КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
06 червня 2023року місто Київ
Справа № 755/3829/18
Апеляційне провадження № 22-з/824/742/2023
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді Желепи О. В.
суддів: Мазурик О. Ф., Шкоріної О. І.
за участю секретаря судового засідання Ковальової В. О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення
у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Державне підприємство «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» про заміну стягувача за виконавчим документом його правонаступником та видачу дубліката виконавчого документа
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 17 березня 2023 року заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: Державне підприємство «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» про заміну стягувача за виконавчим документом його правонаступником та видачу дубліката виконавчого документа - задоволено частково.
Замінено сторону стягувача ОСОБА_3 на його правонаступника - ОСОБА_2 за судовим наказом від 15 березня 2018 року по справі №755/3829/18, виданого Дніпровським районним судом міста Києва від 18 квітня 2018 року щодо стягнення з Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» на користь ОСОБА_3 заборгованість за нарахованої, але не виплаченої матеріальної допомоги за 2017 рік в сумі 13 436,16 грн.
В іншій частині вимог відмовлено.
Не погоджуючись з такою ухвалою, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 03 квітня 2023 року, згідно поштової відмітки, направив на адресу Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 17 березня 2023 року в частині відмови у видачі дубліката судового наказу і ухвалити в цій частині нове рішення, яким видати ОСОБА_2 дублікат судового наказу.
Постановою Київського апеляційного суду від 16 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - задоволено.
Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 17 березня 2023 року в частині відмову у видачі дубліката виконавчого документа скасовано та постановлено нову ухвалу наступного змісту:
«Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: Державне підприємство «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» про видачу дубліката виконавчого документа задовольнити.
23 травня 2023 року представник ОСОБА_2 адвокат Глазков Є. С. на адресу Київського апеляційного суду направив заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить ухвалити додаткове судове рішення по справі, за яким стягнути з Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» на користь ОСОБА_2 судові витрати, в тому числі витрати на правничу допомогу в загальній сумі 20 000 грн 00 к.; поштові витрати.
Заяву обґрунтовано тим, що при вирішенні питання щодо заміни сторони за виконавчим документом його правонаступником та видачу дубліката виконавчого документа мають застосовуватися загальні засади (принципи) цивільного судочинства та аналогія закону.
Так відповідно основними засадами (принципами) цивільного судочинства, серед іншого, передбачено принцип відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене рішення.
Вказує, що стороною Заінтересованої особи дотримано вимоги ЦПК України щодо подання заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, відповідні заяви зроблено стороною Заінтересованої особи у заяві щодо заміни стягувача за виконавчим документом його правонаступником та видачу дубліката виконавчого документа від 24.02.2023, а також в апеляційній скарзі від 03.04.2023.
Зазначає, що вартість наданих ОСОБА_2 послуг на професійну правничу допомогу в даній справі складає 20 000 грн 00 к.
Згідно ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У судове засідання учасники справи не з`явились, про розгляд справи повідомлені судом належним чином.
У заяві про ухвалення додаткового рішення представник ОСОБА_2 адвокат Глазков Є. С. просив розглядати дану заяву за відсутності ОСОБА_2 та її представника.
Державне підприємство «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» повідомлялось про розгляд справи шляхом направлення кореспонденції суду на електронну пошту, яка була зазначена у відзиві на апеляційну скаргу, як засіб зв`язку.
Суд виходив із того, якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.
З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
При цьому колегія також керується висновком Верховного Суду в постанові від 08 червня 2022 року в справі № 345/1537/21, відповідно до якого суд вважав за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 11.11.2020 року у справі 908/2614/19 та інших справах та вказати, що виклик (повідомлення) учасників справи в судове засідання у якому розглядається заява про ухвалення додаткового рішення, не є обов`язковим, а їх неявка незалежно від їх повідомлення не перешкоджає розгляду відповідної заяви.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи заяви, доходить висновку про відмову у її задоволені, з огляду на таке.
За нормами п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення в разі не вирішення судом питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч.ч.1-3 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Згідно ч. 2 ст. 134 ЦПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Матеріалами справи підтверджено, що заява, з якою представник ОСОБА_2 звертався до суду першої інстанції, про заміну сторони правонаступником та видачу дубліката виконавчого листа - не містить попереднього(орієнтовного) розрахунку суми судових витрат.
При звернені до апеляційного суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_2 також не зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона очікує понести за апеляційний розгляд.
Вказані заяви містять лише вказівку про те, що докази розміру понесених судових витрат будуть надані у встановлений законом строк.
Таким чином ОСОБА_2 не дотримано вимог ч. 1 ст. 134 ЦПК України.
Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини 3 статті 141ЦПК Українипід час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Поряд зі згаданим принципом змагальності сторін іншими основними засадами (принципами) цивільного судочинства також є: верховенство права та пропорційність.
Відповідно до статті 10 Цивільного процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Виходячи зі змісту норм статей 3, 10, 11 Цивільного процесуального кодексу України, питання про співмірність заявлених позивачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу має вирішуватись із застосуванням критеріїв пропорційності та розумності, керуючись принципом верховенства права.
Колегія суддів бере до уваги, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від №640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Судом апеляційної інстанції розглядалось лише питання щодо видачі дубліката виконавчого документа.
При розгляді справи не встановлено наявності вини боржника у втраті виконавчого листа. Тобто в діях ДП «Українська студія телевізійних фільмів Укртелефільм» відсутня винна поведінка, що змусила б ОСОБА_2 звертатись до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа.
Заявлені до відшкодування витрати у загальній сумі 20 000, 00 грн є неспівмірними та необґрунтованими відносно складності даної справи, не відповідають критерію реальності таких витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру.
З огляду на те, що ОСОБА_2 не дотримано вимоги ч. 1 ст. 134 ЦПК України, що є самостійною підставою для відмови у задоволені заяви, а також враховуючи, що у втраті виконавчого листа немає вини боржника, суд дійшов висновку про відмову у задоволені заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу.
За вищенаведених обставин витрати на правничу допомогу щодо складання та розгляду заяви про видачу дублікату виконавчого листа має нести заявник, який втратив цей виконавчий лист, або виконавець, якщо з його вини втрачено виконавчий лист, проте заявником виконавець не залучався до розгляду даної справи. (в заяві відсутній виконавець як учасник)
Керуючись статтею 270 ЦПК України, суд
В задоволені заяви Глазкова Євгена Станіславовича в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення - відмовити.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 13 червня 2023 року.
Головуючий: О.В. Желепа
Судді О. Ф. Мазурик