Номер провадження: 22-ц/813/625/23
Справа № 2-345/1989
Головуючий у першій інстанції Плавич Н.Д.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

13.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

Головуючого - Цюри Т.В.,

Суддів - Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.,

За участю секретаря судового засідання: Трофименко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід складу колегії суддів

встановив:

В провадженні Одеського апеляційного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного народного суду Одеси від 15 лютого 1989 року.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції, призначене на 13.06.2023 року на електрону пошту апеляційного суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід колегії суддів, у якій представник позивача просить суд здійснити відвід колегії суддів Одеського апеляційного суду у складі головуючої судді: Цюри Т.В., суддів Комлевої О.С. та Сєвєрової Є.С. від апеляційного розгляду справи №2-345/1989 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного народного суду Одеси від 15 лютого 1989 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, з підстав, що викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості даної колегії суддів.

На думку представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 обставинами, що викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості колегії суддів у даній справі є те, що 16.05.2023 року Одеський апеляційний суд розглянув його заяву про відмову від позову та ухвалив в задоволенні вказаної заяви - відмовити. При цьому, як зазначає заявник, зважаючи на доводи, яким судом обґрунтовувалась відмова у задоволенні заяви про відмову від позову, у представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 сформувалося стійке враження про необ`єктивність та упередженість колегії суддів. На думку заявника, перевагу об`єктивним та законним доказам і доводам позивача, його аргументи та докази в порушення процесуального законодавства були залишені поза увагою суду і фактично колегією суду було висловлено думку про подальший розгляд справи судом апеляційної інстанції та про остаточне рішення по даній справі. Зокрема, як зазначає заявник, у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, адвокат Євценко Р.І. озвучував доводи та обґрунтовував подання ОСОБА_1 заяви про відмову від позову, однак колегія суддів апеляційного суду не бажала їх слухати та брати до уваги, а Головуючий суддя Цюра Т.В. переривала будь - які спроби представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 обґрунтувати заяву подану його заявницею, наполягаючи на тому, що єдино важливим є необхідність з`ясувати чи підтримує адвокат Євценко Р.І. заяву, тому доводи суду, висловлені в ухвалі Одеського апеляційного суду від 16.05.2023 року є суперечливими та такими, що не відповідають дійсності, що у свою чергу підтверджує сумніви ОСОБА_1 в неупередженості та об`єктивності колегії суддів при розгляді даної справи, що на думку заявника в порядку п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України є підставою для відводу колегії суддів Цюри Т.В., Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції, призначене на 13.06.2023 року, з`явився представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2

ОСОБА_3 до суду апеляційної інстанції не з`явився, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справі до суду не надав.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та заяву про відвід колегії суддів, апеляційний суд дійшов до наступного.

Так, частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997року і являється частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В процесуальному судочинстві діє презумпція безсторонності суду, яка може бути спростована.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Проте право на відвід не являється абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відвід має бути обґрунтований посиланням на факти, які вказують на залежність, упередженість або необ`єктивність суду щодо сторін чи будь-кого з них.

Лише за таких обставин відвід буде правомірним і убезпечить сторони від залежного, упередженого або необ`єктивного суду.

Статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Згідно ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Статтею 39 ЦПК України передбачено право учасника справи заявити відвід судді.

Так, відвід колегії суддів Цюри Т.В., Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С. заявлено на підставі п.5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Однак, відповідно до зазначених норм процесуального права, наведені у поданій заяві про відвід обставини, не можуть бути підставою для відводу суддів.

Зокрема як вбачається з заяви про відвід суддів Цюри Т.В., Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С., представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 посилається на те, що у ОСОБА_1 є сумніви в об`єктивності та неупередженості колегії суддів у даній справі, оскільки 16.05.2023 року Одеський апеляційний суд відмовив в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відмову від позову. При цьому, як зазначає заявник, зважаючи на доводи, яким судом обґрунтовувалась відмова у задоволенні заяви про відмову від позову, у представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 сформувалося стійке враження про необ`єктивність та упередженість колегії суддів. На думку заявника, перевагу об`єктивним та законним доказам і доводам позивача, його аргументи та докази в порушення процесуального законодавства були залишені поза увагою суду і фактично колегією суду було висловлено думку про подальший розгляд справи судом апеляційної інстанції та про остаточне рішення по даній справі. Крім того, доводи суду, висловлені в ухвалі Одеського апеляційного суду від 16.05.2023 року є суперечливими та такими, що не відповідають дійсності, що у свою чергу підтверджує сумніви ОСОБА_1 в неупередженості та об`єктивності колегії суддів при розгляді даної справи і є підставою для відводу колегії суддів в порядку п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України.

Разом з тим, вищенаведені обставини, виходячи зі змісту ст. 36, 37 ЦПК України, не являються підставою для відводу суддів, оскільки в заяві про відвід колегії суддів, представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 висловлено припущення щодо упередженості суддів, яке проявляється у процесуальних діях і рішеннях суду, а отже підстави, заявлені представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 по суті зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями суддів, що не може бути підставою для їх відводу.

Так, ч. 4 ст. 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Оскільки незгода з процесуальними рішеннями суду не може бути підставою для відводу судді, тому правових підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід колегії суддів Цюри Т.В., Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С. - немає.

Таким чином, як вбачається зі змісту заяви про відвід суддів, остання побудована на міркуваннях та припущеннях щодо упередженості суддів та особистій позиції заявника, яка не підкріплена нормами закону та жодними доказами щодо упередженості колегії у складі суддів: Цюри Т.В., Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С., тому підстави для відводу суддів, передбачені п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, відсутні.

Також апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованими і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів влади; характер процесу та його значення для заявника.

Згідно із ч.2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частиною 3 ст. 40 ЦПК України встановлено, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу (із змінами, внесеними Закон № 460-IX від 15.01.2020).

Отже, з урахуванням зазначеного, заява про відвід колегії суддів не містить жодної об`єктивної підстави, яка б свідчила про необхідність відведення суддів та не відповідає меті цивільного судочинства, оскільки в основу її покладені припущення щодо упередженості та необ`єктивності суддів. Жодних конкретних обставин, які б могли свідчити про упередженість колегії суддів заява не містить.

З огляду на викладене, обґрунтованих доказів на підтвердження заявленого відводу про упередженість колегії суддів Цюри Т.В., Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С. при розгляді даної справи, заявником до суду надано не було, а тому заявлений відвід є необґрунтованим.

Крім того, слід зазначити, що законодавство, наділяючи учасника справи достатньо широким спектром процесуальних повноважень, зокрема і правом на відвід судді (суддів), разом з тим зауважує на недопустимості зловживання наданими процесуальними правами, оскільки необґрунтований відвід може сприяти безпідставному усуненню та ухиленню судді (суддів) від розгляду справи (апеляційної чи касаційної скарги), що суперечить завданню цивільного судочинства і зазіхає на саму сутність правосуддя, як такого.

Заява про відвід колегії суддів надійшла до апеляційного суду пізніше ніж за три робочі дні до засідання суду, а саме в день судового засідання, а тому вирішується судом, що розглядає справу.

З огляду на викладене, в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід колегії суддів, слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36, 38, 40, 389 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід колегії суддів в складі Цюри Т.В., Сєвєрової Є.С., Комлевої О.С., - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 15.06.2023 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: О.С. Комлева

Є.С. Сєвєрова