Номер провадження 2/754/1890/23
Справа №754/1052/23
РІШЕННЯ

Іменем України

(повне рішення суду виготовлено 14.06.2023)

14 червня 2023 року м. Київ, Деснянський районний суд міста Києва, суддя: О. Грегуль, секретар судового засідання:М. Сарнавський

ОСОБА_3 - позивач

ОСОБА_1 - відповідач

Вимоги позивача: відшкодування шкоди

ОСОБА_2 - представник відповідача

ВСТАНОВИВ:

Позивачем до суду подано позов про відшкодування шкоди у якому позивач просив стягнути з відповідача у відшкодування шкоди суму: 42984,80 грн. та яка складається з: 1) 19462,30 грн. - майнової шкоди, заподіяної пошкодженням автомобіля; 2) 4522,50 грн. - вартості послуг з проведення авто товарознавчої експертизи; 3) 10000 грн. - моральної шкоди; 4) 9000 грн. - правничої допомоги.

Ухвалою суду від 27.01.2023 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 15.05.2023 витребувано докази (копію спадкової справи).

Ухвалою суду від 14.06.2023 відмовлено в задоволенні заяви позивача про залишення частини позовних вимог без розгляду.

Внесеною до протоколу судового засідання ухвалою суду від 14.06.2023 прийнято заяву позивача про зменшення позовних вимог та в якій позивач зменшив розмір суми: 42984,80 грн. на 1/8 частину і просив стягнути з відповідача: 37611,70 грн. у відшкодування шкоди та 939,40 грн. - судового збору.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, а представник відповідача позов не визнав посилаючись на безпідставність позову, пред`явленого до відповідача.

Вислухавши позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи суд у судовому засіданні встановив наступне.

На час розгляду справи, тобто, станом на 14.06.2023 ухвалу суду від 15.05.2023 про витребування доказів (копії спадкової справи) не виконано.

Позивач і представник відповідача в судовому засіданні 14.06.2023 не заперечували проти розгляду справи по суті та прийняття судом рішення по суті справи без виконання ухвали суду від 15.05.2023 про витребування доказів (копії спадкової справи) та вказували на наявність у справі достатніх даних і доказів для її розгляду по суті 14.06.2023.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 03.05.2022 позивач є власником ТЗ: Volkswagen golf р. н. НОМЕР_1 .

Згідно наданого позивачем висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчого дослідження, складеного 10.11.2022 № 2014, розмір матеріального збитку завданого позивачеві внаслідок пошкодження КТЗ Volkswagen golf р. н. НОМЕР_1 на дату оцінки 07.11.2022 складає: 19462,3 грн..

Згідно нотаріально посвідченого свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.06.2019 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (дата реєстрації 20.06.2019), відповідач є власником 7/8 частин кв. АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 08.10.2022 ним при огляді власного ТЗ Volkswagen golf р. н. НОМЕР_1 , що був припаркований у дворі на паркувальному майданчику поряд з будинком за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено його значні пошкодження.

Як вказує на це лише сам позивач йому стало зрозуміло, що пошкодження пов`язані з падінням скла на автомобіль зі значної висоти.

Згідно талону-повідомлення єдиного обліку № 26375 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, виданого Печерським УПГУНП в м. Києві від 16.11.2022 від ОСОБА_3 (позивач) надійшла заява про те, що 08.10.2022 за адресою: АДРЕСА_2 з будинку впало скло та пошкодило автомобіль Volkswagen golf р. н. НОМЕР_1 .

Згідно пояснення від 25.11.2022, наданого ОСОБА_1 (відповідач) ДОП Печерського УПГУНП в м. Києві, відповідач пояснив, що 03.10.2022 сусіди по АДРЕСА_2 йому повідомили, що в кв. АДРЕСА_3 вибите скло. У той же день він із сином приїхали до квартири. Також зазначив, що в даній квартирі ніхто не проживає приблизно 8 місяців. Прибувши до квартири він виявив, що скло на балконі вибите з невідомих йому причин і майже всі уламки скла залишились на підлозі балкону. Скло було прибрано та полагоджено вікно. Через 5 днів, а саме 08.10.2022 його дружині зателефонував чоловік з претензіями, що скло, яке частково впало, пошкодило його автомобіль але оскільки в цей день він (відповідач) знаходився в іншій області він не знає з яких причин було вибито скло на балконі квартири. Таким чином він відношення до пошкодження автомобіля громадянина ОСОБА_3 (позивач) не має.

Згідно адресованого адвокату Карачій П.П. з яким позивачем укладено договір про надання правової допомоги адвокатом № 08/12/2022-1 від 08.12.2022, листа Печерського УПГУНП в м. Києві від 21.12.2022 № 528-Аз/125/52/04-2022, цим листом адвокату повідомлено, що адвокатський запит розглянуто, звернуто увагу на положення п. 3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», направлено копію пояснення ОСОБА_1 (відповідач) та повідомлено, що в зв`язку з відсутністю достатніх даних, які б вказували на ознаки кримінального правопорушення, дана подія не внесена до ЄРДР, звернення розглянуте згідно Закону України «Про звернення громадян». Також роз`яснено, що відповідно до ст. ст. 303-307 КПК України, заявник має право звернутись до відповідного місцевого суду зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора. Зазначено, що викладені адвокатом факти прийняті до уваги працівниками Печерського УПГУНП у м. Києві та адвокату повідомлено, що він може звертатись до чергової частини Печерського УПГУНП у м. Києві за телефонами НОМЕР_2 та НОМЕР_5 або по спеціальній лінії 102 - цілодобово.

Згідно ст. 1166 ЦК України, 1. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 2. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. 3. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. 4. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, 1. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. 2. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Згідно ч. 1, ч. 4 - ч. 7 ст. 81 ЦПК України, 1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. 5. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 6. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 7. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, 4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 12.08.2021 у справі № 438/1673/13-ц: «Згідно з практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.».

ЄСПЛ вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Практика ЄСПЛ виходить з того, що реалізовуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16.12.1992 у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції).

З наданих суду учасниками справи доказів вбачається, що скло на балконі квартири, співвласником якої є відповідач, було розбите приблизно 03.10.2022, а пошкодження свого автомобіля позивач виявив 08.10.2022.

Конкретних правових доказів, що скло в квартирі було розбите з вини саме відповідача, тобто, дій/бездіяльності останнього суду не надано.

Конкретних правових доказів, що автомобіль позивача був пошкоджений саме склом з квартири, співвласником якої є відповідач, окрім посилання на це лише самого позивача, суду не надано.

Конкретних правових доказів про наявність причинного зв`язку між розбитим склом квартири, співвласником якої є відповідач та пошкодженням автомобіля позивача, окрім посилання на це лише самого позивача, суду не надано.

Конкретних правових доказів у спростування доводів сторони відповідача про недоведеність перебування автомобіля позивача біля буд. АДРЕСА_2 саме 03.10.2022, стороною позивача суду не надано.

На питання суду позивач суду повідомив, що окрім нього самого більше ніким у передбаченому законом порядку не фіксувались виявлені ним особисто самим пошкодження свого автомобіля.

Також позивач пояснив, що надані ним до матеріалів справи фотокопії, зроблені ним особисто.

Стороною відповідача заперечувалась належність відповідачеві вікон зафіксованих позивачем на фотознімках.

На питання суду позивач суду повідомив, що на час вирішення даного спору судом, позивачем будь-які дії/бездіяльність працівників поліції не оскаржувались і не оспорювались.

Доводи сторони позивача про те, що в телефонних розмовах сторона відповідача не заперечувала своєї причетності до пошкодження автомобіля, окрім посилання на це самого позивача, не підтверджені жодними конкретними та допустимими доказами, а також ці доводи позивача повністю не визнаються та заперечуються стороною відповідача.

Суду не надано жодних конкретних, правових і допустимих доказів, які б вказували на причини розбиття скла квартири, співвласником якої є відповідач, а також доказів, які б вказували на пошкодження автомобіля позивача саме склом з квартири, співвласником якої є відповідач та які б у свою чергу свідчили про наявність причинного зв`язку між склом з квартири, співвласником якої є відповідач і пошкодженнями, виявленими позивачем на своєму автомобілі.

З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги на час вирішення справи судом недоведеними.

За таких обставин у задоволенні позову відмовляється за недоведеністю позовних вимог.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ, 1. Судовий збір справляється: у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом.

Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 141 ЦПК України, 1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 ).

Судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: