Провадження № 4-с/752/159/23
У Х В А Л А

іменем України

11.10.2023 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Шевченко Т.М. з участю секретаря Солодовник Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Акціонерне товариство «БТА Банк», на бездіяльність начальника Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов?язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Капустіна В.В. звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просив:

- визнати неправомірною бездіяльність начальника Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яка полягає у відмові провести виконавчі дії по зняттю арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 , який був накладений на підставі постанови державного виконавця відділу ДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони відчуження від 05.03.2012 у виконавчому провадженні № НОМЕР_1;

- зобов?язати Голосіївський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) провести виконавчі дії по зняттю арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 , який був накладений на підставі постанови державного виконавця відділу ДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони відчуження від 05.03.2012 у виконавчому провадженні № НОМЕР_1;

- визнати неправомірною бездіяльність начальника Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яка полягає у відмові провести виконавчі дії по зняттю арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 , який був накладений на підставі постанови державного виконавця відділу ДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони відчуження від 05.03.2012 у виконавчому провадженні № НОМЕР_2;

- зобов?язати Голосіївський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) провести виконавчі дії по зняттю арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 , який був накладений на підставі постанови державного виконавця відділу ДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони відчуження від 05.03.2012 у виконавчому провадженні № НОМЕР_2.

В обґрунтування вимог скарги зазначено про те, що у лютому 2023 року ОСОБА_1 виявлено, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься інформація про арешт усього майна в межах суми боргу, а саме:

- 257 666,13 грн (реєстраційний номер обтяження 12244342), накладний згідно постанови державного виконавця відділу ДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони відчуження від 05.03.2012 у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, відкритому з примусового виконання виконавчого листа № 2-1503/10 від 15.12.2010, виданого Голосіївським районним судом м. Києва;

- 1 820 грн (реєстраційний номер обтяження 12243868), накладений згідно постанови державного виконавця відділу ДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони відчуження від 05.03.2012 у виконавчому провадженні № НОМЕР_2, відкритому з примусового виконання виконавчого листа № 2-1503/10 від 15.12.2010, виданого Голосіївським районним судом м. Києва.

ОСОБА_1 зазначає, що заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22.03.2010 задоволено позовні вимоги ВАТ «БТА Банк», стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «БТА Банк» заборгованість за кредитним договором № 27/07-С від 19.07.2007 року у розмірі 257 666,13 грн. та судові витрати у розмірі 1820 грн.

Заявник вказує, що 09.09.2021 року право вимоги з кредитним договором 27/07-С від 19.07.2007 року внаслідок неодноразової уступки перейшло до ОСОБА_2 , якому ОСОБА_1 повністю погасив борг, про що ОСОБА_2 надав відповідну заяву від 27.02.2023.

На підставі заяви ОСОБА_2 від 27.02.2023 ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з вимогою провести виконавчі дії по зняттю арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 .

Однак, листом начальника Відділу від 07.036.2023 ОСОБА_1 відмовлено у знятті арешту з нерухомого майна, в обґрунтування відмови зазначено про відсутність правових підстав, визначених ч. 1, ч. 2 ст. 50 Закону України «про виконавче провадження» від 21.04.1999.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27.06.2023 відкрито провадження у справі (а.с. 56).

25.09.2023 від представника Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли письмові заперечення, в яких представник Відділу просила відмовити у задоволенні скарги.

В обґрунтування заперечень по суті скарги зазначено про те, що виконавче провадження № НОМЕР_1 відкрито постановою державного виконавця від 03.03.2012 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-1503/10, виданого 15.12.2010 Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «БТА Банк» боргу у розмірі 257 666,13 грн.

В межах виконавчого провадження № НОМЕР_1 проведено прилюдні торги з реалізації арештованого і описаного автомобіля «Jeep», що належав ОСОБА_1 , за ціною 172 170 грн.

14.05.2013 року державним виконавцем в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1 винесено постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 25 766,61 грн та витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 100 грн.

Крім того, вказано, що виконавче провадження № НОМЕР_2 відкрито постановою державного виконавця від 05.03.2012 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-1503/10, виданого 15.12.2010 Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «БТА Банк» судових витрат у розмірі 1820 грн.

14.05.2013 року державним виконавцем в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 винесено постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 182 грн та витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 50 грн.

Представник Відділу зазначає, що оскільки в автоматизованій системі виконавчого провадження відсутня інформація про сплату боржником виконавчого збору у повному обсязі. Відтак, відсутні передбачені Законом України «Про виконавче провадження» підстав для зняття арешту з майна ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступних висновків.

Звертаючись до суду зі скаргою, ОСОБА_1 зазначає, що він був боржником у виконавчих провадженнях, з метою забезпечення виконання виконавчого документу державний виконавець у 2012 році наклав арешт на все належне йому майно. В подальшому виконавчі провадження були завершені шляхом повернення виконавчих документів стягувачу, матеріали виконавчих проваджень знищено.

У 2023 році арешт майна залишається чинним, оскільки виконавець не відреагував на прохання власника майна його зняти попри повідомлення колишнього боржника та правонаступника стягувача про виконання виконавчого документу поза межами виконавчого провадження.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Рішенням (заочним) Голосіївського районного суду м. Києва від 22.03.2010, постановленим у цивільній справі №2-1503/10 за позовом ВАТ «БТА Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги ВАТ «БТА Банк» задоволено, вирішено по суті спір, що ґрунтувався на договорі кредиту № 27/07-С від 19.07.2007 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «БТА Банк» повну суму заборгованості - 31 697,65 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 257 666,13 грн та штрафні санкції у розмірі 3 615,81 грн.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «БТА Банк» сплачене державне мито у розмірі 1700 грн, а також 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляд справи (а.с. 6-8).

Матеріали цивільної справи № 2-1503/10 за позовом ВАТ «БТА Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вилучені для знищення за строком зберігання відповідно до акту № 4 (а.с. 1).

На підставі вказаного вище судового рішення 15.12.2010 Голосіївським районним судом м. Києва видано виконавчі листи № 2-1503/10 про: стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «БТА Банк» боргу у розмірі 257 666,13 грн та стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «БТА Банк» судових витрат у розмірі 1820 грн.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві від 05.03.2012 у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1503/10 від 15.12.2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «БТА Банк» боргу у розмірі 257 666,13 грн, накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 та оголошено заборону відчуження майна (а.с. 19).

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві від 05.03.2012 у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1503/10 від 15.12.2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «БТА Банк» боргу у розмірі 1820 грн, накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 та оголошено заборону відчуження майна (а.с. 20).

Відповідно до наданої Відділом в розпорядження суду інформації, 14.05.2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції закону від 21.04.1999 № 606-ХІV.

Крім того, 14.05.2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 315 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції закону від 21.04.1999 № 606-ХІV.

Також встановлено, що матеріали виконавчий проваджень № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 були знищені.

З наданих суду матеріалів судом також встановлено, що право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 27/07-С від 19.07.2007 року неодноразово було предметом договорів відступлення права вимоги, та у вересні 2021 року перейшло до ОСОБА_2 . Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 27.02.2023, останнім підтверджено факт повного розрахунку та отримання грошових коштів від ОСОБА_1 за кредитним договором № 27/07-С від 19.07.2007 року (а.с. 37).

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Схожі за змістом положенням містились у статті 25 цього ж Закону у редакції, чинній на час накладення арешту на майно боржника.

Згідно положень п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 21.04.1999 № 606-ХІV) виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

За змістом положень ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 21.04.1999 № 606-ХІV), у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органудержавної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент звернення заявника до суду із цією скаргою) підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

15.03.2023 представник ОСОБА_1 адвокат Капустін В.В. звернувся до начальника Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про зняття арешту з майна ОСОБА_1 , накладеного згідно постанов державного виконавця від 05.03.2012 року (а.с. 41-42).

Суд враховує, що застосування державними виконавцями наданого їм широкого кола повноважень та законодавчо визначених механізмів, спрямованих на виконання судових рішень, входить до їх обов`язків, визначених статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», щодо вжиття передбачених цим Законом заходів для неупередженого, ефективного, своєчасного і повного вчинення виконавчих дій.

Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню. Водночас у разі повного виконання виконавчого документа та сплати витрат, пов`язаних з його примусовим виконанням, підстави для збереження чинності арешту майна боржника відсутні.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б доводили факт повного виконання боржником ОСОБА_1 виконавчих документів № 2-1503/10 та сплати витрат, пов`язаних з їх примусовим виконанням. Відтак, на думку суду, підстави для збереження чинності арешту майна боржника не відпали та продовжують існувати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259, 263-264, 447-451 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа - Акціонерне товариство «БТА Банк», на бездіяльність начальника Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов?язання вчинити дії, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 23 жовтня 2023 року.

Суддя