Провадження № 2/352/780/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2023 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - Гриньків Д.В.,

секретар судового засідання Гундич Г.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст позовних вимог.

30.06.2023 позивач звернувся в суд із позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання водовідведення та плати за абонентське обслуговування у сумі 25 627,49 грн., а також судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що надавав і надає відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення, та від надання яких відповідач не відмовляється, однак своєчасної оплати за надані послуги не проводить. У зв`язку з невиконанням зобов`язань у відповідача перед позивачем, як виконавцем цих послуг, утворилася заборгованість за надані послуги в сумі 25 627,49 грн., що складається з 10 831,47 грн. за послуги централізованого водопостачання, 14 432,80 грн. за послуги водовідведення та 363,22 грн. плати за абонентське обслуговування. За наведених обставин просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення та плати за абонентське обслуговування в розмірі 25 627,49 грн. станом на 01.05.2023, та судові витрати.

ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, попередньо подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі.

Відповідач в судове засідання вкотре не з`явилася про день та час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог закону. Правом на подання відзиву не скористалася. Заяви про розгляд справи за її відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подала.

За таких обставин, з урахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

ІІІ. Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.06.2023 провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.09.2023 справу передано за підсудністю до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області

Ухвалою судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 18.10.2023 дану цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 14.12.2023 в задоволенні клопотання представника позивача про закриття провадження у справі відмовлено.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 14.12.2023 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 5 ст.268 ЦПК України зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст.268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

ІV. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що відповідно до виписки Комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» по рахунку № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 за період з 01.05.2020 по 30.04.2023 виникла заборгованість в загальному розмірі 25 627,49 грн. Власником нерухомого майна зазначено ОСОБА_1 (а.с. 5-6).

V. Мотиви з яких виходить суд та норми права.

Спірні правовідносини регулюються ЦК України, Законами України "Про житлово-комунальні послуги" і "Про питну воду і питне водопостачання", а також Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 690 від 05 липня 2019 року.

Згідно статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів, а споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України).

Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16).

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно зі статями 322, 360 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Отже, враховуючи положення статей 317, 322, 360 ЦК України власник квартири зобов`язаний нести витрати з її утримання, у тому числі оплачувати комунальні послуги, незалежно від того, проживає він у належній йому квартирі чи ні, якщо він в установленому порядку не відмовився від надання таких послуг (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 02 квітня 2020 року у справі № 757/29813/17-ц).

VІ. Висновки суду.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з огляду на таке.

При зверненні до суду, позивачем пред`явлені вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом здійснювався запит щодо місця реєстрації відповідача. Відповідно до відповіді №226288 від 14.09.2023 з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 51).

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстрованого права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за відповідачем - не вбачається.

Відтак, судом встановлено, що ОСОБА_1 не зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , така квартира не належить їй на праві власності, даних, що вона є наймачем спірної квартири відповідно до закону також немає.

На підставі наведеного позовні вимоги є безпідставними, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

VІІ. Судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем слід залишити за ним.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 13, 78, 81, 141, 223, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Згідно ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: Комунальне підприємство «Івано-Франківськводоекотехпром», місцезнаходження: м. Івано-Франківськ, вул. Ботанічна, буд. № 2, ,

Відповідач ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Рішення складено в повному обсязі 14.12.2023.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Гриньків Д.В.