1Справа № 335/5056/23 4-с/335/23/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Рибалко Н.І., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 , особа, дії якої оскаржуються: державний виконавець Пологівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управлівння МЮ (м.Дніпро) Колесник Олени Павлівни в особі відділу примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на дії та постанови державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

12.06.2023 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла вищезазначена скарга, в якій ОСОБА_1 просить поновити строк на подачу скарги на дії та постанови державного виконавця, визнати незаконними і скасувати постанови державного виконавця Пологівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управлівння МЮ (м.Дніпро) Колесник О.П. у виконавчому провадженні № 58079053, а саме про арешт коштів боржника від 03.07.2019 р.; про арешт майна боржника від 03.07.2019 р.; про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 03.07.2019 р.; про тимчасове обмеження боржника у праві полювання від 03.07.2019 р.; про тимчасове обмеження боржника у праві користування зброєю від 03.07.2019 р.; про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами від 03.07.2019 р.

Вирішуючи питання можливості поновлення строку подачі скарги та прийняття скарги до провадження суду, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Положеннями ст. 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У поданій скарзі ОСОБА_1 стверджує, що з метою скасування постанов державного виконавця про обмеження його прав, 21.02.2023 він звернувся зі скаргою до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Мінітсерства юстиції (м.Одеса), яке надало йому відповідь 13.03.2023 р. про те, що ведення його виконавчого провадження доручено Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), яке повинно було надати йому остаточну відповідь на його скаргу. 29.04.2023 Відділ примусового виконання рішень надав відповідь на його скаргу про відмову у задоволенні скарги, яка була отримана ним 25.05.2023 звичайним поштовим листом через поштову скриню. Тому, зі скаргою до суду він звернувся в межах 10-денного строку після отримання відповіді, з якої він дізнався про порушення своїх прав. Просить поновити строк на звернення до суду зі скаргою на постанови державного виконавця.

Частиною 1 ст. 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Верховний Суд у постанові від 21.06.2022 винесеній у справі № 2610/16140/2012 зазначив, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

У постанові від 07.07.2022 у справі № 712/12377/17 Верховний Суд зазначив, що згідно з частиною п`ятою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Системний аналіз вказаних процесуальних норм свідчить про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод. За загальним правилом строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, або відсутні докази поважності причин пропуску такого строку, скарга залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому, заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Нормою ч. 2 ст. 126 ЦПК України визначено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтовуючи поважність причин пропущення строку оскарження, заявник ОСОБА_1 зазначив, що дізнався про порушення своїх прав з моменту надання кінцевої відповіді Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на його скаргу.

Однак, у поданій скарзі заявник посилався на те, що 21.02.2023 року він вперше звернувся зі скаргою до начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), в якій він між іншого зазначав « вивченням електронних відомостей матеріалів ВП № 58079053 у системі АСВП він з`ясував, що державним виконавцем відносно нього винесені наступні постанови: про арешт коштів боржника від 03.07.2019 р.; про арешт майна боржника від 03.07.2019 р.; про тимчасвое обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 03.07.2019 р.; про тимчасове обмеження боржника у праві полювання від 03.07.2019 р.; про тимчасове обмеження боржника у праві користування зброєю від 03.07.2019 р.; про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами від 03.07.2019 р.» Тобто, ще станом на 21.02.2023 року ОСОБА_1 був обізнаний про наявність оскаржуваних постанов державного виконавця.

Якщо скаржник вважав, що до закінчення розгляду його скарги Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), в нього були відсутні підстави оскаржувати постанови державного виконавця від 03.07.2019 р., і лише після розгляду його скарги Управлінням, у нього такі підстави виникли, то в такому випадку він мав діяти у спосіб, визначений процесуальним законом. Наприклад, подати скаргу у встановлені строки, а під час розгляду звернути увагу суду на об`єктивну необхідність відкладення або зупинення провадження у справі до закінчення розгляду скарги Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).

У клопотанні не наведено жодних поважних причин пропуску встановленого законом десятиденного строку звернення до суду зі скаргою у термін з 21.02.2023 року по 12.06.2023 року.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові. Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2021 року справа № 755/12052/19 (провадження № 14-113 цс 21) зроблено правовий висновок про те, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово. Інформація повинна містити відомості про час її розміщення (частина перша статті 8 Закону про виконавче провадження).

Автоматизованою системою виконавчого провадження забезпечується, зокрема, виготовлення документів виконавчого провадження, централізоване зберігання документів виконавчого провадження, реєстрація вхідної і вихідної кореспонденції та етапів її проходження (пункти 3, 4 та 7 частини другої статті 8 Закону про виконавче провадження).

З огляду на вищевикладене, та відсутність підстав поновлення строку оскарження, скарга ОСОБА_1 на постанови державного виконавця державного виконавця Пологівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управлівння МЮ (м.Дніпро) Колесник О.П. у виконавчому провадженні № 58079053 від 03.07.2019 р. підлягає залишенню без розгляду відповідно до ст. 126 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 126, 127, 353, 354, 449 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання скарги, - відмовити.

Скаргу ОСОБА_1 , особа, дії якої оскаржуються: державний виконавець Пологівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м.Дніпро) Колесник Олени Павлівни в особі відділу примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на дії та постанови державного виконавця, - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що залишення скарги без розгляду не позбавляє права повторного звернення до суду на загальних підставах з дотриманням вимог процесуального закону.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Рибалко Н.І.