Справа № 172/2218/23
Провадження № 6/172/92/23
У Х В А Л А

про передачу справи за підсудністю

13.12.2023 року суддя Васильківського районного суду Дніпропетровської області Битяк І.Г., ознайомившись із заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: первісний стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник ОСОБА_1 , приватний виконавець Лиманський Владислав Юрійович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшла вищевказана заява, в якій заявник просить суд замінити вибулого стягувача у виконавчому провадженні відкритому на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до ч. 2 ст. 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

З матеріалів заяви вбачається, що боржник ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання на тимчасово окупованій території України (м. Попасна, Сєвєродонецький район, Луганська область).

Розпорядженням голови Верховного суду від 06.03.2022 № 1/0/9-22 територіальна підсудність судових справ Попаснянського районного суду Луганської області змінена на Васильківський районний суд Дніпропетровської області, тому заявник звернувся із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженнісаме до цього суду.

За інформацією Мінсоцполітики, наданою на ухвалу суду від 29.11.2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є внутрішньо переміщеною особою з 02.05.2022 року і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню.

У постанові від 29 липня 2019 року у справі №409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно зі ст. 5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст. 1 цього Закону.

Крім того, у своєму роз`ясненні від 02.09.2022 року Верховний Суд зазначив, що якщо особа-переселенець зареєструвалася на новому місці як ВПО, то маючи відповідну довідку про взяття на облік, переселенець може звертатись з позовом до суду у місці свого тимчасового перебування. Але якщо такої довідки у переселенця немає, тобто особа з тих чи інших причин не зареєструвалася як ВПО, але все ж хоче подати позов у суд, то, на жаль, у такому випадку позов у найближчий суд особа подати не зможе. В такому випадку переселенці повинні подавати позови в ті суди, яким була визначена територіальна підсудність судів, які залишаються в зоні бойових дій чи в окупації. Виняток встановлення факту смерті. Такі позови, як зазначили у ВС, подаються у будь-який місцевий суд загальної юрисдикції на території України.

Таким чином, позови до відповідачів, а також заяви, де боржниками зазначені фізичні особи, які зареєструвалися як внутрішньо переміщені особи, слід також подавати до суду за місцем тимчасового перебування такої особи.

За таких обставин приходжу до висновку, що цивільна справа не підсудна Васильківському районному суду Дніпропетровської області і її необхідно передати за підсудністю до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Положеннями статті 31 ЦПК України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Окрім цього, суд зважає на те, що вирішення справи з порушенням правил підсудності може мати наслідком скасування судового рішення, оскільки справу буде розглянуто неповноважним складом суду.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 32, 162, 165, 260, 353-354 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В

Цивільну справу № 172/2218/23 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: первісний стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник ОСОБА_1 , приватний виконавець Лиманський Владислав Юрійович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником передати на розгляд за підсудністю до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області (місцезнаходження: вул. Дніпровська, 135, м. Павлоград, Дніпропетровська область, 51400).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.Г. Битяк