Справа № 444/1476/23
Провадження № 2/444/623/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

15 червня 2023 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

розглянувши у залі суду у місті Жовква Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Авансар", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Онишкевич Роман Іванович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню з підстав зазначених у позові.

Позивач у судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення заперечень не висловив.

Відповідачі в судове засідання не прибули, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися, про причини неявки суд не повідомили, відзиву не подали.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судовому засіданні було досліджено усі наявні в матеріалах справи письмові докази.

З копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 68608271 (а.с. 9) вбачається, що приватний виконавець відкрив таке з приводу виконання виконавчого напису № 76860, вчиненого 01.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Авансар» заборгованості в розмірі 9616,26 грн.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково.

Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до підпунктів 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (в редакції, чинній з 10.12.2014 року зі змінами, внесеними на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями» для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

З копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 68608271 та виконавчого напису від 01.06.2021 року (а.с.8-9) вбачається, що оспорюваний виконавчий напис вчинено на кредитному договорі, що раніше дозволялося відповідно до пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 визнано незаконними та нечинними п.1 та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року, зокрема розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин».

01.11.2017 року Вищим адміністративним судом України вищезазначену постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14 було залишено без змін.

Відтак, станом на день вчинення виконавчого напису, Перелік діяв в редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі.

Достатніх належних та допустимих доказів того, що між позивачем та ТзОВ "АВАНСАР» був укладений нотаріально посвідчений кредитний договір суду не надано.

Відтак, приватний нотаріус на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису діяв на підставі пункту Переліку, який був незаконним та нечинним, законних підстав для можливості вчинення виконавчого напису на зазначеному кредитному договорі в нотаріуса не було, а відтак оспорюваний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню.

Окрім цього, судом встановлено те, що позивач не визнає та не визнавав станом на день вчинення оспорюваного виконавчого напису існування заборгованості та сам факт взяття ним кредиту у відповідача, відтак заборгованість не могла вважатися безспірною.

За таких обставин позовну вимогу про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, потрібно задовольнити.

Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача в його користь судових витрат, то суд приходить до висновку, що у такій слід відмовити у зв"язку із наступним.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Однак, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів".

Згідно ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв"язку із вищенаведеним, зважаючи на те, що позовні вимоги позивача задоволені повністю та також враховуючи ту обставину, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір, який мав би бути сплачений позивачем при подачі позовної заяви за умови відсутності у нього пільг передбачених ч. 3 ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів".

Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи, немає.

Керуючись ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, ст. ст. 5, 13, 81, 82 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 76860, вчинений 01.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНСАР» заборгованості у розмірі 9616,26 грн. (девять тисяч шістсот шістнадцять гривень 26 копійок).

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНСАР» (юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 21/27, офіс 405; ) 1073,60 грн. судового збору, який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Одночасно роз`яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга подається Львівському апеляційному суду.

Повне рішення виготовлено 15.06.2023 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.