Ухвала

12 червня 2023 року

м. Київ

справа № 757/40421/21

провадження № 61-7120ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Печерського районного суду міста Києва

від 24 травня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду

від 29 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»

про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом

до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»

(далі - АТ КБ «ПриватБанк»), в якому просив стягнути з відповідача

на свою користь заборгованість за договором банківського вкладу

від 30 липня 2023 року в сумі 36 796,39 доларів США та заборгованість за картковим рахунком моряка - 25 750,18 доларів США.

Печерський районний суд міста Києва своїм рішенням від 24 травня

2022 року позов ОСОБА_1 задовольнив частково.

Стягнув з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 кошти за договором банківського вкладу від 30 липня 2013 року в сумі 20 139,73 доларів США, проценти за період 07 травня 2014 року до 15 липня 2021 року - 11 402,58 доларів США, три відсотки річних - 518,11 доларів США; за картковим рахунком моряка сумі 21 180,43 долари США та 544,88 долари США без врахування податків і зборів.

Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Київський апеляційний суд своєю постановою від 29 березня 2023 року рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 травня 2022 року залишив без змін.

У травні 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 травня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду

від 29 березня 2023 року.

Верховний Суд своєю ухвалою від 22 травня 2023 року касаційну скаргу залишив без руху та надав строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Запропонував заявнику подати обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження. Попередив про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.

У травні 2023 року до Верховного Суду від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла заява про усунення недоліків, до якої доданий додана обґрунтована заява про поновлення строку на касаційне оскарження.

Заява мотивована тим, що повний текст постанови Київського апеляційного суду від 29 березня 2023 року засобами поштового зв`язку у паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення заявнику не був надісланий.

Заявник також зазначав, що касаційна скарга була подана у передбачений законом строк засобами поштового зв`язку кур`єрською службою ТЕКС, що підтверджується накладною від 27 квітня 2023 року № U77.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З огляду на інформацію з Єдиного державного реєстру судових рішень, повний текст постанови Київського апеляційного суду від 29 березня

2023 року складений 30 березня 2023 року. Останній день подання касаційної скарги (з урахуванням вихідних) - 01 травня 2023 року. Касаційна скарга подана 27 квітня 2023 року.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень та додані до касаційної скарги матеріали, суд вважає, що відсутня необхідність для поновлення заявнику строку на касаційне оскарження, оскільки він не пропущений.

Отже, недоліки касаційної скарги, визначені ухвалою Верховного Суду

від 22 травня 2023 року, усунуті.

Касаційна скарга подана в передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Підстави для відмови у відкритті касаційного провадження або повернення касаційної скарги відсутні.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У касаційній скарзі як на підставу касаційного оскарження судового рішення заявник посилається на пункт 1 частини другої

статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку).

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

До касаційної скарги додано клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Клопотання мотивоване тим, що умовах фінансової кризи та нестабільності банківської системи в Україні, оскаржувані судові рішення, з урахуванням суми позову, можуть спричинити прямі необґрунтовані збитки

AT КБ «ПриватБанк».

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Вирішуючи клопотання про зупинення виконання судових рішень, суд виходить з того, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 18 ЦПК України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Клопотання/заява про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (зокрема,

у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови). У клопотанні особа повинна навести обґрунтування своїх вимог та довести, що захист її прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень у разі, якщо вони будуть скасовані. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Заявник повинен навести обґрунтування відповідної вимоги та довести, що захист його прав та інтересів стане об`єктивно неможливим без вжиття таких заходів; для відновлення порушених прав необхідно буде докласти надмірних зусиль та/або витрат.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

Також суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункт 55), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що у більшості правових систем існують процедури зупинення або відстрочення виконання рішення; зупинення або відстрочення є, безперечно, необхідними в деяких випадках.

Доводи клопотання АТ КБ «ПриватБанк» не свідчать про необхідність зупинення виконання рішення Печерського районного суду міста Києва

від 24 травня 2022 року та постанови Київського апеляційного суду

від 29 березня 2023 року, оскільки в обґрунтування наведених у клопотанні обставин заявник не надав доказів вчинення дій, спрямованих на реалізацію оскаржуваного судового рішення, зокрема, доказів відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення (копія постанови про відкриття виконавчого провадження), а, відтак, наразі не доведено реальність настання обставин, на які він посилається.

Ураховуючи вищевказане, у задоволенні клопотання АТ КБ «ПриватБанк» про зупинення виконання рішення Печерського районного суду міста Києва

від 24 травня 2022 року та постанови Київського апеляційного суду

від 29 березня 2023 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку слід відмовити.

Суд звертає увагу заявника, що у разі вчинення дій, спрямованих на реалізацію оскаржуваного судового рішення, заявник не позбавлений права повторно звернутися із заявою (клопотанням) про зупинення виконання рішення Печерського районного суду міста Києва

від 24 травня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду

від 29 березня 2023 року, до закінчення їх перегляду в касаційному порядку, з наведенням обґрунтування вищевказаними доказами.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтями 389, 394, 402, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Печерського районного суду міста Києва цивільну справу

№ 757/40421/21-ц за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів.

У задоволенні клопотання Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про зупинення виконання рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 травня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 березня 2023 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

В. В. Сердюк

В. А. Стрільчук