Справа № 462/7445/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

09 червня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді: Кирилюка А. І.,

за участі секретаря судового засідання: Антощук А. В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 26.12.2022 року (вх. № 22492) звернувся у Залізничний районний суд м. Львова з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у якому просить стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 318 644 грн. 30 коп. та судові витрати.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що у січні 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено усний договір купівлі-продажу лісоматеріалів круглої породи дуб звичайний, на час укладення договору купівлі-продажу сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору купівлі-продажу. Протягом січня-лютого 2019 року позивачем вчасно та у повному обсязі було виконано зобов`язання з передачі відповідачу лісоматеріалів круглих породи дуб звичайний належної якості, відповідної кількості та асортименту. Отримавши лісоматеріали круглі породи дуб звичайний відповідач вчасно не здійснив оплати.

20.03.2019 року позивач з відповідачем домовились що заборгованість яка виникла з вищезазначеного договору купівлі-продажу лісоматеріалів круглих породи дуб звичайний замінити позиковим зобов`язанням. Предметом зазначеної новації зобов`язання відповідача повернути позивачеві грошові кошти в розмірі 200 000 грн. 00 коп. в строк до 27.03.2019 року. На підтвердження укладення новації відповідачем представлена розписка позичальника відповідача від 20.03.2019 року. Відсотки нараховані на суму позики складають 7 днів *18% : 365 днів* 200 000 грн. 00 коп. = 960 грн. 41 коп. 28.04.2022 року відповідачу було надіслане електронне повідомлення № 000012 з вимогою повернути грошові кошти, проте вказане повідомлення було проігнороване. Оскільки відповідачі знаходяться в зареєстрованому шлюбі то на момент подання позовної заяви відповідачі повинні сплатити позивачу 318644 грн. 30 коп. з яких: сума основного боргу з процентами 200 690 грн. 41 коп. , 3% річних 22 549 грн. 00 коп., інфляційне збільшення боргу 95 404 грн. 89 коп.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 02.02.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку загального позовного провадження. З метою виконання вимог ч. 1 ст. 189 ЦПК України розпочато підготовче провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання. (а.с. 21-22).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 04.04.2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засідання позивач ОСОБА_1 вимоги позовної заяви підтримав, просив суд задовольнити такі у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 які належним чином були повідомлені про час, день та місце розгляду справи, у судові засідання не з`являлися, відзиву, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України враховуючи відсутність заперечень сторони позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено у порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши справу у порядку загального провадження, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, зокрема те, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши зібрані по справі докази, оглянувши оригінал розписки від 20.03.2019 року, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частина 2 ст. 11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно із ч. 2 ст. 1046 ЦК договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України № 6-1967цс15 від 11.11.2015 року, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були переданої йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст. 1049 ЦК України).

Судом встановлено, що згідно розписки від 20.03.2019 року ОСОБА_2 зобов`язався віддати ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 200 000 грн. 00 коп. за товар в строк до 27.03.2019 року (а.с. 4).

Так, відповідно до розписки від 20.03.2019 року, оригінал якої долучено до матеріалів справи, ОСОБА_2 отримав товар на вказану вище суму та зобов`язався повернути кошти в повному обсязі в порядку та в строки, передбачені вищевказаним договором позики.

За своєю суттю розписка про отримання в борг коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладання, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Така позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 13.12.2017 р. у справі № 309/3458/14-ц, а також у справі № 6-2789цс16 від 18.01.2017 р.

Відтак, відповідач ОСОБА_2 шляхом укладення усного договору купівлі-продажу з ОСОБА_1 отримав товар на суму 200 000 грн. 00 коп.

Розписка написана власноручно відповідачем, що не оспорив ОСОБА_2 і є фактом виникнення зобов`язання відповідача перед позивачем. Наявність у позивача розписки відповідача свідчить про неповернення ним боргу.

Позивач у судовому засіданні ствердив, що на даний час відповідач не повернув жодних коштів на виконання вимог вказаного договору позики, що не спростовано відповідачем, як і не надано суду доказів виконання умов, визначених даним договором, а тому відповідач не виконав своїх зобов`язань перед позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми. При цьому з огляду на положення ч. 1 ст. 1046 ЦК України, а також ч. 1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі, яка зазначена договором позики.

Суд вважає необхідним зазначити, що позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги, у тому числі посилається на домовленість у межах укладеного договору купівлі-продажу лісоматеріалів, однак суду не надано копії цього договору, так встановити коло суб`єктів, які укладали такий договір є неможливим, натомість матеріали справи містять лише письмову розписку від 20.03.2019 року, із змісту якої вбачається, що сторонами такої вказано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , враховуючи, що за договором позики одна сторона (позикодавець) (у даному випадку - ОСОБА_1 ) передає у власність другій стороні (позичальникові) (у даному випадку - ОСОБА_2 ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості, суд не вбачає підстав солідарного стягнення заборгованості, так вважає необхідним задовольнити позовні вимоги частково, стягнувши з ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 318 644 грн. 30 коп.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними та підлягають до задоволення, оскільки відповідачем порушено умови укладеного усного договору позики та розписки.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому сплачений позивачем при зверненні до суду із позовом судовий збір у розмірі 2 500 грн. слід стягнути з відповідача.

Керуючись ст. 11, 203, 526, 612, 625, 629, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 264, 265, 268, 280-283ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 318 644 (триста вісімнадцять тисяч шістсот сорок чотири) гривень 30 копійок заборгованості.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2.500 гривень суми сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 ).

Текст рішення складено 15.06.2023 року.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: