Справа № 242/1449/23
Провадження № 2/242/627/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2023 року м. Селидове

Суддя Селидівського міського суду Донецької області Черкова В.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Верченко Ольга Олександрівна, до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Курахівської міської ради, про відібрання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Верченко О. О., звернувся до Селидівського міського суду Донецької області із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Курахівської міської ради, про відібрання дитини.

Згідно до протоколу повторного авторозподілу справ між суддями від 14.12.2023 року справа була передана судді Селидівського міського суду Донецької області Черкову В.Г., згідно до розпорядження від 13.12.2023 року № 29.

Вважаю, що справа не може бути прийнята до розгляду Селидівському міському суду Донецької області, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 23 ЦПК України передбачено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Як вбачається з позовної заяви відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 6, 8 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Cуддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

У відповідності до листа Головного управління Державної міграційної служби України у Донецькій області №1401.2.3-4928/1401.2.10-23 від 26.09.2023 року за наявними обліками РТГ ІП «Реєстрація місця проживання» ЄІАС УМП ДМС України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться зареєстрованою за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно до листа Курахівської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області від 26.09.2023 року №05-05/2960/МВА було повідомлено, що в Курахівській міській військовій адміністрації відсутні відомості щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території Курахівської міської територіальної громади, в тому числі за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 року «Про облік внутрішньо переміщених осіб» Мінсоцполітики є держателем Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Згідно до листа Міністерства соціальної політики України №15014/0/2-23/3 від 09.10.2023 року повідомлено, що станом на 05 жовтня 2023 року в ЄІБД ВПО міститься така інформація про запитувану особу: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце народження: м. Селидове, м. Гірник, Донецька область, дата: 30.10.2003, адреса фактичного проживання: АДРЕСА_3 з 20.12.2022, відомості про смерть внутрішньо переміщеної особи або визнання їх безвісті відсутніми відсутні.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» центральний орган виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сферах зайнятості населення та трудової міграції, трудових відносин, соціального захисту, соціального обслуговування населення, волонтерської діяльності, з питань сім`ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, а також захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну відповідає за забезпечення формування та ведення Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Згідно з п.1 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509 (зі змінами), цей Порядок регулює механізм видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно з п.1 цього Порядку, заява про взяття на облік повинна містити таку інформацію про заявника, зокрема, прізвище, ім`я та по батькові; громадянство; дата та місце народження; стать; відомості про малолітніх, неповнолітніх внутрішньо переміщених осіб, які прибули разом з ним (у разі необхідності); відомості про законних представників, які супроводжують малолітню дитину, недієздатних осіб або осіб, дієздатність яких обмежена, та осіб, зазначених в абзаці дев`ятому пункту 2 цього Порядку; відомості про зареєстроване та фактичне місце проживання; адреса, за якою з особою може здійснюватися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції, та контактний номер телефону; обставини, що спричинили внутрішнє переміщення; відомості про житлові, соціальні, медичні, освітні та інші потреби; відомості про наявність інвалідності та потребу в технічних та інших засобах реабілітації; відомості про місце навчання/виховання дитини (найменування закладу); відомості про працевлаштування, освіту, спеціалізацію за професійною освітою, посаду, професію.

Згідно з п. 5 Порядку, з метою обліку внутрішньо переміщених осіб уповноважений орган веде Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб, держателем якої є Мінсоцполітики.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що даний позов подано до Селидівського міського суду Донецької області з порушенням правил територіальної юрисдикції, встановлених ст.27 ЦПК України.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ такий суд має бути утворений безпосередньо на підставі закону, діяти в законному складі в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції.

В своєму рішенні від 20.07.2006 року «Сокуренко і Стригун проти України», Європейський Суд з прав людини зазначив, що фраза «встановлений законом» стосується не лише правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Верченко О. О., до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Курахівської міської ради, про відібрання дитини підсудна Дніпровському районному суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне цивільну справу № 242/1449/23 за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Верченко Ольга Олександрівна, до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Курахівської міської ради, про відібрання дитини передати на розгляд до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, який розташований за адресою: 51918, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Тритузна, буд. 166.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 27, 31, 258-261, 353-354 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Верченко Ольга Олександрівна, до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Курахівської міської ради, про відібрання дитини передати на розгляд до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за територіальною юрисдикцією (підсудністю).

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Передачу справи на розгляд іншого суду здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя В. Г. Черков