Постанова

Іменем України

12 грудня 2023 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/15861/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Немировської О. В.,

за участю секретаря Ратушного А. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Печерського районного суду м. Києва

від 29 серпня 2023 року

у цивільній справі №757/39406/19-ц Печерського районного суду м. Києва

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

треті особи: Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації,

про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та виселення,

У С Т А Н О В И В:

В липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщення, а також виселити їх з квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивувала тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 19.04.2017, тоді як відповідачі не є ні її членами сім`ї, ні близькими родичами, але проживають в її квартирі та перешкоджають їй користуватися даною квартирою.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивачка звернулася до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення суду є несправедливим, незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги вказувала, що судом при ухваленні рішення не враховано тих обставин, що згідно доступної публічної інформації, яка міститься в державних реєстрах, ніколи власниками спірної квартири не були і невідомо яким чином та ким вони були зареєстровані в квартирі.

Вказувала, що вона надсилала відповідачам вимоги про виселення з квартири та зняття з реєстрації місця проживання, які останніми були залишені поза увагою. А проживання відповідачів у квартирі перешкоджає користуватися належною їй на праві власності квартирою.

Суд неправильно застосував положення ст. 317, 319, 391 ЦК України та як наслідок не взяв до уваги, що вона як власник квартири має право вимагати від осіб, які не є членами її сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з нею і ведуть спільне господарства, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Суд першої інстанції не застосував правові висновки Верховного Суду в аналогічних спорах, що призвело до ухвалення неправильного рішення.

За наведених обставин просила скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач ОСОБА_2 подав відзив, в якому посилаючись на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просив в задоволенні скарги відмовити, а рішення суду залишити без змін.

Представник позивача - ОСОБА_4 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав з підстав, викладених в ній, та просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідач - ОСОБА_3 про день, час та місце розгляду справи повідомлений у відповідності до вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

Треті особи, належним чином повідомлялися про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання своїх представників не направили.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників третіх осіб та за відсутності відповідача ОСОБА_3 .

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказана квартира придбана ОСОБА_1 за Договором купівлі-продажу квартири від 19.04.2017, зареєстрованим в реєстрі за №440 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Т. В., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.04.2017 №853500039.

За інформацією, наданою Відділом питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Печерської районної в місті Києві державної адміністрації у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (відповідачі у справі).

Судом також встановлено, що право власності ОСОБА_1 на спірну квартиру оскаржується, оскільки в Печерському районному суді м. Києва перебуває на розгляді цивільна справа №757/76511/17-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «АГРО ФАКТОР», Публічне акціонерне товариство «БГ БАНК», про витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме: квартири АДРЕСА_1 .

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилалася на те, що відповідачі, проживаючи у спірній квартирі, перешкоджають їй користуватися її ж власністю.

Суд першої інстанції, встановивши вищенаведені обставини, застосувавши норми матеріального права, які регулюють дані правовідносини, зокрема положення ст. 317, 319, 391 ЦК України та положення житлового законодавства, а також здійснивши оцінку на предмет пропорційності та законності виселення відповідачів в розумінні положень Конституції України та статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, дійшов правильного висновку про передчасність визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та їх виселення і у зв`язку з цим обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду про відсутність підстав для задоволення позову та за своїм змістом зводяться до власного тлумачення позивачем норм матеріального права, які регулюють дані спірні правовідносини, а тому на увагу судової колегії не заслуговують.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення рішення суду без змін, а скарги без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складено 13 грудня 2023 року.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

О. В. Немировська