н/п 2/490/2378/2023 Справа № 490/6792/23
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Черенкової Н.П.,

при секретарі Романової К.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивував тим, що за судовим наказом, виданим Центральним районним судом м. Миколаєва від 16.04.2020 року у справі 490/1499/20 він сплачує щомісячно аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.03.2020 року до досягнення дитиною повноліття. 04.02.2020 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_4 , від якого у нього ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася двійня ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . З 11.02.2023 р. позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та здійснює захист територіальної цілісності України. Позивач зазначає, що на сьогоднішній день його дружина не працює, а здійснює догляд за дітьми до трьох років. Тож, сплата аліментів у повному обсязі ставить його у скрутне матеріальне становище, оскільки він не в змозі у повному обсязі забезпечувати свою сім`ю. За вказаних обставин, позивач просить стягувати з нього на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/6 частки зі всіх видів доходів, але не менше 50 % для дитини відповідного віку

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2023 року дану справу передано судді Черенковій Н.П. та отримана останньою 20.07.2023 року.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 21.07.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) та призначено судове засідання на 07.09.2023 року.

Судове засідання 07.09.2023 року відкладено на 19.10.2023 р., у зв`язку з наданням представником відповідачки адвоката Вдовиченко І.С. клопотання про відкладення розгляду справи.

29.09.2023 року представник відповідачки адвокат Вдовиченко І.С. надала відзив, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити, у зв`язку з тим, що позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами погіршення його майнового стану а зміна його сімейного стану народження двох дітей від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

ОСОБА_1 правом подання відповіді на відзив до суду не скористався.

У судове засідання 19.10.2023 року сторони не з`явилися, в зв`язку з чим слухання справи відкладено на 11.12.2023 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява від його представника адвоката Ткаченко Я.О. про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідачка до судового засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань щодо відкладення розгляду справи не надавала.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чинному повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Судом постановлено про розгляд справи у відсутності сторін, що відповідає приписам ст.223 ЦПК України.

У порядку ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, приходить до наступного.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від сумісного проживання мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

16.04.2020 року Центральним районним судом м.Миколаєва у справі №490/1499/20 видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 10.03.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

04.02.2020 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача від шлюбу народилися дві доньки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження Серії НОМЕР_3 та Серії НОМЕР_4 відповідно.

Згідно витягу із наказу командира в/ч НОМЕР_5 (по стройовій частині) від 21.12.2020 року ОСОБА_4 знята з усіх видів забезпечення в зв`язку з вибуттям її у відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Відповідно до вимог ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно частини другої ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються ст.ст. 180, 192 Сімейного кодексу України (далі СК України).

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22.

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

З урахуванням змін, які були внесені до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

При подачі позову позивач посилається на ту обставину, що у нього після винесення судового наказу про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , народились ще одві дитина - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на їх утримання потрібні кошти.

Надані позивачем докази дають підстави вважати, що з моменту винесення судового наказу про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у позивача як платника аліментів, змінилися умови, визначені ч.1 ст.192 СК України, для зменшення розміру аліментів, а саме: змінився майновий, сімейний стан, у порівнянні з його сімейним станом на момент винесення судового наказу про стягнення аліментів на утримання сина, оскільки він утримує малолітніх дітей від другого шлюбу, що є підставою для зменшення розміру аліментів.

Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 на утримання малолітньої дитини, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав малолітніх дітей, аналогічна позиція висвітлена у рішенні Європейського суду з прав людини "Хант проти України", в якому суд зазначив про те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Однак при цьому особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати інтереси батьків.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, з урахуванням наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а розмір аліментів зменшенню з 1/4 частини до 1/6.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 182, 184, 192 СК України, ст.ст. 10, 12, 13, 19, 76, 81, 82, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити .

Змінити розмір аліментів, які стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за судовим наказом по справі № 490/1499/20 від 16 квітня 2020 року у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.03.2020 року та до повноліття дитини.

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення виготовлено 11 грудня 2023 року.

Суддя: Черенкова Н.П.