Справа № 299/1647/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 листопада 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Мацунича М.В. і Фазикош Г.В., з участю секретаря Чичкало М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Виноградівського районного суду від 04 квітня 2023 року (у складі судді Трагнюка В.Р.) про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 та Виноградівська міська рада, про визнання припиненим права користування житлом, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням і зняття із місця реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом у березні 2023 р.

Ухвалою судді Виноградівського районного суду від 24 березня 2023 р. позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

При цьому суд указав, що всупереч ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить: - відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; - зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); - не зазначено відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору. У позові не зазначено, якими належними та допустимими доказами підтверджується обставина належності позивачу спірного житла на праві власності станом на день подачі позову до суду. Позовна заява не містить відомостей, на яких підставах залучено третіх осіб до участі у справі, на які права чи обов`язки таких осіб та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

На виконання вимог указаної ухвали судді позивач 03.04.2023 р. надіслав відповідну заяву про усунення недоліків (а.с.29-34).

Однак, ухвалою судді Виноградівського районного суду від 04 квітня 2023 р. (оскаржувана ухвала) позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачеві.

При цьому суд констатував: «03.04.2023 року позивачем ОСОБА_1 подано заяву на виконання вимог, зазначених в ухвалі від 24.03.2023 р., які усунуто частково, щодо інших вимог то такі не виконано».

ОСОБА_1 просить задовольнити апеляційну скаргу, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Доводить про порушення норм процесуального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виявив надмірний формалізм і непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, наслідком чого стало порушення права особи на судовий захист.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Сторони в судове засідання не з`явилися, але подали заяви про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи з таких мотивів.

Згідно з положеннями ч.ч.1, 2, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначенні статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За приписами ч.ч.1, 10 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Позивач, звернувшись до суду із позовом, самостійно обрав спосіб захисту, на його думку, порушених і не визнаних прав, а також обґрунтував їх певними доказами.

Суд першої інстанції не зобов`язаний указувати стороні, як саме обґрунтовувати свої доводи та які докази подавати на обґрунтування своїх позовних вимог, кожна сторона самостійно обирає способи та засоби захисту своїх прав.

Крім того, повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції обмежився констатацією того факту, що одні недоліки позовної заяви усунуто, а інші ні. Проте, які саме не усунуто, чому суд дійшов до такого висновку та наскільки ці недоліки є істотними та чи є вони такими, що дозволяють повертати позову заяву, в оскаржуваній ухвалі не вказано.

На думку апеляційного суду суддя суду першої інстанції допустився формалізму і дуже вузько підійшов до вирішення питання щодо подальшого руху справи за умови, що позивач надіслав заяву на виконання вимог ухвали судді про залишення його позовної заяви без руху, однак суд першої інстанції не визнав необхідним надання цій заяві належної правової оцінки.

Згідно з положеннями п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У контексті наведеного та відповідно до вимог ст. 379 ч.1 п.4 ЦПК України оскаржена ухвала підлягає скасуванню як незаконна, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись п.6 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 379, ст.ст. 382, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 2.Ухвалу судді Виноградівського районного суду від 04 квітня 2023 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 4.Повне судове рішення складено 08 грудня 2023 р.

Судді: