Провадження № 2/679/429/2023
Справа № 679/1207/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2023 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Стасюка Р.М.,

секретаря судового засідання Плазій Н.В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та додаткових витрат на дитину,-

В С Т А Н О В И В:

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи.

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом в обґрунтування якого посилається на те, що відповідач є батьком їх спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . До повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання дитини за виконавчим листом. У зв`язку з досягненням сином повноліття, з лютого 2023 року нарахування аліментів припинено. З 01.09.2022 року син є студентом денної форми навчання факультету здоров`я, психології, фізичної культури та спорту Хмельницького національного університету. Термін навчання до 30.06.2026 року. У зв`язку з навчанням син потребує коштів на харчування, одяг, гігієнічні потреби, проживання у гуртожитку. Крім того, додатковими витратами на дитину є витрати на оплату вартості навчання розмір, яких станом на день звернення до суду складає 26500 гривень на рік. Всі витрати пов`язані з навчанням сина позивачка несе одноосібно. Водночас відповідач, як батько дитини, участі в утриманні сина, який продовжує навчання та у додаткових витратах на його утримання не приймає.

На підставі наведеного, позивачка просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання, 30.06.2026 року; стягнути з ОСОБА_2 на її користь 1/2 частини додаткових витрат понесених на оплату вартості навчання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 13250,00 гривень.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 16.10.2023 року провадження в справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

01.12.2023 року до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 на позовну заяву. У відзиві позивач зазначає, що позовні вимоги визнає частково, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 2500 гривень щомісячно. В спростування доводів позивачки викладених на обґрунтування позовних вимог зазначає, що з досягнення сином повноліття продовжує систематично надавати матеріальну допомогу на його утримання розмір якої на місяць складає 1500 гривень, що підтверджується долученими до відзиву копіями квитанцій. Так з моменту початку навчання сина до жовтня 2023 року він перераховував йому кошти загальний розмір яких за вказаний період склав 21000 гривень. Відповідач вказує, що має обґрунтовані припущення, що позивачка також отримала податкову знижку на навчання у розмірі 18 % від вартості навчання. За таких обставин вартість 2022-2023 навчального року сина у вищому навчальному закладі повністю була компенсована позивачці.

Щодо наявності у нього можливості надавати матеріальну допомогу у розмірі заявленому позивачкою зазначив, що протягом останніх семи років перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_4 , від якого у них є спільний син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При народженні дитині було встановлено діагнози: «Неонатальний сепсис», «Вроджена пневмонія», «Важка асфіксія при народженні», «Важкі дихальні розлади», «Гіпоксично-ішемічна енцефалопатія», «Синдром збудження», «Неонатальні судоми», «Тразиторна ішемія міокарду», « ІНФОРМАЦІЯ_3 », у зв`язку з чим дитина потребує лікування. Його цивільна дружина перебуває у декретній відпустці, має дитину від першого шлюбу, батько дитини є злісним неплатником аліментів, її син також є студентом платної форми навчання, а тому її матеріальне становище теж є складним. Фактично на даний на його утриманні перебувають цивільна дружина ОСОБА_4 , її син ОСОБА_6 , їх спільний малолітній син ОСОБА_5 . Також, після досягнення сином ОСОБА_3 повноліття він продовжує щомісячно надавати матеріальну допомогу на його утримання.

Оскільки власного житла відповідач не має то несе також витрати на оренду житла в м.Біла Церква, Київської області.

Зважаючи на своє матеріальне становище розмір аліментів які він щомісячно має можливість сплачувати на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 складає 2500 гривень.

Щодо позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат зазначив, що на відміну від аліментів додаткові витрати за своїм цільовим призначенням не є коштами спрямованими на утримання дитини, а навчання дитини у вищому навчальному закладі для здобуття відповідної освіти не викликано особливими обставинами, що визначені ст. 185 СК України. За таких обставин позовні вимоги в цій частині вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

04.12.2023 року до суду надійшла відповідь позивачки на відзив у якій остання зазначає, що копії платіжних документів долучених відповідачем до відзиву не містять посилання на те, що ці кошти перераховувалися як аліменти чи додаткові витрати на дитину, а тому не є належними докази оплати відповідачем додаткових витрат на сина. Вона в свою чергу щомісячно несе витрати на утримання сина розмір яких складає 10400 гривень, з яких плата за гуртожиток 700 гривень, витрати на проїзд до місця проживання 2000 гривень, одяг, гігієнічні засоби, спортивний одяг 2000 гривень, харчування 2000 гривень, предмети для навчання (ноутбук, телефон, інше) 1500 гривень, витрати на оплату за навчання 2200 гривень. За таких обставин аліменти в розмірі 2500 гривень, які погоджується сплачувати відповідач не покривають і частини витрат, які вона несе у зв`язку з навчанням сина.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві та у відповіді на відзив.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина, який продовжує навчання в розмірі 2500 гривень щомісячно, оскільки саме такий розмір допомоги він зможе надавати сину враховуючи його матеріальне становище. Щодо стягнення з нього додаткових витрат на дитину заперечив, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 16.10.2023 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи по суті призначено на 06.11.2023 року.

06.11.2023 року у зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено на 06.12.2023 року.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 04.12.2007 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 , на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини від його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_3 є студентом денної форми навчання другого курсу факультету здоров`я, психології, фізичної культури та спорту Хмельницького національного університету, термін навчання з 01.09.2022 року по 30.06.2026 року, що підтверджено довідкою № 555 від 28.09.2023 року виданою Хмельницьким національним університетом.

Як вбачається з договору про надання платної освітньої послуги між Хмельницьким національним університетом та фізичною особою ОСОБА_1 № 121788 від 01.09.2022 року, предметом договору є надання здобувачу освіти ОСОБА_3 платної освітньої послуги за ступенем вищої освіти бакалавр, денної форми навчання за спеціальністю «Фізична культура і спорт». Загальна вартість освітньої послуги 98000 гривень, 24500 гривень на рік.

Повнолітній ОСОБА_3 , у зв`язку з навчанням на денній формі, не має можливості працювати та самостійно себе утримувати, а тому потребує матеріальної допомоги батьків.

Згідно долучених до позовної заяви копії квитанції № 3 від 09.09.2022 року на суму 7000 гривень, дублікатів чеків за платіжними операціями від 07.12.2022 року на суму 6000 гривень, 10.03.2023 року на суму 2500 гривень, 05.05.2023 року на суму 3000 гривень, 19.06.2023 року на суму 6000 гривень, 06.09.2023 року на суму 2000 гривень, копії квитанції від 27.10.2023 року на суму 3000 гривень ОСОБА_1 на виконання умов договору про надання платної освітньої послуги № 121788 від 01.09.2022 року сплачено кошти за навчання ОСОБА_3 загальний розмір яких за період з вересня 2022 по жовтень 2023 року складає 29500 гривень.

Відповідно до копії квитанції №7 від 09.09.2022 року на суму 8000 гривень, дублікату чека за платіжною операцією від 28.08.2023 року на суму 8080 гривень ОСОБА_1 проведено оплату за проживання у гуртожитку студента ОСОБА_3 .

Як вбачається з квитанцій до платіжних інструкцій в період з лютого 2023 року по жовтень 2023 року, тобто після досягнення ОСОБА_3 повноліття, відповідач щомісячно здійснював платіж на суму 1500 гривень, призначенням платежу є сплата аліментів на користь ОСОБА_1 .

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права.

Сімейний кодекс України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Згідно з вимогами статті 199 СК України, якщо повнолітні донька чи син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів суд враховує вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, тощо, які повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Наведені вище норми СК України вказують на те, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В той же час при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Отже, встановлені судом обставини справи свідчать про те, що повнолітній син сторін потребує матеріальної допомоги для оплати пов`язаних з навчанням витрат, що також визнав відповідач у справі.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків.

Обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати повнолітнгого сина, дочку, які навчаються, не може бути перекладено винятково на одного з батьків дитини. Хоча суд не виключає таку обставину за об`єктивної неможливості в силу певних обставин іншого з батьків надавати таку матеріальну допомогу (важка хвороба, каліцтво, інші життєві обставини).

Оцінюючи докази майнового стану відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 14.06.2023 року.

ОСОБА_9 з 27.07.2023 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, що підтверджується довідкою ФОП ОСОБА_10 № 2 від 06.11.2023 року.

Відповідно до записів обмінної карти ОСОБА_4 народжена нею ІНФОРМАЦІЯ_4 дитина (хлопчик) перебуває у тяжкому стані. Відповідно до наданих суду копій консультаційних висновків ДУ «Центр дитячої кардіології та кардіохірургії МОЗ України», КНП КОР «Київської обласної дитячої лікарні «2» Коцюбі М.С., 09.06.2023 року встановлено діагнози: «Вроджена пневмонія», «Важка асфіксія при народженні», «Важкі дихальні розлади», «Гіпоксично-ішемічна енцефалопатія», «Синдром збудження», «Неонатальні судоми», «Тразиторна ішемія міокарду», «Дакріоцистит новонародженого». В період з 10.06.2023 року по 03.07.2023 року дитина перебувала на стаціонарному лікуванні КНП КОР «Київської обласної дитячої лікарні 2» .

Відповідно до відомостей із Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_2 , отриманих у відповідь на запит у електронному вигляді від 17.11.2023 року, за період з І кварталу 2022 року по ІІІ квартал сума виплаченого йому доходу складає 65420,65 гривень.

Наявність на утриманні у відповідача малолітньої дитини, яка потребує лікування у зв`язку з встановленими діагнозами, цивільної дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та у зв`язку з цим має право на утримання від чоловіка, батька дитини та сам факт отримання відповідачем незначного доходу, не звільняє його від обов`язку утримувати свого повнолітнього сина ОСОБА_3 , задля забезпечення його потреб пов`язаних з навчанням.

Однак вказані обставини підлягають врахуванню при визначенні розміру аліментів.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що в нього на утриманні знаходиться неповнолітній син співмешканки ОСОБА_6 , оскільки обов`язок щодо його утримання покладений на батьків останнього.

Не є належним доказом витрат, які відповідач несене на оплату жила, долучений до відзиву договір оренди житлового приміщення від 27.12.2022 року, оскільки такий, відповідно до п.2 діяв до 01.07.2023 року. Доказів про продовження строку дії договору відповідачем суду не надано.

З огляду на викладене, враховуючи майновий і сімейний стан сторін, можливість одержання ОСОБА_3 матеріальної допомоги від своєї матері, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 2500 гривень, приймаючи до уваги також і те, що саме у вказаному розмірі відповідачем було визнано позовні вимоги.

Щодо позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на дитину, що складаються з половини вартості навчання слід зазначити наступне.

Згідно із вимогами ч.1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні.

Відповідно до частини другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Така позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30 липня 2018 року у справі за №61/37659/цс18; від 25 вересня 2019 року у справі за №757/16914/17.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.6 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат на дитину позивачка зазначила, що додаткові витрати на сина зумовлені його навчанням у Хмельницькому національному університеті на контрактній формі навчання, що включає в себе оплату вартості навчання, проживання у гуртожитку, проїзду, придбання продуктів харчування, одягу, ноутбуку, телефону.

Натомість навчання у вищих навчальних закладах для здобуття професійної освіти не відносить до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини.

Такі висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду від 26.09.2018 року у справі №569/6838/15-ц.

Витрати на навчання у вищому навчальному закладі не можна вважати витратами на дитину, що викликані особливими обставинами. Тому вказані витрати не відносяться до додаткових витрат на дитину у відповідності до вимог ст. 185 СК України. При цьому стягнення додаткових витрат на повнолітню дитину діючим законодавством взагалі не передбачено.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, позивачка при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в розмірі 1073,60 гривень.

Відповідно до ст.ст. 182, 185, 191, 199, 200 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 279, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період його навчання в сумі 2500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду 29 вересня 2023 року і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Р.М. Стасюк