Провадження № 2/761/3976/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Саадулаєва А.І.,

за участю секретаря: Корнійчук Є.Т.,

від позивача: ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 ,

від відповідача: представник Осадчий А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування», про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява.

Позивач просить суд стягнути з ПрАТ «ПРОСТО-страхування» на користь позивача 28276,46 грн., в тому числі: розмір недоплаченого страхового відшкодування у сумі 22168,51 грн.; 3% річних - 182,20 грн.; інфляційні втрати - 2125,75 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Саадулаєву А.І.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.11.2022 року відкрито провадження у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24 липня 2021 року між ОСОБА_1 (далі - позивач) та ПрАТ «ПРОСТО-страхування» (далі - відповідач) укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу РVР.S за № 2102552 (далі - Договір). Відповідно до даного Договору застраховані майнові інтереси позивача, пов`язані з володінням, користуванням та розпоряджанням транспортним засобом «КІА Маgentis», д.н.з. НОМЕР_1 . 16.02.2022 року у м. Дніпро відбувся страховий випадок, в результаті ДТП за участі застрахованого транспортного засобу «КІА Маgentis», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням позивача, та транспортного засобу «Daf», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який є винуватцем ДТП. Відповідно до звіту відповідача, вартість відновлювального ремонту становила 12038,75 грн. Згідно висновку експерта вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля складає 34207,26 грн. Таким чином, розмір недоплаченого страхового відшкодування позивачу складає 21168,51 грн. Крім того, у зв`язку із простроченням грошового зобов`язання, позивач вважає, що з відповідача на його користь підлягають стягненню інфляційні витрати та 3% річних. У зв`язку із вищевикладеним позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом до відповідача.

Відповідач подав до суду відзив в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що при складанні висновку експерта в розрахунок матеріального збитку було взято деталі які не відносяться до страхового випадку, а саме диск легкосплавний заднього лівого колеса. У зв`язку із викладеним вважає, що висновок експерта не можна взяти за основу визначення матеріального збитку.

В судовому засіданні, яке відбулось 12.06.2023 року, позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

В судовому засіданні, яке відбулось 12.06.2023 року, представник відповідача у вирішенні позову поклався на розсуд суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 ЦПК України, здійснювалося фіксування судового засідання технічним засобом.

Суд, заслухавши позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, 24 липня 2021 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «ПРОСТО-страхування» укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу РVР.S за № 2102552.

Відповідно до даного Договору застраховані майнові інтереси позивача, пов`язані з володінням, користуванням та розпоряджанням транспортним засобом «КІА Маgentis», д.н.з. НОМЕР_1 . Строк дії договору з 24.07.2021 р. по 23.07.2022 рік. Страхова сума (п. 1.7. Договору) складає - 130 000 гривен, премія (платіж) - 480 гривен.

16.02.2022 року у м. Дніпро відбувся страховий випадок, в результаті ДТП за участі застрахованого транспортного засобу «КІА Маgentis», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням позивача, та транспортного засобу «Daf», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який є винуватцем.

Внаслідок ДТП було пошкоджено (Протокол огляду колісного ТЗ № 2609/22):

Двері задні ліві - зовнішня панель на майданчику 100x70 см;

Крило заднє ліве;

Облицювання бампера заднього в бічній лівій частині;

Диск легкосплавний заднього лівого колеса;

Молдінг задніх лівих дверей;

Арка зовнішня лівого колеса;

Ручка зовнішня, задня ліва.

Згідно Висновку експерта № 2609/22 товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ, складеного 21.09.2022 року судовим експертом Дроздовим Ю.В., вартість відновлюваного ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин (розрахованого в порядку, встановленому законодавством), колісного транспортного засобу - «КІА Маgentis», д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає - 34207,26 грн. Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу - «КІА Маgentis», д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає - 34207,26 грн.

Правовідносини, у справі між сторонами регулюються нормами спеціального закону Закону України «Про страхування» (надалі - Закон), Цивільним кодексом України (надалі ЦК України), умовами Договору.

Стаття 6 Закону України «Про страхування» встановлює, що загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування. Види добровільного страхування, на які видається ліцензія, визначаються згідно з прийнятими страховиком правилами (умовами) страхування, зареєстрованими Уповноваженим органом, а конкретні умови страхування визначаються під час укладання договору страхування.

Згідно ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК України зазначає, що Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 9 ЗУ "Про страхування" передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У ч. 1 ст. 25 ЗУ "Про страхування" визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Оскільки позивачу було сплачене страхове відшкодування в розмірі 12038,75 грн., то недоплачена сума складає 22168 грн. (34207,26 грн. - 12038,75 грн.) , і саме цю суму слід стягнути на користь позивача.

Доводи відповідача, по неналежність висновку експерта №2609/22, у зв`язку із взяттямв розрахунок матеріального збитку деталі які не відносяться до страхового випадку, а саме диск легкосплавний заднього лівого колеса, який не був пошкоджений при страховому випадку, були спростовані в судовому засіданні під час дослідження доказів, а саме фото доданих сторонами до матеріалів справи.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, з якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч.2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 1 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Приписи ст. 625 ЦК України застосовуються у деліктних зобов`язаннях щодо відшкодування шкоди, що підтверджується постановою Великої Палати Верховного суду України по справі №686/21962/15-п прийнятою 16.05.2018 р., постановою Верховного суду України по справі №456/3525/15 прийнятою 13.02.2019 р., постановою Верховного суду України по справі №758/9445/16-ц прийнятою 11.02.2019 р.

У зв`язку із тим, що судом встановлено невиконання відповідачем грошового зобов`язання перед позивачем, суд дійшов висновку, що підлягають застосуванню норми ст.625 ЦК України, та підтягаються стягненню з відповідача 182,20 грн. - 3% річних, та 2152,75 грн. інфляційних витрат.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, зважаючи на встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити, та стягнути з відповідача на користь позивача матеріальні збитки у розмірі 22276,46 грн., а також а також, стягнути 3% річних у розмірі 182,20 грн., інфляційних витрат у розмірі 2152,75 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Так, суд дійшов висновку, що у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються витрат на висновок експерта та судового збору.

Крім того, враховуючи те, що позивачем та його представником не надано до суду доказів витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про необхідність відмовити стягненні з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 268, 273, 353-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування»() на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) 22276(двадцять дві тисячі двісті сімдесят шість)грн. 46 коп. страхового відшкодування, 182(сто вісімдесят дві)грн. 20 коп. - 3% річних та 2152(дві тисячі сто двадцять п`ять)грн. 75 коп. інфляційних.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування»() на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) 3300(три тисячі триста)грн. 00 коп. витрат на висновок експерта та 992(дев`ятсот дев`яносто дві)грн. 40 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: