У Х В А Л А

іменем України

14.06.2023 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Омеко М.В., за участю секретаря Мартинової Н.В.. представника позивача адвоката - Луньова С.М., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Папуги О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у с-щі Томаківка заяву представника позивача адвоката Луньова Сергія Миколайовича про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Луньов Сергій Миколайович, до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Корнієнко Юрій Валентинович, про визнання договору позики неукладеним та визнання недійсним зобов`язання повернути грошові кошти (позику),-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Томаківського районного суду Дніпропетровської області перебуває вищевказана цивільна справа.

Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12.05.2023 року було прийнято справу до розгляду та відкрито провадження, вирішено справу розглядати в порядку загального позовного провадження.

Під час підготовчого судового засідання 14.06.2023 року представник позивача заявив клопотання про витребування доказів по справі,а саме витребування у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області області та Головного управління ДПС у дніпропетровській області, які були залишені без задоволення судом .

14.06.2023 року до Томаківського районного суду Дніпропетровської області від представника позивача-адвоката Луньова С.М. надійшла заява про відвід судді Омеко М.В. від розгляду судової справи № 182/1802/22.

В обґрунтування заяви представник позивача вказує на те, що в нього виникають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Омеко М.В. через те, що суддею було відмовлено в задоволені клопотання про витребування доказів, тим самим суддя протиправно обмежив процесуальні права ОСОБА_1 та його представника.

Тому представник позивача та позивач вважають, що існують підстави для відводу судді .

В судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали подану заяву про відвід судді та просили її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти заяви про відвід судді, вважає її необґрунтованою та безпідставною.

Третя особа, приватний нотаріус Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Корнієнко Ю.В. будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання до суду не зявився.

Дослідивши заяву про відвід судді, матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1, 3, 11 ст. 40 ЦПК України,питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Оскільки заява про відвід надійшла до суду в день судового засідання, тому питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Відповідно до заяви представника позивача про відвід судді та його думки в судовому засіданні, сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Омеко М.В. виникли лише після відмови в задоволенні клопотання про витребування доказів по справі.

Натомість суд, вказує на те, що відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Тому суд вважає, що твердження, якими представник позивача мотивує заяву про відвід судді не свідчать про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Заявником не наведено жодних доводів на підтвердження неупередженості та об`єктивності судді крім того, що він не згоден з рішенням судді .

Крім цього, суд зауважує ще на тому, що відповідно до позиції Верховного Суду головна мета відводу гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Частиною 1статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 ЦПК України. Верховний Суд підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу. Наведені представником позивача аргументи свідчать саме про незгоду особи з рішеннями, що у значенні вказаних вище імперативних приписів частини 4 статті 36 ЦПК України не може бути визнано обґрунтованою підставою для відводу. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заявлений відвід є необґрунтованим та безпідставний, а тому у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст.14,36,39,40,258-261 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача-адвоката Луньова Сергія Миколайовича про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Луньов Сергій Миколайович, до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Корнієнко Юрій Валентинович, про визнання договору позики неукладеним та визнання недійсним зобов`язання повернути грошові кошти (позику) відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 15.06.2023 року

Суддя: М.В. Омеко