Справа № 569/4485/23
08 червня 2023 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в складі головуючого судді Бучко Т.М.
секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 252116,18 грн та судові витрати.
Ухвалою від 29 березня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.
У поданій до суду заяві від 26 травня 2023 року позивач просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про місце, дату та час судового засідання вважається повідомленим своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ні даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.
Суд встановив, що 10 грудня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір позики (далі - договір), за умовами якого відповідач одержав в борг від позивача грошові кошти в сумі 111000 грн, які зобов`язувався повернути в повному обсязі до 10 березня 2020 року, що підтверджується розпискою від 10 грудня 2019 року, підписаною позичальником ОСОБА_2 в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався у разі недотримання строку повернення боргу виплатити пеню в розмірі одного відсотка від суми за кожен день прострочення.
За положеннями ст.525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно з ст.610, 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.2 ст.1047 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За приписами ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.3 ст.549 ЦК України).
Всупереч наведеним нормам закону та умовам договору позики відповідач свої зобов`язання за договором не виконав та грошові кошти не повернув. Матеріали справи не містять підтвердження повернення відповідачем позивачу коштів в сумі 111000 грн у визначений договором позики строк.
Умовами укладеного між сторонами договору неустойка (пеня) встановлена в розмірі 1 відсотка від суми за кожен день прострочення. За період з 11 березня 2020 року до 03 березня 2023 року пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання становить 1207680 грн.
Закон України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених
правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.
Обмеження пені у грошових зобов`язаннях подвійною обліковою ставкою Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, передбачене Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконаня грошових зобов`язань" поширюється на правовідносини, суб`єктами яких є лише підприємства, установи та організації незалежно від форм власності і господарювання та фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності (підприємці).
Оскільки відповідач порушив зобов`язання, встановлені договором позики, доказів своєчасного та належного виконання умов договору не надав, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу, пені, інфляційних втрат за час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, а тому позов належить задовольнити повністю.
За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на сплату судового збору в розмірі 2521,16 грн.
На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 141, 223, 263-265, 273, 280-282, 353, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 252116 (двісті п`ятдесят дві тисячі сто шістнадцять) грн 18 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2521 (дві тисячі п`ятсот двадцять одну) грн 16 коп у відшкодування судових витрат.
Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони у справі:

позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складене 14 червня 2023 року.

Суддя