Справа № 303/2101/23
2/303/355/23
Номер рядка статистичного звіту 26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої-судді Гутій О.В.

за участю секретаря судового засідання Зарева А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди транспортного засобу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з цим позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором оренди транспортного засобу № 1 від 19.08.2022 року в розмірі 174 000,00 гривень та пеню в розмірі 20 181,36 гривень.

Посилається на те, що 19.08.2022 року між сторонами укладено договір оренди транспортного засобу № 1, за умовами якого ОСОБА_2 передано в тимчасове платне користування в найм/оренду вантажний транспортний засіб марки «RENAULT MASTER», номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, 2016 року випуску, номер шасі (кузову) НОМЕР_2 , строком на два місяці до 19.10.2022 року. В п. 5.1. договору встановлено орендну плату в розмірі 29000,00 грн. на місяць. ОСОБА_1 виконала свої зобов`язання за договором, передала в користування ОСОБА_2 транспортний засіб марки «RENAULT MASTER», однак орендар не виконав умов договору, а саме жодного разу не сплатив орендну плату, у зв`язку з цим порушив істотні умови цього договору.

Вказує, що на час звернення з позовною заявою вантажний транспортний засіб марка: Renault, модель: Master, державний номерний знак НОМЕР_3 перебуває у володінні відповідача. За весь період оренди з 19.08.2022 року відповідач жодного платежу за користування автомобілем не здійснив, таким чином заборгованість виникла за 6 місяців та становить 174000,00 гривень. Крім того, за несвоєчасне внесення орендної плати за користування транспортним засобом, відповідач повинен сплатити пеню в розмірі за подвійної обліковою ставки НБУ за період 21.09.2022 по 27.02.2023 в сумі 20 181,36 грн.

Враховуючи вищенаведене просить стягнути з відповідача заборгованість за договором оренди транспортного засобу № 1 від 19.08.2022 року в розмірі 174 000,00 гривень та пеню в розмірі 20 181,36 гривень.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 26.03.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін

Учасники справи заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої ст.279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Відповідач відзив на позов не подавав.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 03.03.2021 року ОСОБА_1 на праві власності належить транспортний засіб марки «RENAULT MASTER», номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, 2016 року випуску, номер шасі (кузову) НОМЕР_2 (а.с. 10).

19.08.2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено в письмовій формі договір оренди транспортного засобу № 1, за умовами якого ОСОБА_2 передано в тимчасове платне користування в найм/оренду вантажний транспортний засіб марки «RENAULT MASTER», номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, 2016 року випуску, номер шасі (кузову) НОМЕР_2 , строком на два місяці до 19.10.2022 року (а.с.5-6).

Відповідно п. 4.1. договору оренди строк оренди транспортного засобу становить два місяці, тобто до 19.10.2022 року. Пунктом 4.2. договору оренди визначено, якщо Орендодавець у строк одного місяця до закінчення строку оренди не заявить про намір припинити цей Договір, то строк оренди транспортного засобу автоматично продовжується.

В п. 5.1. договору визначено орендну плату в розмірі 29000,00 грн. на місяць. Пунктом 5.2. встановлено, що орендна плата оплачується щомісячно 20 числа місяця наступного за розрахунковим періодом, які орендар зобов`язується виплачувати згідно договору оренди транспортного засобу № 1 від 19.08.2022 року (а.с.5-6)

Додатком № 1 до Договору оренди транспортного засобу № 1 від 19.08.2022 року, є акт приймання-передачі транспортного засобу марки «RENAULT MASTER», номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, 2016 року випуску, номер шасі (кузову) НОМЕР_2 , складеного ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 6).

20.10.2022 позивач направив на адресу відповідача лист з вимогою сплатити оренду за користування транспортним засобом в сумі 58000 грн. по договору найму та пеню в розмірі 8700 гривень (а.с. 8)

23.01.2023 року позивач повторно направив на адресу відповідача лист з вимогою сплатити оренду за користування транспортним засобом в сумі 145000,00 рн. по договору найму та пеню в розмірі 34800,00 гривень (а.с. 9)

Відповідно до вимог статті 759 ЦК України, яка є нормою, що регулює загальні положення про найм, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно із статтею 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається в письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відтак, враховуючи, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не дотримано визначеної законом форми договору найму транспортного засобу письмова форма із нотаріальним посвідченням, то такий договір є нікчемним.

Вказаний висновок суду узгоджується із позицією Верховного Суду у постановах від 01.06.2022р. по справі № 372/3048/18 та від 01.04.2020 року по справі №404/4702/18-ц (провадження № 61-8629св19), позицією Верховного Суду України у постановах від 19.10.2016р. по справі № 6-1551цс16 та від 18.01.2017р. по справі № 6-648цс16.

У ч.ч. 1, 5 ст. 216 ЦК України зазначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») неправильна юридична кваліфікація учасниками справи спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм (пункт 83 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019р. по справі № 487/10128/14-ц (провадження № 14-473цс18).

Таким чином, у разі помилкового посилання позивача не на ту норму закону суд, встановивши підстави позову, застосовує норму закону, яка регулює правовідносини сторін, незалежно від згоди на це позивача чи відповідача.

Правовий аналіз наведених норм законодавства та встановлених судом фактичних обставини у своїй сукупності дозволяють зробити висновок про те, що з моменту передачі транспортного засобу між власником майна ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникли відносини з фактичного користування рухомим майном та недоотримання його власником доходів у вигляді плати за таке користування, що за своїм змістом є кондикційними.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-1551цс16, від 18 січня 2017 року у справі № 6-648цс16, у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 404/4702/18-ц (провадження № 61-8629св19).

Фактичні обставини справи, встановлені судом, свідчать про те, що 19.08.2022 року між сторонами у простій письмовій формі укладено договір оренди (найму) автомобіля №1 від 19.08.2022 року за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в платне користування легковий автомобіль марки «RENAULT MASTER», номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, 2016 року випуску, номер шасі (кузову) НОМЕР_2 .

Відповідно п. 4.1. договору оренди строк оренди транспортного засобу становить два місяці, тобто до 19.10.2022 року. Пунктом 4.2. договору оренди визначено, якщо Орендодавець у строк одного місяця до закінчення строку оренди не заявить про намір припинити цей Договір, то строк оренди транспортного засобу автоматично продовжується.

В п. 5.1. договору визначено орендну плату в розмірі 29000,00 грн. на місяць. Пунктом 5.2. встановлено, що орендна плата оплачується щомісячно 20 числа місяця наступного за розрахунковим періодом, які орендар зобов`язується виплачувати згідно договору оренди транспортного засобу № 1 від 19.08.2022 року (а.с.5-6).

На підставі акта прийому-передачі транспортного засобу від 19.08.2022 року орендодавець передав, а орендар отримав автомобіль марки «RENAULT MASTER», номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, 2016 року випуску, номер шасі (кузову) НОМЕР_2 .

Також судом встановлено, що згідно автоматизованої системи документообігу Мукачівського міськрайонного суду вбачається, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 10.05.2023 року зобов`язано ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 транспортний засіб марки «RENAULT MASTER», номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, 2016 року випуску, номер шасі (кузову) НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 03.03.2021 року. Таким чином вказаним рішенням підтверджується факт перебування автомобіля у власності відповідача та користування останнім автомобілем.

Отже, між сторонами виникли правовідносини з приводу повернення безпідставно набутого майна, що врегульовані главою 83 ЦК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Таким чином, відповідач, як фактичний користувач рухомого майна, що є власністю позивача, без достатньої правової підстави за рахунок власника цього майна зберігає у себе кошти, які мав заплатити за користування транспортним засобом за період з 20.09.2022 року по 28.02.2023 року, а тому зобов`язаний повернути позивачу кошти у сумі 174000,00 гривень

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 20 181,36 гривень,суд приходить до висновку, що така вимога не ґрунтується на вимогах закону, оскільки між сторонами не виникли договірні правовідносини, за невиконання яких позивач просить стягнути пеню, а відтак задоволенні позовної вимоги в цій частині слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1740,00 гривень.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 200, 258-259, 264-265 ЦПК України, ст.ст. ст. 509, 525, 526, 549, 610, 611, 624, 638, 759, 762, 1212 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди транспортного засобу задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно збережені грошові кошти у рахунок оплати за користування рухомим майном у розмірі 174000,00 (сто сімдесят чотири тисячі ) гривень та судовий збір в сумі 1740 (одна тисяча сімсот сорок гривень) .

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 . Рішення суду виготовлено 15 червня 2023 року.

Головуюча О.В.Гутій