Справа № 274/1826/23 Провадження № 2-о/0274/62/23 РІШЕННЯ
31.05.2023 м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б. за участю секретаря судового засідання Василюк А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Летичівська селищна рада Хмельницької області, ОСОБА_2 , Летичівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення,
І. Короткий зміст заяви
ОСОБА_1 звернулася до суду із указаною заявою, у якій, з урахуванням уточнень, просить суд: встановити факт батьківства, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Малаківщина, Летичівського району, Хмельницької області.
Зобов`язати Летичівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 №1 від 02.01.1955, складеного Снітівською сільською радою Летичівського району Хмельницької області, вказавши в графі "Батько" ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України.
Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько заявниці ОСОБА_3 , який постійно проживав в с. Малаківщина, Хмельницького (Летичівського) району, Хмельницької області. Після його смерті відкрилася спадщина на право власності на земельну ділянку та житловий будинок.
За життя ОСОБА_3 склав заповіт відповідно до якого, заповів своїм дітям: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 житловий будинок і будівлі, що відносяться до цього будинку, а також все своє майно в рівних долях. Даний заповіт був посвідчений 15.01.1999 секретарем Снітівської сільської ради Летичівського району Хмельницької області.
08.10.2008 ОСОБА_3 склав ще один заповіт, яким заповів ОСОБА_1 земельну ділянку, державний акт на право власності ХМ№051387.
Для оформлення спадкових прав, заявниця звернулася до приватного нотаріуса, проте їй було відмовлено через неможливість підтвердити той факт, що ОСОБА_1 дійсно була донькою ОСОБА_3 , адже у свідоцтві про її народження у графі, де зазначається батько, стоїть прочерк.
Оскільки, у свідоцтві про народження заявниці відсутня інформація про батька, вона змушена звернутися до суду для встановлення факту батьківства.
ІІ. Процедура та позиції сторін
Ухвалою суду від 24.03.2023 вказану позовну заяву залишено без руху та особі, що подала позовну заяву, надано десятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення вказаних недоліків.
Ухвалою суду від 28.04.2023 заявнику продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви, встановлений ухвалою суду від 24.03.2023.
Недоліки усунені заявником 03.05.2023.
Ухвалою суду від 04.05.2023 прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у цивільній справі.
30.05.2023 на адресу суду надійшли матеріали спадкової справи, заведеної до майна ОСОБА_3 .
Заявниця в судовому засіданні заяву про встановлення факту, що має юридичне значення підтримала та просила її задовольнити. Пояснила, що з самого її народження і до своєї смерті ОСОБА_3 відносився до неї як до своєї доньки. Останні 15 років, вона доглядала, лікувала свого батька.
Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Заінтересована особа ОСОБА_2 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та зазначила, що вона визнає той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно була рідною донькою по відношенню до ОСОБА_3 . Проти задоволення заяви не заперечує.
Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Фіксування судового процесу здійснювалося за допомогою звукозаписувального технічного пристрою.
ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження,
Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .
ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками записані: ОСОБА_5 , у графі "батько" стоїть «-».
За життя, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 склав заповіт від 15.01.1999 за яким, на випадок смерті зробив таке розпорядження: житловий будинок і будівлі, що примакають до цього будинку та все майно, що буде йому належати на день смерті, заповідає своїм дітям: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 порівну.
08.10.2008 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , склав заповіт за яким, на випадок смерті зробив таке розпорядження: державний акт на право власності на земельну ділянку ХМ №051387 заповів ОСОБА_1 повністю.
Відповідно до виписки з погосподарської книги по Руднянському округу с. Малаківщина за 1955-1973, обліковуються: голова сім`ї ОСОБА_7 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочка ОСОБА_5 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , зять ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , онуки: ОСОБА_8 , народилася у січні 1953, ОСОБА_4 , народилася у грудні 1954.
Листом приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Лазаренко А.П. від 20.02.2023 за №16/02-14, ОСОБА_1 було відмовлено в оформленні спадщини, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , у зв`язку з не наданням документів, що підтверджують факт родинних відносин між нею та померлим ОСОБА_3 .
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , сусідка, пояснила, що більше 30 років знає заявницю та її родину. Померлий ОСОБА_3 був батьком заявниці, ставився до останньої як до дочки. Спостерігала як ОСОБА_1 доглядала за батьком до його смерті.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , подруга заявниці, знає її більше 10 років, пояснила, що їй відомо, що ОСОБА_3 був батьком заявниці, відносини між ними були як у батька з дочкою. Часто ОСОБА_1 передавала речі через неї своєму батькові.
ІV. Національне законодавство, що підлягає застосуванню, оцінка та мотиви суду
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст.53 КпШС України 1969 року, батьківство може бути встановлено у судовому порядку за заявою дитини по досягненню нею повноліття у випадку народження дитини у батьків, які не перебували у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків до ЗАГСу.
Згідно із ст. 53 КпШС України в якій зазначено, що при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
За змістом наведеної норми закону встановлення судом батьківства може мати місце в разі доведення хоча б однієї із зазначених обставин: спільного проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем або спільне виховання чи утримання ними дитини або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено, які факти, що мають юридичне значення, можуть бути встановлені судом, серед переліку яких зазначено факт родинних відносин між фізичними особами.
Частиною 2 цієї норми закону передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
В постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.95 зазначено, що визначений в ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності.
Згідно з пункту 15 вказаної постанови Пленуму ВСУ роз`яснено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 КпШС України. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч. 2 ст. 55 КпШС України запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.
Як зазначено в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.1998 № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», яка була діючою на час дії КпШС України, згідно зі ст. 53 КпШС підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства.
Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99 "положення про встановлення батьківства, викладені у ч. 3 ст. 53 КпШС України, дають підстави для визнання ознаками сім`ї фактичних шлюбних відносин".
Згідно із п.п. 6,7 Указу Президії Верховної Ради Української РСР від 29.12.1969 «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР» правила частини другої та третьої статті 53 Кодексу про встановлення в судовому порядку батьківства особи, з якою мати не перебувала у шлюбі, застосовуються у відношенні дітей, що народилися після введення в дію Основ законодавства Союзу РСР і союзних республік про шлюб та сім`ю, тобто після 1 жовтня 1968 року.
У відношенні дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року від осіб, що не перебувають між собою в шлюбі, батьківство може бути встановлено за спільною заявою матері дитини і особи, яка визнає себе батьком дитини. В разі смерті особи, на утриманні якої перебувала дитина і яка визнавала себе батьком дитини, факт визнання нею батьківства, може бути встановлений в судовому порядку. На підставі спільної заяви батьків або рішення суду про встановлення факту визнання батьківства проводиться відповідна реєстрація в органах запису актів громадянського стану з внесенням запису про батька у свідоцтво про народження дитини.
Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС України, при вирішенні питання про те, якою нормою необхідно керуватися при розгляді справ цієї категорії, слід виходити з дати народження дитини.
Оскільки заявник народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , то слід з`ясовувати обставини, передбачені ст. 53 КпШС України.
За положеннями цієї норми для встановлення батьківства в судовому порядку необхідно, щоб батьки дитини не перебували в зареєстрованому шлюбі між собою, щоб припустимий батько дитини відмовився від встановлення батьківства в добровільному порядку та щоб відбулась реєстрація народження дитини в органах РАЦС.
Встановлення батьківства в судовому порядку можливо як в порядку позовного провадження, так і в порядку окремого провадження (встановлення факту визнання батьківства та факту батьківства).
Встановлення батьківства у позовному провадженні можливо лише за життя припустимого батька дитини. У випадку, якщо він помер, та дитина народилась від незареєстрованого шлюбу, то встановлення факту визнання або факту батьківства має відбуватись в порядку окремого провадження.
Можливість встановлення факту визнання батьківства передбачена ст. 3 Закону СРСР "Про затвердження Основ СРСР та союзних республік про шлюб і сім`ю від 27.06.1968, який є чинним та підлягає застосуванню згідно з Постановою Верховної Ради України від 12.09.1991 «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів СРСР".
Згідно з положеннями вказаної норми, якщо її припустимий батько помер, і батьківство не було оформлено в добровільному порядку, то можливо встановлювати в окремому провадженні факт визнання батьківства, якщо померлий визнавав себе батьком дитини.
Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.
Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини.
З урахуванням положень ст. 212 ЦПК України, жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 , був батьком ОСОБА_1 . Батьки проживали спільно, вели спільне господарство, спільно піклувалися про заявника, виховували та утримували.
Заявник вказала, що при житті ОСОБА_3 визнавав її своєю донькою, опікувався та допомагав, виконував батьківські обов`язки.
Судом встановлено, що при житті ОСОБА_3 здійснював обов`язки батька відносно ОСОБА_1 , які відповідно до ст. 61 КпШС України полягають у зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, готувати їх до праці.
Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих стороною доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про обґрунтованість вимог, у зв`язку з чим заява ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства підлягає задоволенню.
Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
В ст. 134 СК України встановлено, що на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.
Відповідно підлягають внесенню зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 №1 від 02.01.1955, складеного Снітівською сільською радою Летичівського району Хмельницької області, вказавши в графі "Батько" ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України.
V. Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Керуючись ст.ст. 259,263-265,268,272,273,352,354 ЦПК України, суд
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити факт батьківства, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Малаківщина, Летичівського району, Хмельницької області.
Зобов`язати Летичівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 №1 від 02.01.1955, складеного Снітівською сільською радою Летичівського району Хмельницької області, вказавши в графі "Батько" ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Заінтересовані особи:

Летичівська селищна рада Хмельницької області, адреса: вул. Соборна,16, смт Летичів, Хмельницький район, Хмельницька область, 31500, .

ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП відомості відсутні.

Летичівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), адреса: вул. Ю.Савіцького,14/1, смт Летичів, Летичівський район, Хмельницька область, 31500, .

Повний текст рішення суду виготовлено 05.06.2023.

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА