Справа № 487/9018/23
Провадження № 2-о/487/227/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2023 суддя Заводського районного суду міста Миколаєва Лагода А.А., ознайомившись із матеріалами заяви представника заявника Петровського Дмитра Олександровича в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

07.12.2023 представник заявника звернувся до суду з вказаною заявою в порядку окремого провадження в якій просить встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , трудової книжки НОМЕР_2 від 16.07.2082 року, виданої на ім`я « ОСОБА_1 ».

У заяві зазначено, що 16.07.1982 Криворізьким міськпромторгом (рос. «Криворожский горпромторг») видано трудову книжку НОМЕР_2 російською мовою на ім`я « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до відомостей у вказаній трудовій книжці вказана особа до видачі трудової книжки навчалась у Кривлрізькому професійно-технічному училищі з 01.09.1981 по 16.07.1982 з видачею диплома № НОМЕР_3 .

Відповідно до відомостей у вказаній трудовій книжці вказану особу: 16.07.1982 прийнято на посаду, а 16.08.1983 - звільнено з посади молодшого продавця магазину №7 Криворізького міськпромторгу; 23.08.1983 прийнято на посаду інструктора з цивільної оборони, 03.07.1985 переведено на посаду старшого економіста з цін, а 05.10.1987 - звільнено з посади старшого економіста з цін Глибоцького споживчого товариства (рос. «Глыбокское райпо»); 04.11.1987 прийнятона посаду, а 31.12.1987 - звільнено з посади економіста ПЕО Криворізької поліграфічної фабрики; 23.08.1988 прийнято на посаду, а 08.10.1994 звільнено з посади бухгалтера бухгалтерії Північно-Курильської бази сейнерного флоту (з 15.01.1993 - реорганізовано у Акціонерне товариство відкритого типу «Північно-Курильська база сейнерного флоту»); 09.10.1994 прийнято на посаду, а 01.12.1997 - звільнено з посади головного бухгалтера Глибоцького міжгосподарського підприємства «Агропроменерго»; з 28.01.1998 по 20.10.1998 - Глубоцьким центром зайнятості призначено допомогу по безробіттю; з 20.10.1998 призначено на посаду головного бухгалтера, з 01.01.2000 призначено на посаду начальника відділу фінансів і бухгалтерського обліку, головного бухгалтера, а 16.11.2001 - звільнено з посади начальника відділу фінансів і бухгалтерського обліку, головного бухгалтера Глибоцького районного центру зайнятості.

У 1987 році інспектором відділу кадрів Криворізької поліграфічної фабрики до зазначеної трудової книжки внесено запис про зміну прізвища « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » у зв`язку з вступом у шлюб.

У липні 2023 року заявник звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою та відповідними документами щодо обчислення стажу для призначення пенсії за віком.

Рішенням ГУ ПФУ в Чернівецькій області від 27.07.2023 № 4995-4913/Г-17/8-2400/23, ОСОБА_1 обчислено стаж для призначення пенсії за віком без урахування відомостей, визначених трудовою книжкою, оскільки прізвище, ім`я та по-батькові заявниці, визначені у трудовій книжці, не збігаються з прізвищем, ім`ям та по-батькові за паспортом.

В той же час, згідно свідоцтва про народження НОМЕР_4 ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Кривий Ріг.

16.07.1982 Криворізьким професійно-технічним училищем ОУТ видано ОСОБА_1 диплом № НОМЕР_3 з відзнакою про закінчення повного курсу та присвоєння кваліфікації «продавець одягу та взуттєвих товарів».

13.08.1983 ОСОБА_1 було укладено шлюб та їй після укладення шлюбу присвоєно прізвище « ОСОБА_1 », що зазначено у свідоцтві про шлюб НОМЕР_5 , виданому 13.08.1983 Центрально-міським відділом ЗАГС міста Кривого Рогу.

Відповідно до відомостей паспорту громадянина України НОМЕР_6 , виданого 24.01.2002 Глибоцьким РВ УМВС України в Чернівецькій області, заявник, ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Кривий Ріг.

Картка платника податків від 28.02.2019 №2403-19-00735, видана ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Архівними довідками Чернівецької облспоживспілки від 23.11.2023 №Б-400 та від 23.11.2023 №Б-399 підтверджено, що саме ОСОБА_1 працювала в Глибоцькому райспоживтоваристві з серпня 1983 до травня 1986 року та до червня 1987 перебувала у декретній відпустці.

Трудовим договором про роботу на підприємствах Сахалінрибпрому, що перебувають в районі Крайньої Півночі, або місцевості, що прирівнюється до районів Крайньої Півночі від 12.10.1988 підтверджено, що саме ОСОБА_1 була призначена на посаду бухгалтера на Північно-Курильській базі сейнерного флоту з 23.08.1988.

Довідкою відкритого акціонерного товариства «Північно-Курильська база сейнерного флоту» №28 від лютого 2013 підтверджено, що ОСОБА_1 працювала на вказаному підприємстві з 23.08.1988 по 08.10.1994.

Довідкою Глибоцького міжгосподарського підприємства «Агропроменерго» від 23.08.2023 підтверджено, що ОСОБА_1 працювала на вказаному підприємстві з 09.10.1994 по 01.12.1997 на посаді головного бухгалтера, про що зроблені записи в трудовій книжці НОМЕР_2 .

Довідкою Чернівецької філії Чернівецького обласного центру зайнятості від 27.09.2023 №1444/2403.03.01-23 підтверджено, що ОСОБА_1 перебувала на обліку як безробітна та з 28.01.1998 по 20.10.1998 їй було призначено виплату допомоги по безробіттю.

Довідкою Чернівецького обласного центру зайнятості від 27.09.2023 №2587/24.06-23 підтверджено, що ОСОБА_1 працювала з 20.10.1998 на посаді головного бухгалтера, на посаді начальника відділу фінансів і бухгалтерського обліку - головного бухгалтера либацького районного центру зайнятості, а 16.11.2001 - її звільнено. Факт роботи ОСОБА_1 на посаді начальника відділу фінансів і бухгалтерського обліку підтверджено також довідкою Глибоцького районного центру зайнятості від 17.10.2001 №1728.

Архівною довідкою архівного відділу Криворізької міської ради від 02.11.2023 №12/25-02/638 повідомлено, що заявниця працювала з 16.07.1982 по 16.08.1983 на посадах продавця Криворізького міськпромторгу та була оформлена як «рос. ОСОБА_1 ».

Оскільки відомості, зазначені у наведених вище довідках, співпадають з записами в трудовій книжці (в частині періодів роботи на різних посадах), паспорті громадянина України та свідоцтві про народження заявниці (в частині правильного написання прізвища, імені та по-батькові), то належність трудової книжки НОМЕР_2 , виданої 16.07.1982, саме ОСОБА_1 є очевидною.

Дана обставина обумовила необхідність звернення заявника до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки неточність в документах перешкоджають заявниці в реалізації своїх прав при обчисленні стажу для призначення пенсії за віком та оформленні права на пенсію.

Розглянувши матеріали заяви, суддя дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц, від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18, від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19, від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19/19, від 08 вересня 2021 року у справі № 641/5187/20.

Разом з тим правова природа відносин, що виникли між учасниками справи носить публічно правовий характер.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини першої цієї статті).

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Пенсійний фонд України (його підрозділи), як спеціально уповноважений суб`єкт, який уповноважений на перерахунок (призначення) пенсії відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII та Порядку № 637, затвердженого Постановою КМУ 12.08.1993, яку має на меті отримати ОСОБА_1 у разі встановлення факту належності анкетних даних визначених трудовою книжкою.

У справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19), залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі, Велика Палата Верховного Суду у пунктах 33-35 зазначеної постанови від 30 січня 2020 року зазначила про таке: «33. Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. 34. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито, - закриває провадження у ній.»

Визначаючи, чи пов`язується з встановлення зазначеного факту виникнення у заявника певних цивільних прав та обов`язків, суд застосовує положення статті 1 ЦК України. За змістом частини першої статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Відповідно у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

Вимоги ОСОБА_1 пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за нею певного соціально права, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявниці з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Суд врахував, що між ОСОБА_1 та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, пов`язаний з доведенням наявності підстав для підтвердження за нею певного соціально права щодо обчислення стажу для призначення пенсії за віком, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками заявниці, їх виникненням, існуванням та припиненням. Отже, за предметом та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин, а отже, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Тож у спірних правовідносинах суд повинен врахувати правову мету звернення заявниці до суду, яка полягає у підтвердженні її певного соціального права. Таке право має правове значення виключно у публічно-правових відносинах, оскільки впливає на підтвердження та можливість реалізації прав у сфері соціального забезпечення.

Вищевказана позиція відповідає висновкам Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного висловлених у постанові суду від 22.03.2023 по справі № 290/289/22-ц провадження № 61-13369св22

Відповідно до ст. 19 ЦПК України , суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що слід відмовити у відкритті провадження у справі, оскільки заявлені вимоги заявника стосуються публічно правових відносин.

Керуючись ст.ст. 186, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою представника заявника Петровського Дмитра Олександровича в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про встановлення факту, що має юридичне значення.

Роз`яснити заявнику право звернутися з відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.А. Лагода