.7 грн. /а.с.21/.

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 24330805 від 30.01.2023 року старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сарахманом П.М. виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1-47 виданого 15.12.2010 року Шевченківським районним судом м. Чернівці закінчено у зв`язку із фактичним повним виконанням рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці № 1-47 видане 15.12.2010 року /а.с.20/.

Отже, відповідач ОСОБА_2 вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02.06.2010 року в частині відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди виконав через 13 років.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина перша статті 611 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема окремі види зобов`язань.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зазначене відповідає правовому висновку, наведеному у постанові Верховного Суду України від 06 липня 2016 року у справі № 6-1946цс15, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження№ 14-16цс18), у постановах Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі№ 459/3560/15-ц, від 11 липня 2018 року у справі № 753/23612/15-ц, від 05 вересня2018 року у справі № 461/479/16-ц, від 22 листопада 2018 року у справі № 761/43507/16-ц.

Отже, в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Разом з тим,главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.

Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статті 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (стаття 257 цього Кодексу).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України).

Порядок відліку позовної давності наведено у статті 261 ЦК України. Зокрема, відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

У постанові від 8 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Предметом позову ОСОБА_1 є стягнення відшкодування матеріальної шкоди 115500 грн, а саме невиконанням ними вироку Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02.06.2010 року.

Частиною п`ятою статті 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Невиконанням судового рішення в кримінальній справі, ОСОБА_1 завдано матеріальних збитків у вигляді неотриманих доходів, які він міг би отримати за звичайних обставин, якби його право на стягнення матеріальної шкоди не було порушено відповідачем.

Представник відповідача подав до суду заяву, в якій просив застосувати позовну давність.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 Цивільного кодексу України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 Цивільного кодексу України).

За змістом цієї норми, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Як зазначалося вище , відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 24330805 від 30.01.2023 року старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сарахманом П.М. виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1-47 виданого 15.12.2010 року Шевченківським районним судом м. Чернівці закінчено у зв`язку із фактичним повним виконанням рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці № 1-47 видане 15.12.2010 року.

Отже строк позовної давності відраховується від 2020 року. Таким чином, розрахунок має здійснюватися за формулою:

«Х» * «і-1» 100 грн = «ЗБ»,

де «Х» залишок боргу на початок розрахункового періоду,

«і-1» офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці,

100 грн. умовна сума погашення боргу у цьому місяці,

«ЗБ» залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць.

Отже, розрахунок інфляційних витрат становить:

липень 2020 р. - 115 500 x 0.99400000 - 4671,44 = 110 135,56 грн.; інфляційне збільшення: -693 грн.; серпень 2020 р. - 110 135,56 x 0.37,50=107 577,79, інфляційне збільшення: -220,27 грн.; вересень 2020 р. - 107 577,79 x 1.00500000=108 115,68 грн.; інфляційне збільшення: 537,89 грн., жовтень 2020 р. - 108 115,68 x 1.65,90=105430,94, інфляційне збільшення: 1081,16 грн., листопад 2020 р. - 105 430,94 x 1.01300000=106 801,54, інфляційне збільшення: 1370,60 грн., грудень 2020 р. - 106 801,54 x 1.56,80=104905.95, інфляційне збільшення: 961,21 грн.; січень 2021 р. - 104 905,95 x 1.01300000=106 269,73 грн., інфляційне збільшення: 1 363,78 грн.; лютий 2021 р. - 106 269,73 x 1.77,30=104455.13, інфляційне збільшення: 838,79 грн.; березень 2021 р. - 104 455,13 x 1.47,52=104783,35, інфляційне збільшення: 1775.74 грн.; квітень 2021 р. - 104 783,35 x 1.00700000=105 516,83, інфляційне збільшення: 733,48 грн.; травень 2021 р. - 105 516,83 x 1.01300000=106 888,55, інфляційне збільшення: 1 371,72 грн.; червень 2021 р. - 106 888,55 x 1.25,60=104176.73, інфляційне збільшення: 213,78 грн.; липень 2021 р. - 104 176,73 x 1.62,80=102818.11, інфляційне збільшення: 104.18 грн.; серпень 2021 р. - 102 818,11 x 0.99800000 = 102 612,47 грн., інфляційне збільшення: -205,64 грн. - вересень 2021 р. - 102 612,47 x 1.01200000 = 103 843,82, інфляційне збільшення: 1 231,35 грн.; жовтень 2021 р. - 103 843,82 x 1.00900000 = 104 778,41, інфляційне збільшення: 934,59 грн.; листопад 2021 р. - 104 778,41 x 1.00800000 = 105 616,64, інфляційне збільшення: 838,23 грн.; грудень 2021 р. - 105 616,64 x 1.00600000 = 106 250,34, інфляційне збільшення: 633,70 грн.; січень 2022 р. - 106 250,34 x 1.571,64=92059.95, інфляційне збільшення: 1111,35 грн., лютий 2022 р. - 92 059,95 x 1.01600000 = 93 532,91, інфляційне збільшення: 1 472,96 грн.; березень 2022 р. - 93 532,91 x 1.04500000 = 97 741,89, інфляційне збільшення: 4 208,98 грн.; квітень 2022 р. - 97 741,89 x 1.03100000 = 100 771,89, інфляційне збільшення: 3 030,00 грн.; травень 2022 р. - 100 771,89 x 1.02700000 = 103 492,73, інфляційне збільшення: 2 720,84 грн.; червень 2022 р. - 103 492,73 x 1.03100000 = 106 701,00, інфляційне збільшення: 3 208,27 грн.; липень 2022 р. - 106 701,00 x 1.00700000 = 107 447,91, інфляційне збільшення: 746,91 грн.; серпень 2022 р. - 107 447,91 x 1.01100000 = 108 629,84, інфляційне збільшення: 1 181,93 грн.; вересень 2022 р. - 108 629,84 x 1.01900000 = 110 693,81, інфляційне збільшення: 2 063,97 грн.; жовтень 2022 р. - 110 693,81 x 1.276,01=82185,15, інфляційне збільшення: 2767,35 грн.; листопад 2022 р. - 82 185,15 x 1.09.79=72850.66, інфляційне збільшення: 575,30 грн.; грудень 2022 р. - 72 850,66 x 1.00700000 = 73 360,61, інфляційне збільшення: 509,95 грн.; січень 2023 р. - 73 360,61 x 1.397,70=37549,79, інфляційне збільшення: 586,88 грн.

Таким чином сума інфляційних збитків за період з 29.06.2020 р. по 26.01.2023 р. становить 37 055,98 грн.

В свою чергу, розрахунок 3% річних здійснюється за формулою:

Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де

С - сума заборгованості,

Д - кількість днів прострочення.

Період прострочення грошового зобов`язання: з 29/06/2020 до 30/06/2020 115 500,00 x 3 % x 2 : 366 : 100Кількість днів у періоді 2Сума 18,93 грн.
з 01/07/2020 до 23/07/2020 113 164,28 x 3 % x 23 : 366 : 10023213,34 грн.
з 24/07/2020 до 27/08/2020 110 828,56 x 3 % x 35 : 366 : 10035317,95 грн.
з 24/07/2020 до 18/10/2020 108 491,06 x 3 % x 87 : 366 : 10087773,67 грн.
з 19/10/2020 до 29/10/2020 106 153,56 x 3 % x 11 : 366 : 1001195,71 грн.
з 30/10/2020 до 06/12/2020 104 725,16 x 3 % x 38 : 366 : 10038326,19 грн.
з 07/12/2020 до 21/12/2020 103 296,76 x 3 % x 15 : 366 : 10015127,00 грн.
з 22/12/2020 до 31/12/2020 101 868,36 x 3 % x 10 : 366 : 1001083,50 грн.
з 01/01/2021 до 08/02/2021 101 868,36 x 3 % x 39 : 365 : 10039326,54 грн.
з 09/02/2021 до 24/02/2021 100 438,58 x 3 % x 16 : 365 : 10016132,08 грн.
з 25/02/2021 до 29/03/2021 98 991,06 x 3 % x 33 : 365 : 10033268,50 грн.
з 30/03/2021 до 02/06/2021 97 543,54 x 3 % x 65 : 365 : 10065521,12 грн.
з 03/06/2021 до 22/06/2021 96 080,74 x 3 % x 20 : 365 : 10020157,94 грн.
з 23/06/2021 до 15/07/2021 94 617,94 x 3 % x 23 : 365 : 10023178,87 грн.
з 16/07/2021 до 24/01/2022 93 155,14 x 3 % x 193 : 365 : 1001931 477,72 грн.
з 25/01/2022 до 03/10/2022 77 583,50 x 3 % x 252 : 365 : 1002521 606,93 грн.
з 04/10/2022 до 22/11/2022 46 307,49 x 3 % x 50 : 365 : 10050190,30 грн.
з 23/11/2022 до 26/01/2023 36 397,70 x 3 % x 64 : 365 : 10064194,45 грн.

Таким чином, сума 3% річних за період з 29.06.2020 р. по 26.01.2023 р. складає 7010,74 грн.

Отже, штрафні санкції, які можуть бути нараховані за неналежне виконання рішення суду, за розрахунком суду становлять 37 055,98 грн. + 7010,74 грн. = 44 066,72 грн.

Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача, так як позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати, тому підлягають стягненню з відповідача, витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 5 121 грн. 19 коп.

Щодо вимог про стягнення витрат понесених на надання правової допомоги, вважає їх також безпідставними та недоведеними, оскільки всупереч вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України до позовної заяви не додані докази які підтверджують понесення позивачем витрат на правничу допомогу. Так, у матеріалах справи не містяться договір між адвокатом та позивачем. Відсутнє документальне підтвердження того, що кошти позивач взагалі оплатив адвокату за надання правової допомоги та кошти сплачені за надання правової допомоги саме в цій справі.

Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

На підставі вищевикладеного, ст.ст.625 ЦК України, керуючись ст.ст.3-5, 11-13,76- 81, 83, 89, 264, 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , кошти в сумі 7010,74 грн., із яких 37 055,98грн. суму збитків від інфляції, 7010,74 грн. 3% річних.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 5 121 грн. 19 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці І. В. Іщенко