Справа № 464/580/23
пр.№ 2/464/596/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.2023 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Борачка М.В.,

секретар судового засідання Дзьобан Н.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження із викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

02.02.2023 на розгляд до Сихівського районного суду міста Львова надійшла позовна заява Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (надалі АТ КБ «ПриватБанк», позивач) до ОСОБА_1 (надалі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 31.10.2014 року у розмірі 10501, 07 грн.

Ухвалою від 27.02.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження із викликом (повідомленням) сторін.

Ухвалою від 27.02.2023 клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено та вирішено витребувати у Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: АДРЕСА_1 станом на 22.12.2020; витребувати у Першої львівської державної нотаріальної контори копію матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Ухвалою від 02.03.2023 позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк із дня отримання ним цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 23.03.2023 розгляд справи продовжено.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Аргументи позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» із метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав анкету-заяву № б/н від 31.10.2014. Підписавши цю анкету-заяву, він підтвердив свою згоду із одночасним підписанням «Умов та правил надання банківських послуг», «Тарифів Банку», що в сукупності складають Договір про надання банківських послуг. Позичальнику було відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт.

Як зазначає позивач, він повністю виконав взяті на себе за Кредитним договором зобов`язання і надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами у межах кредитного ліміту. В свою чергу, відповідач кредитні кошти не повернув, що відображено у розрахунку заборгованості та виписці по рахунку.

Як стало відомо позивачу, ІНФОРМАЦІЯ_2 позичальник ОСОБА_2 помер. З`ясувавши, що спадкоємцем (особою, яка постійно проживала із спадкоємцем ОСОБА_2 ) є ОСОБА_1 , АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до останньої із вимогою повернути непогашену ОСОБА_2 заборгованість, розмір якої на момент його смерті дорівнював 10 501,07 грн. Вимога про сплату заборгованості залишилась без задоволення. Зазначене стало підставою для звернення до суду із цією позовною заявою.

У судове засідання представник позивач не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Крім того, подав заяву у якій не заперечив щодо ухвалення заочного рішення.

Аргументи відповідача.

Відповідач своїм правом на висловлення заперечень проти позову, передбаченим ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України), не скористалася та не подала до суду відзиву на позовну заяву.

В судове засідання відповідач не з`явилася, про причини не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило.

Суд зі згоди представника позивача, обумовленою у клопотанні, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України, з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

31.10.2014 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Згідно із цією анкетою-заявою, він згодний із тим, що дана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним і Банком договір про надання банківських послуг; ознайомився із договором про надання банківських послуг і до його укладення згодний із його умовами; екземпляр договору згоден отримати шляхом його друку із офіційного сайту www.pb.ua; зобов`язався регулярно ознайомлюватися із його змінами на сайті www.pb.ua.

Пунктами 2.1.1.2.1, 2.1.1.2.2. та 2.1.1.2.7. Умов та Правил надання банківських послуг (надалі Умови та правила) передбачено, що Банк за наявності вільних грошових коштів та на підставі аналізу кредитоспроможності Клієнта надає йому споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі на умовах, встановлених Договором. Тип кредиту відновлювана кредитна лінія. Відновлювана кредитна лінія - вид кредиту, який передбачає можливість Клієнта отримувати кошти періодично по мірі необхідності в рамках встановленого заздалегідь ліміту, погашати всю суму заборгованості або тільки її частину, здійснювати повторне запозичення протягом терміну дії кредитної лінії.

У пункті 1.1.3.2.3. Умов та Правил надання банківських послуг зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Пунктом 2.7.1.1.1. Умов та правил визначено, що Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту (Держателю кредитної картки Банку/Позичальнику) строковий кредит (далі Кредит) на споживчі цілі у розмірі, визначеному Договором, в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення Кредиту та сплати процентів за користування кредитом в обумовлені цим Договором терміни. Кредитування Клієнта здійснюється в межах встановленого Банком ліміту кредитування.

Сторони узгодили, що при користуванні кредитом Банк встановлює Пільговий період. Пільговий період кредитування встановлений Банком період з моменту виникнення заборгованості за кредитом, протягом якого проценти за користування кредитом нараховуються за пільговою ставкою. За користування кредитом протягом Пільгового періоду Клієнт сплачує Банку фіксовану процентну ставку в розмірі 0,00001% річних від суми трат, здійснених за рахунок кредиту. Тривалість Пільгового періоду - до 25 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредиту. В разі непогашення Клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредиту, за користування кредитом Клієнт сплачує Банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату здійснення трат за рахунок кредиту(пункти 2.1.1.2.9 та 2.1.1.2.10. Умов та Правил).

Із Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» вбачається, що базова відсоткова ставка на місяць становить за тратами, здійсненими із 01.04.2015 року 3,6%.

Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_2 надавались у користування кредитні картки «Універсальна», остання 24.01.2020 строком дії до листопада 2023 року.

На виконання договору № б/н від 31.10.2014, Банк надав ОСОБА_2 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна».

Як вбачається із Виписки за договором № б/н за період 31.10.2014 28.11.2022 24.01.2020 відбулося збільшення кредитного ліміту до 19 500 грн. На цей момент залишок на карті ОСОБА_2 становив (мінус) 8 565,28 грн. Цього ж дня відбулася транзакція «зарахування коштів за кредитним договором 7555», внаслідок чого залишок на після операції становив 234,72 грн. У подальшому, із рахунку ОСОБА_2 щомісячно стягувалися платежі за договором 7555 та відсотки за використання кредитного ліміту.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке видано Сихівським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

24.12.2022, тобто через 2 дні після смерті ОСОБА_2 , баланс на його карті, згідно із вищезгаданою Випискою по рахунку, становив (мінус) 7 113,04 грн. Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 , рух коштів по його картці продовжився, а саме: 24.12.2020 відбулося списання щомісячного платежу за договором 7555 у сумі 723,01 грн.; 26.12.2020 погашення обов`язкового платежу із карти НОМЕР_2 у сумі 288,96; 01.01.2021 списання відсотків за використання кредитного ліміту у сумі у сумі 230,78 грн.; 12.01.2021 дострокове погашення за договором 7555 у сумі 3 960,00 грн. та зарахування коштів внаслідок повернення товару за договором 7555 у сумі 283,01; 01.02.2021 списання відсотків за використання кредитного ліміту у сумі 89,32 грн.; та 11.02.2021 повернення нарахування поповнення карткового рахунку у сумі 320,10. В результаті здійснення усіх описаних операцій кінцевий залишок на банківській карті ОСОБА_2 становив (мінус) 10 501,07 грн., які й просить стягнути із нього позивач.

Судом встановлено, що свої зобов`язання, передбачені Кредитним договором та Додатковою угодою, відповідач у встановлений строк не виконав.

Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за кредитним договором становить 10 501,07 грн., з яких 10 501,07 грн. тіло кредиту.

03.08.2022 року позивач направив на адресу Першої львівської нотаріальної контори претензію кредитора, у якій зазначено, що «на теперішній час Банку стало відомо, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 » та висловлено прохання повідомити АТ КБ «ПриватБанк», чи заводилася спадкова справа після померлого боржника; надіслати на його адресу копії звернень із заявою про прийняття або відмову у прийнятті спадщини; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед Банком у розмірі 10 501,07 грн.; включити кредиторські вимоги АТ КБ «ПриватБанк» у спадкову масу.

Згідно із інформацією, наданою Першою львівською державною нотаріальною конторою у відповідь на вищезгадану претензію кредитора, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася.

З матеріалів справи вбачається, що місце проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на момент смерті останнього зареєстровано за однією і тією ж адресою у АДРЕСА_1 . Окрім цього, відповідно до копій паспортів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 04.03.1977 зареєстрували шлюб.

У листі Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради зазначено, що згідно даних реєстру Львівської міської територіальної громади (Сихівський район) станом на 22.12.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 було зареєстровано дві особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

01.09.2022 року позивач надіслав на адресу відповідача ОСОБА_1 лист-претензію, у якому повідомив, що заборгованість ОСОБА_2 на дату смерті становила 10 501, 07 грн. та просив її сплатити. Відповідач ОСОБА_1 жодних дій, спрямованих на погашення заборгованості, не вчинила.

Як вбачається із інформації, наданої Першою львівською нотаріальною конторою Львівської області, 16.08.2022 було заведено Спадкову справу №139/2022 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 . У матеріалах згаданої Спадкової справи міститься згадувана вище претензія кредитора АТ КБ «Приватбанк» від 03.08.2022.

Відповідно до Інформаційної довідки із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 16.08.2022 інформація за параметрами пошуку « ОСОБА_2 , дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_2 » відсутня.

ОЦІНКА СУДУ.

Між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 на підставі заяви останнього від 31.10.2014 виникнули кредитні правовідносини, правове регулювання яких здійснюється положеннями параграфу 2 «Кредит» Глави 71 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 статті 1048 ЦК України).

У відповідності до положень ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що позивач належним чином виконав свої договірні зобов`язання та надавав ОСОБА_2 кредитні кошти у вигляді кредитної лінії, якими він користувався, а 24.01.2020 на рахунок останнього було перераховано 8 800,00 грн. кредитних коштів, що підтверджується сукупністю доказів випискою із рахунку ОСОБА_2 та розрахунком заборгованості.

Натомість, відповідач належним чином своїх зобов`язань щодо повернення тіла кредиту і нарахованих відсотків за його користування не виконував, що також підтверджується вищезгаданою випискою із рахунку.

Як наслідок, на момент смерті ОСОБА_2 у нього існувала непогашена заборгованість перед позивачем. Як зазналося вище, 24.12.2020, тобто через два дні після смерті ОСОБА_2 , баланс на його карті становив (мінус) - 7 113,04 грн. У подальшому, відбулися списання коштів за кредитним договором у сумі 3 960,00 грн. та 723,78 грн. (разом 4 683,78 грн.), списання відсотків за використання кредитного ліміту у сумі 230,78 грн. та 89,32 грн. (разом 320,1 грн.). Окрім цього, на картковий рахунок надійшло у сукупності 892,07 грн. В результаті, розмір заборгованості, який існував у ОСОБА_2 на момент його смерті і який просить стягнути позивач, дорівнює 10 501,07 грн.

Однак, суд приходить до висновку, що ця сума повинна бути зменшена на 320,1 грн., тобто на суму нарахованих після смерті ОСОБА_2 відсотків за користування грошовими коштами, оскільки їх нарахування за періоди, коли боржник помер, є неправомірним.

Таким чином, сума, на яку як кредитор за договором б/н від 31.10.2014 може претендувати позивач, становить 10 180, 97 грн. дійсна сума боргу ОСОБА_2 станом на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , який водночас є днем відкриття спадщини.

Внаслідок смерті ОСОБА_2 правовідносини, що виникли між ним та банком, трансформуються у зобов`язальні правовідносини між кредитодавцем та спадкоємцями боржника.

У цьому контексті необхідно зазначити, що відповідно до ст. ст. 608, 1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням.

Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, оскільки вони не є такими, що нерозривно пов`язані із особою спадкодавця, а тому АТ КБ «ПриватБанк» має право вимагати повернення боргу померлого ОСОБА_2 його спадкоємцями.

Досліджуючи питання наявності / відсутності у відповідача ОСОБА_1 обов`язку повернути АТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти, взяті в кредит померлим ОСОБА_2 , суд бере до уваги висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 08.03.2023 у справі № 669/446/17, згідно із якими «при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені ч. 2 та 3 ст. 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі ч. 4 статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України».

Відповідно до статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, АТ «ПриватБанк» надіслало вимогу кредитора до Першої львівської державної нотаріальної контори 03.08.2022. У тексті цієї вимоги зазначено, що про смерть боржника ОСОБА_2 банку стало відомо «на теперішній час». Згадана обставина стороною відповідача не заперечується. Водночас у суду відсутні підстави сумніватися у правдивості наданої банком інформації про час, коли йому стало відомо про смерть боржника, оскільки у нього відсутній обов`язок з певною регулярністю перевіряти інформацію про цивільний стан своїх клієнтів, зокрема про їх смерть, в тому числі і у випадку, якщо вони де-факто не користуються своїми банківськими рахунками та не повертають одержані кредитні кошти протягом тривалого періоду часу.

В свою чергу, вимога до відповідача як спадкоємця була надіслана банком 01.09.2022.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.06.2018 у справі № 758/8549/15-ц зроблено висновок по застосуванню норм ст. 1281 ЦК України і зазначено, що «вказана норма не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса».

Позивач направив нотаріальній контору вимогу із проханням включити його претензії до спадкової маси ще 03.08.2022, після чого, 01.09.2022, вимога також ж змісту засобами поштового зв`язку була надіслана до відповідача ОСОБА_1 .

Таким чином, встановлений цивільним законодавством преклюзивний строк пред`явлення вимоги до спадкоємця ОСОБА_2 позивачем не пропущено.

Представником банку було вжито дії щодо встановлення кола спадкоємців, в результаті чого було встановлено, що ні заяви про прийняття спадщини за померлим ОСОБА_2 , ні заяви про відмову від її прийняття, не подавалися.

Разом з цим, матеріалами справи підтверджується, що на момент смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 разом із ним проживала його дружина відповідач ОСОБА_1 .

Із частини 3 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З огляду на те, що відповідач ОСОБА_1 постійно проживала із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини і не подала заяву про відмову від прийняття спадщини, вважається, що вона її прийняла.

Отже, на ОСОБА_1 покладений обов`язок задовольнити вимоги кредитора спадкодавця ОСОБА_2 , яким є АТ КБ «ПриватБанк».

Суд звертає увагу на те, що отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора. Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 607/98/17, від 15.07.2020 у справі № 645/1566/16-ц.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

У матеріалах справи відсутня інформація про розмір спадкової маси, що не є перешкодою для задоволення вимог кредитора у даному випадку.

Згідно із усталеною судовою практикою суду касаційної інстанції, повтореній зокрема у постанові Верховного Суду від 08.03.2023 у справі № 669/446/17, неправильною є відмова у задоволенні позову, пред`явленого до спадкоємців боржника, з тих підстав, що позивач не зазначив перелік спадкового майна, не надав доказів, які підтверджують, яке саме майно одержано спадкоємцями у спадщину та яка вартість цього майна. Натомість, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 , як спадкоємець майна ОСОБА_2 , повинна нести відповідальність за порушення спадкодавцем умов кредитного договору, згідно заяви № б/н від 31.10.2014 року в межах заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк», що існувала на день відкриття спадщини та становить 10 180, 97 грн.

Розмір заборгованості, як зазналося вище, встановлений за допомогою таких доказів як виписка із особового рахунку та розрахунок заборгованості, що були надані для підтвердження своїх вимог позивачем.

В цьому контексті суд зауважує, що у своїй постанові від 25.05.2021 у справі №554/4300/16-ц Верховний Суд дійшов висновку про те, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Відповідачем сума заборгованості за тілом кредиту не заперечувалась, контррозрахунку існуючої заборгованості до суду подано не було.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково та стягнути із відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 10 180, 97 грн.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

У відповідності до ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі часткового задоволення позову покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2684,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи.

Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі та 2602,18 грн., що пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст. ст. 526, 530, 608, 610, 612, 625, 626, 627, 639, 1048, 1054, 1219, 1268, 1281, 1282 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 71, 72, 76, 81, 89, 128, 133, 141, 258-259, 263-265, 351-356 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; ) 10 180,97 грн. заборгованості та 2602,18 грн. судового збору.

3.У задоволенні решти вимог відмовити.

4.Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

5.У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

6.Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

7.Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (Код ЄДРПОУ - 14360570, адреса місцезнаходження - 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д);

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса реєстрації - АДРЕСА_1 )

Повне судове рішення складено 14 червня 2023 року.

Головуючий Борачок М. В.