Номер провадження: 22-ц/813/6976/23
Головуючий у першій інстанції Плавич І.В.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Кострицький В.В. (суддя - доповідач),

судді Карташов О.Ю.,Коновалова В.А.

за участю секретаря судового засідання Пухи А.М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2023 року, ухвалене у складі судді Плавич І.В., у приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовної заяви та рух справи в суді першої інстанції

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкодавиця рідна сестра його мами ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті його тітки залишилося майно: квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач є спадкоємцем за правом представлення відповідно до ст. 1266 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. В вересні 2022 року він звернувся до державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після смерті його тітки, однак отримав відмову, та дізнався, що пропустив строк прийняття спадщини, і що його племінник ОСОБА_2 , син його рідного брата ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , подав заяву про прийняття спадщини, про що була відкрита спадкова справа №99л/2020 у Приморській державній нотаріальній конторі м. Одеса, при цьому не вказав, що позивач є спадкоємцем своєї тітки ОСОБА_4 . Після повторного звернення в нотаріальну контору, вже з заявою від 05.10.2022 року №490/02-14 по ухвалі суду від 29.09.2022 року про залишення позовної заяви без руху, державний нотаріус Оліянчук Світлана видала Постанову від 07.10.2022 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будь яке майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Квартира, яка залишилася після смерті ОСОБА_4 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належала спадкодавці на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 02.02.2007 року Управлінням житлово комунального господарства та паливно енергетичного комплексу Одеської міської ради. Строк прийняття спадщини пропущений з поважних причин, оскільки він є інвалідом ІІ групи, постійно погано себе відчував, проходив лікування через хронічні хвороби, турбуючись за своє здоров`я, постійно звертався у медичні установи. На підтвердження поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини надано Довідку Комунальної Установи «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» від 07.10.2022 року №3334. Після смерті матері був у шоковому стані, що загострило його стан, постійно приймає ліки та систематично перебуває на стаціонарному лікуванні. Окрім проблем зі здоров`ям, має проблеми матеріального характеру, що також загострює стан його здоров`я, та потребує постійного лікування. Вважає, що фактично прийняв спадщину, оскільки ключі від квартири та оригінали документів знаходяться у нього. Просить визначити йому додатковий строк в два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Короткий зміст оскаржуваного рішення

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2023 року у задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини відмовлено.

В обґрунтування оскаржуваного рішення суд першої інстанції зазначав, що на час відкриття спадщини, а саме 15.10.2019 року, позивач не перебував на лікуванні, а почав лікування лише 18.06.2021 року, тобто майже через 2 роки після відкриття спадщини. Позивач мав змогу подати заяву про прийняття спадщини у встановлений ст. 1270 ЦК України строк, зважаючи на те, що він знав про смерть спадкодавця. Суд не бере до уваги і квитанції про оплату житлово комунальних послуг, оскільки оплата здійснена позивачем лише за період січень березень 2023 року. З огляду на викладене, оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, не переборними, істотними труднощами для вчасного подання позивачем заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_4 . Таким чином, враховуючи викладене, суд не знаходить законних підстав для задоволення позову.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Одеського апеляційного суду, відповідно до якого просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким визначити ОСОБА_1 , додатковий строк на прийняття спадщини, яка залишилась після смерті його рідної тітки ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник зазначив, що позивач є інвалідом 2 групи з психічного захворювання, з діагнозом «Біополярний афективний розлад особистості. Тобто роздвоєння особистості. В рішенні вказано, що з 18.06.21 р по 01.11.2021 р позивач знаходився на стаціонарному лікуванні й був виписаний саме з цим діагнозом. Зазначав, що на обліку перебуває з січня 2009 р. та постійно лікується. Кожний рік проходить комісію, яка підтверджує діагноз. Комісія надала мені групу інвалідності саме з цього захворювання. В жодному разі зазначав, що не може нервувати, бо це доводить його до дуже агресивного стану і він вимушений зразу йти до лікарні , бо в цей час, стан йогоздоров?я є загрозою для інших людей. У грудні 2016 року його мати покінчила життя самогубством. Ця подія дуже негативно вплинула на його стан здоров?я з чого по сьогодні він не можу оговтатись. Згідно довідки, після цих жахливих обставин, він постійно, у 2016, 2017, 2018 та 2021 році знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «ООМЦПЗ» ООР та його хвороба невиліковна. Зазначав, що сам не знає, як може повести себе в різних обставинах. Вважав, що суди повинні ретельно аналізувати обставини справи, встановлювати, як саме хвороба вплинула на стан здоров?я спадкоємця та чи створило те чи інше захворювання істотні труднощі для реалізації спадкових прав. В рішенні вказано, що на час відкриття спадщини, «а саме 15.10.2019 р» він не перебував на лікуванні. 15.10 2019 р. це-дата смерті моєї тітки. У ст. 1270 ЦК України вказано, що спадкоємцю надається шестимісячний строк на прийняття спадщини, тобто строк спливав 15.04.2020 року. Відповідач по справі, ОСОБА_2 05.03.2020 р звернувся із заявою до Приморської державної нотаріальної контори м.Одеси про прийняття спадщини після смерті двоюрідної бабусі ОСОБА_4 . В надрукованій нотаріусом заяві від імені його племінника ОСОБА_2 було вказано, що він приймає спадщину після смерті ОСОБА_4 і що «інших спадкоємців немає». Чи то ОСОБА_2 навмисно скрив, що є ще спадкоємець, чи мабуть хтось йому « порадив», бо нотаріус повинна була б зразу мене повідомити про отриману заяву. Нотаріус повинна була перевірити достовірність твердження ОСОБА_2 про відсутність інших спадкоємців. «Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування уповноважена на вчинення нотаріальних дій, може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі» (ст.63 Закон України «Про нотаріат»). Стаття 34 Закон України « Про нотаріат» містить вичерпний перелік дій, що вчиняють нотаріуси». При видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб та склад спадкового майна. і час. Відкриття спадщини підтверджується свідоцтвом органа реєстрації актів цивільного стану про смерть спадкодавця, а родинні та інші відносини спадкоємців за спадкодавцем можуть бути підтверджені свідоцтвом органу реєстрації актів цивільного стану, копіями актових записів, копіями рішення суду, що набрали законної сили про встановлення факту родинних відносин. На підтвердження цих обставин від спадкоємця обов?язково вимагають відповідні документи. Відомості та документи, які 6 підтверджували родинні стосунки необхідні заяви про прийняття спадщини. для нотаріальних дій, повинні бути надані в місячний термін від дня подання Нотаріус Приморської державної нотаріальної контори м.Одеси за «заявою ОСОБА_2 » 28.04.2020 р відкрила спадкову справу № 99 л/2020 і це не дивлячись на те, що заявник не надав нотаріусу документи на підтвердження родинних відносин з померлою. Не звертаючи уваги на такі «дрібні» обставини ОСОБА_2 вже був готовий розпорядитися квартирою й продати її, тому 03.04.2021 р. надає довіреність своєї матері ОСОБА_7 та помічнику нотаріуса ОСОБА_8 на ведення спадкових справ та продаж квартири N? АДРЕСА_2 . За наполегливим проханням ОСОБА_2 , через рік ,30.03.2021 року та 28.04.2021 р нотаріус Оліянчук С.С. направляє ряд запитів і починає збір необхідних документів, щоб підтвердити родинні відносини ОСОБА_2 з померлою ОСОБА_4 та перевіряє склад спадкового майна. Все це свідчить про не аби який інтерес нотаріуса ОСОБА_9 в реальній допомозі саме ОСОБА_2 в отриманні свідоцтва на право спадщині та продаж спадкової квартири. Це не вперше, коли мене ошукують саме ці родичі. Позивач мешкав зі своєю матір?ю у чотирикімнатної квартирі, площею 70 кв.м за адресою : : АДРЕСА_3 . Ця адреса вказана в його медичних документах КНП «ООМЦПЗ» ООР й у довідці лікаря ОСОБА_10 . Крім його з матір`ю в квартирі був ще зареєстрований мій рідний брат ОСОБА_6 - батько відповідача по справі ОСОБА_2 . Після реєстрації шлюбу брат перейшов жити до своєї дружини і потім завжди там мешкав. Ніколи ніякої участі в оплаті комунальних послуг чи мінімальному ремонті нашої квартири він не приймав. В 2016 році, коли він був на стаціонарному лікуванні в лікарні, мама залишилася в квартирі одна. Вона була хвора, але брат нічим їй не допоміг. При тому що у матері було дуже складне матеріальне становище, дуже скрутний стан. В неї зовсім не було грошей, щоб щось собі купити поїсти, вона голодувала, тому жебракувала. Вона зверталася за поміччю до брата, просила, щоб він допоміг, направив її до лікарні, але все було безрезультатно. Їй ніхто не допоміг. Мати не витримала такого знущання й покінчила життя самогубством. Вона повісилися. Після смерті матері відкрилася спадщина. Його брат постійно наполягав на продажі квартири. Ми з ним домовилися продати нашу квартиру.. На отриману от продажу квартири половину грошей брат обіцяв знайти і купити для мене хорошу однокімнатну квартиру., а якщо буде ще залишок грошей від частки позивача, він її поверне позивачу. А друга половина грошей від продажу- це частка брата. Та він не встиг цього зробити так як ІНФОРМАЦІЯ_4 помер. Продажу квартири зайнялася його дружина ОСОБА_7 . Вона продала квартиру, а позивачу «придбала» одну кімнату у гуртожитку. Ніяких грошей позивач не отримував. Побачивши як зі мною поступила сім?я брата, в яких умовах живе позивач і у якому стані здоров?я находжусь, вже не близькі, але родичі почали позивачу допомагати в лікуванні, придбанні ліків. Тільки завдяки їх допомоги, позивач зараз не знаходиться на стаціонарному лікуванні в лікарні. Тому підтвердження є довідка від 27.10.22 р лікаря ОСОБА_11 . Саме ці родичі запропонували сім?ї брата викупити їх частку квартири, щоб я зміг жити у звичайних хороших умовах. Але ті відмовились й почали вимагати 30 000 доларів США за всю квартиру. Крім його хвороби, ще є деякі поважні причини, пов?язані з об?єктивними непереборними, істотними труднощами для реалізації його права на звернення до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Вважав, що суд навмисно не звернув уваги на те, що у зв?язку з пандемією короновіруса COVID - 19, 11 березня 2020 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову N?211 « Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, якою на всій території України було запроваджено карантин. Моя ситуація ще ускладнилася встановленням карантину на всій території України та обмеженням пересування громадян у громадських місцях та роботи нотаріальних контор. Українське законодавство відносить карантин до форс - мажорних обставин ( непереборної сили). Отже я з об?єктивних причин, які не залежали від мене, не міг власно подати заяву на прийняття спадщини. Лише 04 травня 2020 р. були внесені зміни до постанови КМ України від 11.03.2020 р. N? 211 та пом?якшено карантинні обмеження, зокрема з 11 травня 2020 р. дозволялася діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів та психологів. Міністерство охорони здоров?я України через свій офіційний сайт роз?яснювало про необхідність навіть після 11.05.20 р. не відвідувати громадських місць, перебувати вдома та вирішувати питання дистанційно. Я ж зі своїм захворюванням вхожу до « групи ризику» тому дотримувався вказівок медичного відомства. Тим паче, що була інформація, що багато людей помирає від цієї хвороби. Зважаючі на вищевикладені обставини, позивач вважав, що пропустив з поважних причин строк на прийняття спадщини.

Явка в судове засідання

Сторони та їх представники повідомлені належним чином, про час місце та дату судового засідання, про те в судове засідання не з`явились, що не заважає розгляду апляційної скарги у відповідності до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, оцінивши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, судова колегія приходить наступного.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України,- судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції було прийнято оскаржуване рішення, яке обґрунтовувалось наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2022 року витребувано матеріали спадкової справи до майна померлої ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

05 березня 2020 року ОСОБА_2 подав заяву про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 .

Крім того, з заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 звернувся ОСОБА_1 .

Постановою державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса від 05.10.2022 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будь яке майно, яке належало померлій, у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини.

В поважність пропуску строку подачі заяви на прийняття спадщини позивач зазначає, що після смерті матері був у шоковому стані, що загострило його стан, постійно приймає ліки та систематично перебуває на стаціонарному лікуванні. Окрім проблем зі здоров`ям, має проблеми матеріального характеру, що також загострює стан його здоров`я, та потребує постійного лікування.

Вважає, що фактично прийняв спадщину, оскільки ключі від квартири та оригінали документів знаходяться у нього.

Статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях; 12611265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Для прийняття спадщини позивач мав звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття, тобто смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не зробив цього вчасно і пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини.

Доводи апелянта в частині поважності пропуску строку для прийняття спадшини у звязку з лікуванням не є слушними виходячи з наступних обставин. Позивач знаходився на лікуванні в КНП «ООМЦПЗ» ООР в періоди з:

- 23.12.2016 року по 08.02.2017 року.

- 03.08.2017 року по 09.10.2017 року.

- 09.11.2017 року по 20.02.2018 року.

- 23.04.2018 року по 12.06.2018 року.

- 18.06.21 року по 01.11.2021 року виписаний з діагнозом «Біполярний афективний розлад особистості, поточний епізод манії з психотичними симптомами, компенсація».

Тобто, на час відкриття спадщини, а саме 15.10.2019 року, позивач не перебував на лікуванні, а почав лікування лише 18.06.2021 року, тобто майже через 2 роки після відкриття спадщини. Позивач мав змогу подати заяву про прийняття спадщини у встановлений ст. 1270 ЦК України строк, зважаючи на те, що він знав про смерть спадкодавця.

Інші доводи апелянта є викладенням власної позиції і по суті не є критикою судовогог рішення.

З огляду на викладене, оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про відсутність поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, не переборними, істотними труднощами для вчасного подання позивачем заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_4 .. Таким чином, враховуючи викладене, суд не знаходить законних підстав для задоволення позову.

Судова колегія погоджується з проаналізованими судом першої інстанції в сукупності дослідженими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов вірного висновку, що стороною апелянта не доведено тих обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а тому заявлені вимоги задоволенню не підлягають .

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищезазначеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 08 грудня 2023 року.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді О.Ю. Карташов

В.А. Коновалова