Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Придачук О.А.

за участю секретаря судового засідання - Мішка М.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Попп Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю без шлюбу та визнання права власності

ВСТАНОВИВ

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом у якому зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вони біля 20 років проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Останні шість років вони жили у власній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Вони разом вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали спільні права та обов`язки, спільно виховували її сина. Свої відносини вони юридично не оформляли маючи власний негативний досвід подружніх стосунків та, відповідно не вбачаючи у здійсненні реєстраційних процедур відділом ДРАЦС доцільності та необхідності. Попри це у будь-якому іншому зареєстрованому шлюбі ні вона, ні ОСОБА_4 не перебували. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина. За її заявою поданою приватному нотаріусу Деяк С.В., 01.12.2020 року було заведено спадкову справу № 21/2020. Наявність заповіту ОСОБА_4 проведеною нотаріусом перевіркою не встановлено. Відтак, в силу вимог ст. 1223 ЦК України у його чинній редакції, спадкування його майна здійснюється за законом. Приймаючи її заяву, нотаріусом їй було роз`яснено, за яких обставин спадщина може бути оформлена на її ім`я. Як і те, що інші спадкоємці за законом впродовж шести місяців мають можливість заявити свої права на спадщину. Після закінчення шестимісячного строку їй було видано нотаріусом довідку від 20.05.2021 року № 14/02-14, зі змісту якої вбачається, що вона є єдиною особою, яка у передбачений ЦК України строк прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 . Між тим, для отримання свідоцтва про право на спадщину факт її проживання однією сім`єю зі спадкодавцем повинно бути підтверджено рішенням суду, яке набрало законної сили, що змусило її звернутися до суду з цією заявою.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що за приписами положень ст. 1264 ЦК України, вона, як особа, що проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, є спадкоємцем четвертої черги. Інші спадкоємці, що у черзі перед нею (рідні сестра та брат померлого ОСОБА_4 відповідачі у справі) впродовж піврічного строку з дати смерті ОСОБА_4 , що встановлений законом для заявлення спадкоємцями своїх прав, скористатися своїм правом на отримання спадщини шляхом подання відповідної заяви не виявили.

У позовній заяві позивач також зазначила, що впродовж тривалого часу вона та нині покійний спадкодавець ОСОБА_4 проживали однією сім`єю та вели спільне господарство. 10 років вони проживали у батьківському будинку у АДРЕСА_2 . В цей самий час та проживала і сім`я відповідачки ОСОБА_3 (сестри чоловіка). В той період вони з ОСОБА_5 часто разом виїздили за кордон у пошуках заробітку. Вони планували якомога скоріше відселитися, тому бралися за будь-яку роботу, відкладали кошти. Після того, як вони за власні, разом зароблені гроші придбали квартиру у АДРЕСА_1 , вони переїхали у місто і останні шість років разом із ОСОБА_4 проживали у цій квартирі, де зареєстровано місце її проживання. При придбанні квартири оформили її на ім`я чоловіка, але кошти, втрачені на купівлю були спільно заробленими. Вони вважали їх їхньою спільною власністю. Тому з урахуванням відсутності договору між ними щодо визначення часток, вважає, що їй належить у цій квартирі частка у розмірі її частини. Щодо іншої половини квартири, то вона як фактична дружина спадкодавця та єдина із спадкоємців, яка у встановлений законом спосіб заявила про свої права є спадкоємцем 4 черги та має право на оформлення цієї спадщини. Щодо іншої половини квартири, то вона як фактична дружина спадкодавця та єдина із спадкоємців, яка у встановлений законом спосіб заявила про свої права, є спадкоємцем 4 черги та має право на оформлення цієї спадщини. Для чого необхідним є встановити факт їхнього спільного проживання з ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу більше 5 років.

Зазначає, що вказаний факт, крім її тверджень, підтверджується довідкою ОСББ з місця її проживання, письмовими поясненнями ОСОБА_6 , а також показами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , явку яких вона забезпечить у судове засідання. Вказує, що від встановлення факту її проживання зі спадкодавцем ОСОБА_4 однією сім`єю без шлюбу більше п`яти років до часу відкриття спадщини залежить її право на майно, з урахуванням того факту, що інші спадкоємці, які в черзі до неї, своїх прав на цю спадщину у встановлені законом строки та порядку не заявили. Більше того, вони на неї не претендують і спору стосовно спадщини між ними немає.

А тому просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт її сспільного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю без шлюбу впродовж 20 років до дня його смерті та визнати за нею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в цілому на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 65,9 кв.м., житловою площею 40,5 кв.м. (три кімнати), реєстраційний номер нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.

У судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що почала проживати з ОСОБА_4 у 1999 році. Її сину ще не було і двох років. Новий 2000 рік вони вже святкували у АДРЕСА_2 , де проживала мати ОСОБА_4 . У ОСОБА_9 вони з ОСОБА_4 проживали до 2013 року. Були з ОСОБА_4 на заробітках у м. Санкт-Петербург: ОСОБА_4 з 2006 по 2013 рік, а вона з 2007 року по 2013 рік. Приїхали вони з ОСОБА_4 додому 06.12.2013 року, ще в c. Сторожницю, і на зароблені на заробітках у росії гроші купили квартиру в АДРЕСА_1 , у якій поселилися з 27.12.2013 року, і проживали там до смерті ОСОБА_4 . Вона продовжує проживати там і на теперішній час. ОСОБА_4 ще періодично їздив на заробітки у Польщу, Чехію, але кожні три місяці повертався додому на два тижні. ОСОБА_4 мав проблеми з алкоголем, періодично зловживав алкогольними напоями.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити позов з наведених у такому підстав.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі, відзив на позовну заяву не надали.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що померлий ОСОБА_4 є племінником її чоловіка. ОСОБА_1 знає добре. Вона проживала з ОСОБА_4 зійшлися коли її сину було два роки. Більше ніж 5 років вони проживали у ОСОБА_9 з матір`ю ОСОБА_10 . Після смерті матері близько 8 років ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували на заробітках у м. Санкт Петербург. Потім повернулися, ще трохи пожили у Сторожниці, а потім купили квартиру на АДРЕСА_4 . При зустрічі ОСОБА_4 говорив їй, що вони з ОСОБА_11 повернулися і заробили на квартиру, яку купили. Вона була у них в гостях. ОСОБА_11 з ОСОБА_10 прожили у цій квартирі ще приблизно до 3 роки, до його смерті.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_8 показала, що знає ОСОБА_1 з 1990 року. Вони познайомились на проводах ОСОБА_4 в армію. Вона була сусідкою ОСОБА_4 , а ОСОБА_11 проводжала його як свого хлопця, але не дочекалася його, вийшла заміж за другого з яким згодом розійшлася, і знову зійшлася з ОСОБА_4 . Її будинок і будинок ОСОБА_4 стоять поряд. Вони з ОСОБА_4 дружили сім`ями. Окрім того, мати ОСОБА_10 була її хресною, а її мати була хресною ОСОБА_10 . Приблизно 15 років вони були сусідами. ОСОБА_11 та ОСОБА_10 завжди проживали разом, їздили на заробітки, а потім купили квартиру у районі вул. Легоцького. Вона була у них у гостях, і надалі вони підтримували дружні відносини. Потім ОСОБА_10 помер. Похорони відбувалися у ОСОБА_9 , їх організовувала позивачка. Після смерті ОСОБА_10 вона підтримує відносини з ОСОБА_1 . Про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не були одружені вона навіть не знала.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що з ОСОБА_4 вони проживали по сусідству. Вона пам`ятає його з дитинства. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали у ОСОБА_9 , у батьків ОСОБА_10 , до смерті матері. Потім поїхали на заробітки, де перебували приблизно 6-7 років, а по поверненню купили квартиру в м. Ужгороді, у Новому районі. Вона була у них в гостях. Вони проживали сім`єю, як чоловік і дружина.

Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, припинення або зміна цивільних прав, якщо законом не передбачено іншого шляху їх встановлення.

В ході розгляду справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 18.11.2020 року виконавчим комітетом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області.

Також встановлено, що ОСОБА_4 на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_3 , яка була придбана ним згідно договору купівлі-продажу квартири від 27.12.2013 року посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Борисовою О.С. за реєстровим № 1138.

Зазначене підтверджується копією вищевказаного договору купівлі-продажу, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 15589720 від 27.12.2013 року, а також інформаційною довідкою № 270733562 від 16.08.2021 року.

Відповідно до статтей 1216, 1217 ЦК України спадкування є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживала з померлим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю з 1999 року до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказаний факт підтверджується поясненнями позивачки, показами свідків, ОСОБА_8 ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , а також не заперечується відповідачами у справі.

Відповідно до частини третьої статті 1268 та частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з довідкою ОСББ «Достоєвського, 20» на момент смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у квартирі АДРЕСА_3 разом з ним постійно проживали та були зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (син позивачки).

З довідки приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Деяк С.В. від 20.05.2021 року № 14/02-14 убачається, що вищевказаним нотаріусом 01.12.2020 року заведено спадкову справу № 21/2020 за померлим ОСОБА_4 .

Згідно документів, які знаходяться у спадковій справі № 21/2020 спадкоємцем померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до вимог ч. 1 статті 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту, відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

На підставі вищенаведеного, враховуючи, що в судовому засіданні належними та допустимими доказами підтверджено факт того, що ОСОБА_1 проживала зі спадкодавцем ОСОБА_4 однією сім`єю з 2000 року і до дня його смерті, тобто більше 20 років, протягом яких у них були взаємні права і обов`язки, що підтверджується належними та допустимими доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 328, 331, 392, 1216, 1218, 1225 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу починаючи з початку 2000 року і до 11 листопада 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , в порядку спадкування за законом право власності на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 65,9 кв.м., житловою площею 40,5 кв.м., реєстраційний номер нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.А. Придачук