Справа № 1306/368/2012 Головуючий у 1 інстанції: Гайдук А.М.
Провадження № 22-ц/811/1189/23 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

секретарка: Псярук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Львівської міської ради на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в складі судді Гайдука А.М. від 20 січня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договірних зобов`язань та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов`язання усунення перешкод в користуванні мийкою та визнання права власності, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 січня 2012 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за якою:

1. Первісний відповідач ОСОБА_2 оплатив, а первісний позивач ОСОБА_1 надав послуги та дійшли згоди в майбутньому не пред`являти претензій один до одного щодо виконання умов договору купівлі-продажу від 05 лютого 2011 року.

2. Визнати за ОСОБА_2 право власності на мийку автомобілів по АДРЕСА_1 , загальною площею 111,4 кв. м.

3. Відповідач ОСОБА_1 зобов`язується не чинити перешкоди ОСОБА_2 в користуванні мийкою автомобілів по АДРЕСА_1 , загальною площею 111,4 кв. м.

4. До укладення цієї мирової угоди сторони ознайомлені із наслідками укладеної мирової угоди.

5. Дана мирова угода підлягає визнанню Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області.

6. Дана мирова угода укладена сторонами у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному для кожної із сторін та один - для передачі Дрогобицькому міськрайонному суді Львівської області. Провадження у справі закрито у зв`язку із визнанням мирової угоди.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договірних зобов`язань та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов`язання усунення перешкод в користуванні мийкою та визнання права власності закрито.

Вказану ухвалу оскаржила Львівська міська рада.

В апеляційній скарзі просять скасувати ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 січня 2012 року та направити справу для продовження розгляду в суд першої інстанції.

Зазначають, що ОСОБА_2 незаконно здійснив самочинне будівництво автомийки загальною площею 111,4 кв.м. на АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - . Проте, як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, за її умовами судом визнано за відповідачем ОСОБА_2 право власності на об`єкт нерухомості, а саме: мийку автомобілів загальною площею 111,4 кв.м., яка знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , як об`єкт, який до того ніби-то належав на праві власності ОСОБА_2 . В той же час, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, первинне право власності на об`єкт нерухомого майна - автомийку загальною площею 111,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 було зареєстроване на підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду від 20.01.2012 року про затвердження мирової угоди за ОСОБА_2 РНОКПП: НОМЕР_1 . Технічний паспорт виготовлений вже після винесення оскаржуваної ухвали, а саме, 21.02.2012 року. Спірний об`єкт нерухомості на АДРЕСА_1 є об`єктом самочинного будівництва, який збудовано на земельній ділянці, яка належить до комунальної власності територіальної громади міста Львова і розпорядником якої є Львівська міська рада. Таким чином, вважають, що умови мирової угоди суперечать закону, а також порушують права та інтереси апелянта Львівської міської ради, як власника земельної ділянки, на якій збудовано об`єкт самочинного будівництва. Однак остання до участі в справі не залучалася, а відтак суд не вправі був визнавати умови такої мирової угоди. Крім цього, згаданий об`єкт нерухомості знаходиться у місті Львові, тобто за межами Дрогобицького району Львівської області, а відтак на нього поширюється правила виключної підсудності (стаття 114 ЦПК в редакції 2004 року) і Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області не вправі був ухвалювати судове рішення про визнання права власності на об`єкт нерухомості, який знаходиться у місті Львові.

В судове засідання учасники справи (їх представники) не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності (відсутності їх представників), зважаючи на те, що учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

11.12.2023 року до суду надійшла заява від представниці Львівської міської ради Коржевич У. про відмову від апеляційної скарги, однак колегія суддів відмовила у задоволенні такої заява, зважаючи на те, що ОСОБА_3 не наділена правом на відмову від апеляційної скарги.

Так, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_4 наділена повноваженнями вчиняти дії від імені Львівської міської ради в судах України в порядку самопредставництва без окремого доручення з усіма правами, наданими законом учасникам справи, крім права відмови від позову, права відмови від апеляційної скарги, права відмови від касаційної скарги, права укладення мирової угоди.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 175, 205 ЦПК України та затверджуючи мирову угоду та закриваючи провадження у справі, виходив з того, що мирова угода, укладена сторонами, не суперечать закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вчинена в інтересах обох сторін, а тому підлягає до задоволення.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду обставинам, що мають значення та вимогам закону не відповідають, обставини, які суд вважав встановленими, не доведені.

В провадженні Дрогобицького міськрайонного суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договірних зобов`язань та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов`язання усунення перешкод в користуванні мийкою та визнання права власності.

У судовому засіданні сторони зробили спільну заяву та надали суду укладену та підписану мирову угоду з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок.

Судом визнана мирова угода, подана сторонами. При цьому, як вбачається із змісту оскаржуваної ухвали, суд, визнаючи таку мирову угоду, вважав, що мирова угода, укладена сторонами, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вчинена в інтересах обох сторін.

Колегія суддів вважає висновки суду такими, що зроблені без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи, а ухвалу такою, що суперечить вимогам закону та підлягає скасуванню.

Згідно ст. 175 ЦПК України (в редакції чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали), мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов`язків сторін та предмета позову. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Якщо мирову угоду або повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця заява приєднується до справи. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд. Суд не визнає мирової угоди у справі, в якій одну із сторін представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Як вбачається із мирової угоди, що укладена між сторонами та визнана судом, така стосується прав та обов`язків не лише сторін у даній справі, тому така не могла бути визнана судом.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, первинне право власності на об?єкт нерухомого майна автомийку автомобілів загальною площею 111,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 було зареєстроване на підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду від 20.01.2012 року про затвердження мирової угоди за ОСОБА_2 .

В подальшому даний об?єкт нерухомого майна авто мийку автомобілів було неодноразово відчужено.

Кінцевим власником на момент подачі апеляційної скарги є ОСОБА_5 .

Згідно довідки від 02.09.2020 N? 31-13-0.37-4989/169-20, виданої Відділом у м. Львові Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, земельна ділянка на АДРЕСА_1 (згідно представленого плану земельної ділянки) відноситься до земель м.Львова, які не надані у власність або користування (згідно списку землекористувачів та землевласників Залізничного району м. Львова, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 06.02.98 р. за №51 «Про інвентаризацію земель м. Львова»).

Згідно листа Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування ЛМР від 20.10.2020 за N?4-2401-8589, містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва на будівництво автомийки автомобілів на АДРЕСА_2 не надавались.

Відповідно до листа Залізничної районної адміністрації від 19.10.2020 за №4-32-3205, районною адміністрацією не присвоювалась поштова адреса об?єкту нерухомого майна на АДРЕСА_2 .

Відповідно до договору купівлі продажу автомийки автомобілів від 19.07.2013 посвідченого приватним нотаріусом Юрчакевич Н.М. зареєстрованого в реєстрі за № 1056, автомийка розташована на земельній ділянці з кадастровим номером :05:022:0005.

Згідно листа управління земельних ресурсів від 02.11.2020 за №42403-9029, інформація про прийняття ухвали Львівської міської ради щодо передачі юридичним чи фізичним особам у власність чи користування (оренду) земельної ділянки за кадастровим мером :05:022 0005 на АДРЕСА_1 відсутня.

Підставами для подання даної апеляційної скарги є те, що Львівська міська рада, яка згідно Земельного кодексу України представляє інтереси територіальної громади м. Львова як власника даної земельної ділянки, не була залучена до цієї справи, що однозначно вплинуло на її права та інтереси, оскільки на зазначеній ділянці було здійснено самочинне будівництво, а оскаржувана ухвала прийнята Дрогобицьким міськрайонним судом з порушенням правил виключної підсудності, адже спірна будівля знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яка відноситься до Залізничного району м. Львова.

Тому, ухвала у даній справі про затвердження мирової угоди фактично прямо впливає на права, інтереси та обов`язки Львівської міської ради та територіальної громади міста Львова та порушує їх, зважаючи на те, що мировою угодою визнано право власності відповідача ОСОБА_6 на мийку автомобілів за адресою АДРЕСА_1 , яка розташована на земельній ділянці територіальної громади м. Львова та не передавалась у власність чи у користування юридичним чи фізичним особам.

Тобто мировою угодою та оскаржуваною ухвалою вирішено питання про права та обов`язки Львівської міської ради з порушенням таких прав, інтересів та створенням обов`язків.

Вказаного суд першої інстанції не врахував хоч фактично, зважаючи на те, що умови мирової угоди порушують права та охоронювані законом інтереси іншої особи повинен був відмовити у її затвердженні.

Вказаним доводи апеляційної скарги слід визнати підставними та саму скаргу задовольнити. Оскаржувану ж ухвалу, як таку, що постановлена передчасно, без з`ясування обставин, що мають значення та без дотримання вимог закону слід скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.6, 379 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

в задоволенні заяви представниці Львівської міської ради Коржевич У.Ф. про відмову від апеляційної скарги відмовити.

Апеляційну скаргу Львівської міської ради задовольнити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 січня 2012 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договірних зобов`язань та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов`язання усунення перешкод в користуванні мийкою та визнання права власностінаправити до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської областідля продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст складено 12 грудня 2023 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра