ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9713/23
провадження № 4-с/753/111/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2023 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Гусак О.С.

при секретарі Уляницькій М.В.,

з участі: представника ОСОБА_1 - адвоката Соболівського А.М.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії та рішення державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо розрахунку заборгованості зі сплати аліментів,

в с т а н о в и в:

у червні 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_2 на дії та рішення державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо розрахунку заборгованості зі сплати аліментів.

Ухвалою від 14 червня 2023 року відкрито провадження за скаргою та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні 5 липня 2023 року. Одночасно витребувано у Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) матеріали виконавчого провадження № 61564159.

5 липня 2023 року в судове засідання з`явилась ОСОБА_2 . Інші учасники, повідомлені належним чином, до суду не з`явились. Від представника стягувача - адвоката Соболівського А.М. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Судове засідання відкладено на 31 серпня 2023 року.

31 серпня 2023 року в судове засідання з`явився представник стягувача - адвокат Соболівський А.М. Інші учасники, які повідомлялись у встановленому законом порядку про розгляд справи, до суду не з`явились. Судове засідання відкладено на 28 вересня 2023 року в зв`язку з першою неявкою скаржника.

28 вересня 2023 року в судовому засіданні представник стягувача - адвокат Соболівський А.М. проти задоволення вимог скарги заперечував, вважав її необґрунтованою. Скаржник та державний виконавець до суду не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Наступною датою судового засідання визначено 19 жовтня 2023 року.

19 жовтня 2023 року справу знято з розгляду в зв`язку з перебуванням судді в іншому провадженні з розгляду кримінальної справи. Розгляд справи призначено на 7 листопада 2023 року.

7 листопада 2023 року в судове засідання з`явився представник стягувача - адвокат Соболівський А.М., просив залишити скаргу без розгляду. Інші учасники в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, від державного виконавця надійшло клопотання про розгляд скарги за її відсутності.

Згідно ч. 4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частина 3 ст. 223 ЦПК України, передбачає підстави розгляду справи у відсутності позивача та представника позивач в разі належного його повідомлення.

Скаржник належним чином був повідомлений про розгляд справи, однак в судові засідання призначені на 31 серпня, 19 жовтня та 7 листопада 2023 року не з`явився, причини неявки не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.

Згідно ч. 5 ст. 223, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду.

В даному випадку, суд позбавлений можливості розгляду даної цивільної справи і по суті позовних вимог, оскільки, вирішення справи потребує з`ясування обставин справи та надання скаржником особистих пояснень, з метою прийняття законного і обґрунтованого рішення (ст. 263 ЦПК України).

Положеннями ст. 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

За загальними положеннями ЦПК України, обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Доказів наявності поважних причин неявки до суду скаржника не надано.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові №310/12817/13 від 22 травня 2019 року, процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача (постанова Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 359/7882/19).

Ініціювавши судовий розгляд справи, скаржник насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення. На цьому акцентувала увагу Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 січня 2023 року по справі № 9901/278/21.

Згідно ст. 43 ч. 2 п. 2 ЦПК України позивач, як учасник справи, зобов`язаний сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Відповідно до ст. 44 ч. 1 ЦПК України позивач, як учасник судового процесу, повинен добросовісно користуватись процесуальними правами та не зловживати ними.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Скаржник має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ст. 12 ч. 4 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на те, що скаржник, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи та його неявка перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку, що вищевказана скарга підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Залишення позову без розгляду не позбавляє скаржника права повторного звернення до суду для захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів в установленому законом порядку. А відтак, скаржник не позбавлений доступу до правосуддя та має право повторно звернутись до суду в установленому законом порядку з такою ж самою скаргою.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає необхідним залишити дану позовну заяву без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 12, 13, 18, 43, 64, 128, 131, 223, 257, 258-261, 353, 355 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

скаргу ОСОБА_2 на дії та рішення державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо розрахунку заборгованості зі сплати аліментів,залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Гусак О.С.