Справа № 278/797/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Мороз К. Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природній газ, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Житомиргаз Збут" (далі - позивач) звернулось до суду з вище вказаною позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожитий природний газ у сумі 4650,79 грн, інфляційні втрати в сумі 233,06 грн, 3 % річних в сумі 51,44 грн та 2684,00 грн судового збору.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач є побутовим споживачем природного газу, постачальником якого є позивач. Посилаючись на те, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі здійснювала оплату спожитого природного газу за період з 01.12.2021 року по 18.1.2023 року, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, що і стало підставою звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 03.03.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 36).

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву (а.с. 57-59), у якому посилаючись на те, що позивачем належними доказами не доведено те, що позивачем надавались відповідачу вказані послуги з газопостачання за вказаною адресою, а відтак доказів того, що остання користувалась наданими позивачем послугами, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У визначений ухвалою суду строк для подання відповіді на відзив, позивач відповідь на відзив на адресу суду не надав. Заяв, клопотань від відповідача на адресу суду не надходило.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази у їх сукупності, вислухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до наступного висновку.

У своїй діяльності по постачанню природного газу ТОВ "Житомиргаз збут" керується нормами Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496 (далі - Правила № 2496), Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2500 (далі - Типовий договір постачання природного газу), Цивільним кодексом України.

Підтвердженням приєднання до умов договору є підписана та повернута заява-приєднання, та/або сплачений споживачем рахунок постачальника за поставлений природний газ, та/або фактичне споживання природного газу.

Відповідач вважається таким, що прийняв пропозицію позивача щодо укладення договору постачання природного газу побутовим споживачам, положення якого затверджені постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2500.

Відповідно до довідки ТОВ "Житомиргаз збут", останнє станом на 30.04.2022 року надавало послуги з газопостачанню споживачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Як вбачається з доданого позивачем фінансового стану особового рахунку відповідача (а.с. 12), останньою не здійснювалась оплата послуг газопостачання за період з листопада 2021 року по січень 2023 року.

Згідно п. 2 глави І Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.09.2015 року №2496 на постачальників, споживачів природного газу- фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб-підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС розповсюджуються "Правила постачання природного газу", затверджених вказаною постановою.

Відповідно розділу ІІІ зазначених Правил, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості відповідач за період з 01.12.2021 року по 31.12.2022 року має заборгованість за споживання природного газу в сумі 18102,90 грн (а.с. 11).

Через наявність заборгованості, що утворилась у відповідача з причини неналежного виконання своїх зобов`язань щодо оплати наданих послуг із постачання природного газу, позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат за період з грудня 2021 року по січень 2022 року та 3 % річних за період з 26.12.2021 року по 23.02.2022 року. Згідно поданого позивачем розрахунку, інфляційні втрати складають 233,06 грн, 3% річних 51,44 грн (а.с. 5, 6).

31.05.2021 року ОСОБА_1 придбала житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу (а.с. 60-63).

Відповідно до акту АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» № 94531 від 03.12.2021 року перевірки обліку природнього газу з побутовим лічильником у споживача природного газу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , відключений кран з вулиці опломбований пломбою, яка не порушена; в будинку не проживають, є альтернативне опалення котел під дрова (а.с. 64).

Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України,ст. 16 Цивільного кодексу України(далі -ЦК України) та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України(далі -ЦПК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі (п. 5 ч. 2ст. 16 ЦК України).

Згідно п. 2 глави І Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.09.2015 року №2496 на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб-підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС розповсюджуються "Правила постачання природного газу", затверджених вказаною постановою.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1ст. 509 ЦК України).

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1ст. 510 ЦК України).

Положеннями статі 525 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України).

За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на наведене, зважаючи на те, що позивачем належними доказами не доведено суду те, що позивачем надавались відповідачу вказані послуги з газопостачання за вказаною адресою, беручи до уваги також акт АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» № 94531 від 03.12.2021 року перевірки обліку природнього газу з побутовим лічильником, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки позивачем на надано належних доказів того, що ОСОБА_1 користувалась наданими позивачем послугами та не оплатила їх надання.

Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-83, 89, 141, 274-279 ЦПК України, ст. ст. 16, 509, 510, 525, 526, 610, 625 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природній газ - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 13.06.2023 року.

Суддя О. М. Дубовік