Номер провадження 2/754/1938/23
Справа №754/1297/23
РІШЕННЯ

Іменем України

06 червня 2023 року Деснянський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Гринчак О.І.

за участю секретаря судових засідань Чехун Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року до Деснянського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 41322,04 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 22 січня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Файна Готівка» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту № 131567 від 22 січня 2020 року.

04 вересня 2020 року між ТОВ «Файна Готівка» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» (надалі також - ТОВ «ФК «ЦФР») укладено договір про відступлення права вимоги № 20200904-2, згідно з умовами якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а Новий кредитор набуває права вимоги Первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором.

29 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір відступлення права вимоги № 20211229, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» і боржниками (Портфель заборгованості).

Згідно з п. 1.2. Договору відступлення прав вимоги, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, ТОВ «ФК «ЄАПБ» замінює ТОВ «ФК «ЦФР» у кредитних договорах, які входять до портфеля заборгованості та, відповідно, вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими кредитними договорами, включаючи прав вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Відповідно до Реєстру Боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та ТОВ «ФК «ЦФР», як про це зазначає представник позивача, - Додатку №1 до договору відступлення прав вимоги №20211229 від 29.12.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 41322,04 грн., з яких: 24096,04 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 17226,00 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 29.12.2021 позивач не здійснював нарахування жодних штрафних санкцій.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02 березня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, при цьому постановлено викликати відповідача шляхом надіслання судової повістки на адресу останнього відомого місця проживання, а також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

У судове засідання 18.04.2023 учасники справи не з`явилися.

Відповідач до суду не з`явився, відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від нього до суду не надходило, а також повідомлення про іншу адресу, клопотання про відкладення судового розгляду також не заявлялося. Відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу його останнього відомого місця проживання, а також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

За приписами ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на вказані обставини та приписи процесуального закону, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача, який вважається таким, що повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду даної справи.

Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з неявкою учасників у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 зазначено, що у передбачених нормами ЦПК України випадках повне судове рішення може відображати дату судового засідання, яким завершено судовий розгляд (відповідна дата вказана у вступній частині судового рішення) та дату складення повного судового рішення (відповідна дата вказана у резолютивній частині або після резолютивної частини судового рішення). У випадках, коли відбувається проголошення судового рішення, датою такого судового рішення є дата судового засідання, яким завершено судовий розгляд. І навпаки, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи; з урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

22 січня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Файна Готівка» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту № 131567 від 22 січня 2020 року, згідно з умовами якого кредитодавець надає позичальнику в кредит грошові кошти (кредит) в сумі 31900,00 грн на споживчі потреби, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти кредитодавцю відповідно до умов зазначених в договорі (п. 1.1).

Пунктом 1.2 договору передбачено, що кредит надається в безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку: в сумі 29000,00 грн на картку позичальника НОМЕР_1 емітовану банком України.

Згідно з п. 1.3 договору за надання кредиту позичальник зобов`язався сплатити комісію у розмірі 29000,00 грн. Позичальник доручає кредитодавцю утримати розмір зазначеної комісії з суми кредиту, що підлягає наданню позичальнику на платіжну картку в момент такого надання. Тобто на платіжну картку позичальника нараховується сума кредиту за вирахуванням зазначеної комісії, що становить 29000,00 грн.

Відповідно до п. 1.6 договору загальна сума всіх платежів з урахуванням процентів становить 78601,60 грн. Загальна вартість кредиту (в грошовому виразі) становить 78601,60 грн. Реальна річна процентна ставка по кредиту становить 146 %.

Пунктом 2.2 передбачено, що за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю 0,40 % в день від суми кредиту. Тип процентної ставки - фіксована.

Частиною першою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи із цих норм, зокрема, пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором у зобов`язанні своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі відступлення права вимоги.

04 вересня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Файна Готівка» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» (надалі - ТОВ «ФК «ЦФР») укладено договір про відступлення права вимоги № 20200904-2.

Відповідно до пп. 1.1. п. 1 Договору відступлення прав вимоги № 20200904-2 від 04 вересня 2020 року ТОВ «Файна готівка» (Кредитор) передає (відступає), а ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (Новий кредитор) приймає належні Кредиторові права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками (Портфель заборгованості).

Умовами п.п. 1.2. п. 1 вказаного договору визначено, що внаслідок передачі (відступлення) Портфеля заборгованості за цим договором, Новий кредитор замінює Кредитора у кредитних договорах, що входять до Портфеля заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог Кредитора за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових вимог та інших зобов`язань Боржників за кредитними договорами.

Умовами абз. (d) п.п. 3.1. п. 3 «Гарантії Кредитора» вказаного вище Договору визначено, що вся інформація, яка міститься у Реєстрі боржників, добросовісно передана Кредитором Новому Кредиторові та є повною, достовірною, правдивою і співпадає з відомостями, які містяться у Документації і у Договорі та його додатках.

Водночас, матеріали справи не містять Реєстру боржників до вказаного вище Договору відступлення прав вимоги № 20200904-2 від 04 вересня 2020 року, а відтак, стверджувати, що на підставі такого договору від ТОВ «Файна готівка» до ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 131567, укладеним 22 січня 2020 року з ОСОБА_1 , підстави відсутні.

Таким чином, позивачем не доведено належними, достовірними та допустимими доказами обставини того, що 04 вересня 2020 року на підставі Договору відступлення права вимоги № 20200904-2 від ТОВ «Файна готівка» до ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 131567 від 22 січня 2020 року до боржника ОСОБА_1 , тоді як відповідно до вимог ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

29 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір відступлення права вимоги № 20211229.

Відповідно до п.п. 1.1. п. 1. Договору відступлення прав вимоги № 202211229 від 29 грудня 2021 року сторонами погоджено передачу (відступлення) Кредитором (ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень») Новому кредиторові (ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками.

Умовами п.п. 1.2. п. 1 вказаного вище договору погоджено, що внаслідок передачі (відступлення) Портфеля заборгованості за цим договором, Новий кредитор заміняє Кредитора у Кредитних договорах, що входять до Портфеля заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог Кредитора за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами.

Пунктом 2 Договору відступлення прав вимоги № 202211229 від 29 грудня 2021 року визначено, що Позичальником є фізична особа, яка уклала Кредитний договір з Кредитором (ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень») або Первісним кредитором у випадках, коли право вимоги отримано Кредитором (ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень») на підставі Договору відступлення прав вимоги №1 від 01 вересня 2017 року, укладеного з ПАТ «ПТБ», Договорів відступлення прав вимоги №20200904 та №20200904-1 від 04 вересня 2020 року, укладених з ТОВ «Файна готівка», Договору відступлення прав вимоги № 2021-07/35-1 та №2021-07/35-2 від 07 травня 2021 року, укладених з ТОВ «Макс Кредит».

Також в п. 2 Договору відступлення прав вимоги № 202211229 від 29 грудня 2021 року розтлумачено, що у Кредитора (ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень») є в наявності документи, які засвідчують права, що передаються, а саме: кредитні договори, укладені між Позичальником та Кредитором; кредитні договори, право вимоги за якими отримано Кредитором (ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень») на підставі Договору відступлення прав вимоги №1 від 01 вересня 2017 року, укладеного з ПАТ «ПТБ», Договорів відступлення прав вимоги №20200904 та №20200904-1 від 04 вересня 2020 року, укладених з ТОВ «Файна готівка», Договору відступлення прав вимоги № 2021-07/35-1 та № 2021-07/35-2 від 07 травня 2021 року, укладених з ТОВ «Макс Кредит».

Первісним кредитором, як це розтлумачено у Договорі відступлення прав вимоги №202211229 від 29 грудня 2021 року, є:

- ПАТ «ПТБ», яке на підставі Договору відступлення прав вимоги №1 від 01 вересня 2017 року передало Кредитору (ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень») права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами;

- ТОВ «Файна готівка», яке на підставі Договорів відступлення прав вимоги №20200904 та №20200904-1 від 04 вересня 2020 року передало Кредитору (ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень») права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами;

- ТОВ «Макс Кредит», яке на підставі Договорів відступлення прав вимоги №2021-07/35-1 та №2021-07/35-2 від 07 травня 2021 року передало Кредитору (ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень») права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 укладався Кредитний договір, право вимоги до відповідача, за яким ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» могло би передати на підставі Договору про відступлення прав вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Щодо набуття права вимоги, отриманого Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Центр фінансових рішень» на підставі Договорів відступлення прав вимоги від Первісного кредитора, то слід зауважити, що від ТОВ «Файна готівка» ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» набуло право вимоги до боржників лише за Договорами відступлення прав вимоги № 20200904 та № 20200904-1 від 04 вересня 2020 року, які позивач до матеріалів справи не надав.

Натомість, позивачем до суду надано копію Договору відступлення прав вимоги №20200904-2 від 04 вересня 2020 року, про який у Договорі відступлення прав вимоги №20211229 від 29 грудня 2021 року, укладений між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», взагалі не йдеться, а відтак, жодних допустимих, належних та достовірних доказів на підтвердження обставин того, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набула права вимоги до відповідача за кредитним договором №131567 від 22 січня 2020 року немає.

З приводу наданого позивачем Витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги № 20211229 від 29.12.2021, на який ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» посилається, як на доказ набуття права вимоги до ОСОБА_1 за договором № 131567 від 22 січня 2020 року, то як вже зазначалося вище за Договором відступлення прав вимоги № 20211229 від 29.12.2021 від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги лише за Договорами відступлення прав вимоги № 20200904 та № 20200904-1, яких позивач на підтвердження позовних вимог до суду не надав, а надав до суду копію Договору відступлення прав вимоги №20200904-2 від 04 вересня 2020 року, вимоги за яким до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі Договору відступлення прав вимоги № 20211229 від 29.12.2021 не передавалися.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється на підставі правочину. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові, як це закріплено положеннями ч. 1 ст. 513 ЦК України.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України унормовано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, як це закріплено правилами ч. 4 ст. 12 ЦПК України.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, як це закріплено положеннями ч. 7 ст. 81 ЦПК України.

З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за договором №131567 від 22 січня 2020 року в розмірі 41322,04 грн не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 7, 10, 12, 19, 81, 83, 141, 258-260, 263-265, 273-279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення/складання повного тексту шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , адреса: Київська обл., м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, поверх 4.

Відповідач - ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст складено 14.06.2023.

Суддя Деснянського районного

суду міста Києва Оксана ГРИНЧАК