ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2614/23
провадження № 2/753/3174/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року суддя Дарницького районного суду м. Києва Лужецька О.Р., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріаламицивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 23.04.2022 року приблизно о 16 год. 20 хв., відповідач ОСОБА_2 за допомогою заздалегідь підготовленого предмету, а саме металевої фомки відчинив двері та незаконно проник до квартири АДРЕСА_1 , в якій проживає ОСОБА_1 .

Перебуваючи всередині вказаної квартири ОСОБА_2 , таємно викрав майно, що на належить позивачу, а саме: тепловізор, марки SCL-35, серії 1К 1196 вартістю 82 080 грн. 00 коп., монокуляр марки «Lray E3 plus V 2», серійний номер IL1224, вартістю 70 950 грн. 00 коп., глушник до карабіну марки ИЖ18МН, вартістю 7400 грн. 00 коп., підсумок до карабіну марки ИЖ18МН, вартістю 640 грн. 00 коп., патронаж до карабіну марки ИЖ18МН, вартістю 670 грн. 00 коп., чохол до карабіну марки ИЖ18МН, вартістю 780 грн. 00 коп., що в загальному становить 162 520 грн. 00 коп.

Також, позивач вказує, що внаслідок пошкодження відповідачем дверей, змушений був їх замінити, внаслідок чого поніс збитки в розмірі 9 500 грн.

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 15.08.2022 року, ОСОБА_2 , визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України.

Зазначає, що діями ОСОБА_2 йому завдано матеріальної шкоди на загальну суму розмірі 172 020 грн., а також позивач зазнав моральної шкоди, яку оцінює в 25 000 грн., у зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18.04.2023 р. відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач у встановлений судом строк не подав відзиву на позов, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.

Згідно із частинами 1, 8 ст.279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З вироку Дарницького районного суду м. Києва від 15.08.2022 р. вбачається, що 23.04.2022 року приблизно о 16 год. 20 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану, маючи при собі заздалегідь підготовлений предмет для відчинення квартирних дверей, а саме металевої фомки, попрямував до квартири АДРЕСА_3 під`їзді багатоквартирного будинку, розташованого за вказаною адресою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_2 , за допомогою заздалегідь підготовленого предмету, а саме металевої фомки відчинив двері до квартири АДРЕСА_4 , переконавшись та вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно проник всередину квартири АДРЕСА_1 , в якій проживає ОСОБА_1 .

Перебуваючи всередині вказаної квартири ОСОБА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою обернення чужого майна на свою користь таємно викрав майно, що на належить ОСОБА_1 , а саме: тепловізор, марки SCL-35, серії 1К 1196 вартістю 82 080 грн. 00 коп., монокуляр марки «Lray E3 plus V 2», серійний номер IL1224, вартістю 70 950 грн. 00 коп., глушник до карабіну марки ИЖ18МН, вартістю 7400 грн. 00 коп., підсумок до карабіну марки ИЖ18МН, вартістю 640 грн. 00 коп., патронаж до карабіну марки ИЖ18МН, вартістю 670 грн. 00 коп., чохол до карабіну марки ИЖ18МН, вартістю 780 грн. 00 коп., що в загальному становить 162 520 грн. 00 коп. (а.с.8-13)

З вироку Дарницького районного суду м. Києва від 15.08.2022 р. вбачається, що ОСОБА_2 будучи допитаним у судовому засіданні визнав себе винуватим повністю у вчиненні кримінальних правопорушень, щиро розкаявся та суду показав, що події викладені в обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам.

Відповідно до вироку Дарницького районного суду м. Києва від 15.08.2022 р., суд вважав доведеною винуватість ОСОБА_2 у незаконному проникненні до житла особи, таємному викраденні чужого майна (крадіжки), поєднаної з проникненням до житла, що завдала значної шкоди потерпілому, вчиненої в умовах воєнного стану, викраденні вогнепальної зброї та бойових припасів та незаконному зберіганні вогнепальної зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України.

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 15.08.2022 року, ОСОБА_2 , визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України. (а.с.8-13)

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Також, позивач посилається на те, що внаслідок вказаних дій відповідача було пошкоджено двері квартири, у зв`язку із чим поніс витрати на заміну дверей в розмірі 9 500 грн., на підтвердження чого надав копію накладної №012 від 25.04.2022 р. на суму 8 650 грн. (а.с.6) та копію товарного чека від 09.10.2018 р. на суму 850 грн. (а.с.7)

Однак, суд не бере до уваги копію товарного чека від 09.10.2018 р. на суму 850 грн., та відхиляє його як доказ, оскільки вбачається, що чек датований 09.10.2018 р., а дії відповідача щодо пошкодження дверей відбулись 23.04.2022 р., що виключає причинно-наслідкового зв`язок між вказаними подіями.

Згідно частин 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, належними та допустимими доказами (ст. ст. 77, 78 ЦПК України) доведено суму витрат на заміну дверей в розмірі 8 650 грн.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що позивачу діями ОСОБА_2 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 171 170 грн. 00 коп. (162 520 грн. + 8 650 грн.)

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 171 170 грн. 00 коп. є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно стягнення з відповідача завданої позивачу моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації.

Вивчивши зібрані у справі письмові докази та встановивши обставини справи, суд приходить до висновку, що позивачу дійсно завдано моральної шкоди у зв`язку із злочином вчиненим відповідачем, що в свою чергу призводить до моральних страждань, які вимагають додаткових зусиль для організації життя. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує характер правопорушення, глибину душевних страждань позивача, завданих злочином, а також керується принципами співмірності, розумності та справедливості, і приходить до висновку про необхідність зменшення заявленого до стягнення розміру моральної шкоди.

Наданими суду документами позивачем не було доведено обсягу моральних та фізичних страждань, який би відповідав вимогам щодо відшкодування в розмірі 25 000 грн.

Дана сума є дещо завищеною. Тому з урахуванням викладених обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням глибини душевних страждань позивача, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Будь-яких заперечень по суті позовних вимог Відповідачем суду не надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач частково довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 1167, 1168, 1187, 1195 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 81, 141, 265, 268, 279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про РНОКПП відсутні) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_5 ) матеріальну шкоду в розмірі 171 170 грн. 00 коп., моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про РНОКПП відсутні)на користь держави судовий збір в сумі 1 911 грн. 70 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА