Справа № 482/405/23
Номер провадження 2/482/281/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

16 червня 2023 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Сергієнка С.А., за участю секретаря Шведової Я.О., розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Нова Одеса справу за позовом ОСОБА_1 до Сухоєланецької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

23.02.2023 року представник позивача звернувся до суду з позовом до Сухоєланецької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом.

У позовній заяві представник позивача посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка загальною площею 6.76 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Сухоєланецької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, яка належала ОСОБА_2 , на підставі державного акту про право власності на землю І-МК №010174.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв лише позивач, оскільки проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини та подав відповідну заяву про прийняття спадщини, інші спадкоємці за законом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від прийняття спадщини відмовились.

Звернувшись до Новоодеської державної нотаріальної контори Миколаївської області з наміром оформити свої спадкові права на належну частку спадкового майна, позивач дізнався, що не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки у нього відсутній оригінал державного акту про право приватної власності на землю

Позивач не має оригіналу державного акту оскільки він втрачений та у розпорядженні є лише копія, надана на запит відділом Держгеокадастру.

Посилаючись на вищевикладене, а саме що позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , до складу якої входить вищевказана земельна ділянка право власності на яку належало спадкодавцю і не припинилося внаслідок його смерті, однак оригінал правовстановлюючого документу було втрачено, представник позивача просив суд визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 право власності на зазначені земельні ділянки.

Позивач та його представник у підготовче судове засідання не з`явилися, але представник подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача Сухоєланецької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області у підготовче судове засідання не з`явився, але подала до суду заяву якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнав повністю та просив розглядати справу без його участі.

У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про розгляд справи у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Сухий Єланець Новоодеського району Миколаївської області помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 25.01.2007 року виданим Сухоєланецькою сільською радою Новоодеського району Миколаївської області

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме земельну ділянку на земельну ділянку, кадастровий номер :03:000:0407, загальною площею 6.76 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сухоєланецької сільської ради Миколаївського (колишнього Новоодеського) району Миколаївської області, яка належала ОСОБА_2 , на підставі державного акту про право власності на землю І-МК №010174

Як видно із дослідженої судом спадкової справи №244/07 розпочатої після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач ОСОБА_1 є сином покійного ОСОБА_2 і проживав з ним за однією адресою на час смерті останнього.

Згідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_1 про відмову від спадщини не заявляв, а навпаки подав заяву про прийнятят спадщини. Таким чином в силу ч.3 ст. 1268 ЦК України ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 .

Інші спадкоємці першої черги після смерті ОСОБА_2 , які проживали на час його смерті з ним за однією адресою подали нотаріусу заяви про відмову від належних їм часток спадщини.

Відомостей про існування осіб, що мали б право на обов`язкову частку у спадщині, судом не встановлено.

Позивач не може оформити право власності на спадкове майно, через те, що оригінал державного акту на землю відсутній, через його втрату.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу її відкриття.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 Цього Кодексу, на загальних підставах.

За правилами ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкування за заповітом чи за законом, в тому числі і обов`язкової частки є правом, а не обов`язком спадкоємця.

У зв`язку з чим, такі особи мають реалізувати своє право шляхом здійснення визначених законом дій щодо прийняття спадщини, та, відповідно, або можуть відмовитися від реалізації нього, в тому числі не вчиненням дій, направлених на прийняття спадщини у визначеному законом порядку. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї

За роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на нерухоме майно в тому числі: у випадку наявності заповіту - до осіб, що визначені у заповіті, а за його відсутності - до спадкоємців за законом у порядку черговості. За відсутності умов для одержання свідоцтва про право на спадщину, або у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину спадкоємець має право пред`явити вимоги про визнання права на спадщину у судовому порядку за правилами позовного провадження.

В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Потреба у застосуванні такого способу виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджено відповідними доказами, не визнається іншими особами або ними оспорюється (пункт 37 Постанови № 5 Пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»).

Отже, у разі втрати, пошкодження або відсутності правовстановлюючого документу на ім`я спадкодавця, та неможливістю у зв`язку з цим отримати свідоцтва про право на спадщину за законом, права спадкоємців можуть бути захищені в судовому порядку у спосіб, визначений ст. 392 ЦК України.

Згідно з п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України ,,Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до цього Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі оригіналів правовстановлюючих документів.

Відсутність у позивача оригіналів правовстановлюючих документів на майно, що входить до складу спадщини, та неможливість їх відновлення, призвели до порушення прав ОСОБА_1 щодо оформлення спадщини.

Згідно положень ч.4 ст. 200 та ч.4 ст.206 ЦПК України суд у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як встановлено судом визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб..

Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 за законом, який прийняв спадщину то його позовні вимоги про визнання права власності на вищевказану земельну ділянку підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 7, 10, 89, 158, 258, 259, 263-265 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Сухоєланецької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Сухий Єланець Новоодеського району Миколаївської області, право власності наземельну ділянку, кадастровий номер :03:000:0407, загальною площею 6.76 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сухоєланецької сільської ради Миколаївського (колишнього Новоодеського) району Миколаївської області, яка належала ОСОБА_2 , на підставі державного акту про право власності на землю І-МК №010174 виданого Сухоєланецькою сільською радою Новоодеського району Миколаївської області 07.03.2001 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: С.А.Сергієнко