КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/9081/2023 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
УХВАЛА

Іменем України

13 червня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Гаращенка Д.Р., Олійника В.І.,

секретар судового засідання: Гайдаєнко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду клопотання адвоката Євсєєва Вячеслава Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про призначення почеркознавчої експертизи у цивільній справі за апеляційною скаргою адвоката Краснокутської Наталі Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 21 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання державних актів про право власності на землю недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просив витребувати у відповідача на його користь нерухоме майно, а саме:

- земельну ділянку № НОМЕР_1 , кадастровий номер :90:526:0015, загальною площею 0,0504 га, для ведення підсобного сільського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку № НОМЕР_2 , кадастровий номер :90:526:0007, загальною площею 0,0497 га, для ведення підсобного сільського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до державного акта про право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 146163 від 20 грудня 2001 року він є власником земельної ділянки № НОМЕР_1 , за кадастровим номером :90:526:0015, загальною площею 0,0504 га, для ведення підсобного сільського господарства, за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з договором купівлі-продажу від 22 травня 2006 року № 1812 та державним актом про право власності на земельну ділянку від 19 червня 2006 року, серія КВ № 142298, він є власником земельної ділянки № НОМЕР_2 , за кадастровим номером :90:526:0007, загальною площею 0,0497 га, для ведення підсобного сільського господарства, за адресою: АДРЕСА_1 . Вказані земельні ділянки були продані без його відома та згоди. Спірні земельні ділянки відчужувалися неодноразово, наразі перебувають у чужому незаконному володінні ОСОБА_1 ..

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 05 лютого 2020 року у даній справі, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 28 вересня 2020 року, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 22 вересня 2021 року рішення Дарницького районного суду міста Києва від 05 лютого2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 вересня2020 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

13 липня 2022 року надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , у якій позивач просила визнати недійсними Державні акти на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ-КВ № 146163, виданий Київським міським управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради 20 грудня 2001 року, реєстраційний номер № 63-2-00595 та земельну ділянку серії КВ № 142298, виданий Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради 19 червня 2006 року, реєстраційний номер № 10-7-05530 та стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14 липня 2022 року відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_2 про зміну предмету позову.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14 липня 2022 року відмовлено ОСОБА_1 у поновленні пропущеного процесуального строку для подання зустрічної позовної заяви. Зустрічну позовну заяву повернуто позивачу.

Постановою Київського апеляційного суду від 14 вересня 2022 року ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 14 липня 2022 року про відмову у поновленні пропущеного процесуального строку та повернення зустрічної позовної заяви скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що згідно з висновком експерта від 21 грудня 2017 року № 026-12-17, виконаного експертом управління державної політики у сфері пробірного нагляду та документів суворої звітності Міністерства фінансів України Мегріною Н.В., встановлено, що державні акти серії ІІ-КВ № 146163 та серії КВ № 142298 не виготовлялися та є підробними, ОСОБА_2 право власності на спірні земельні ділянки не набув, тому не має права вимоги до ОСОБА_1 ..

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 21 грудня 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовлено. У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання державних актів про право власності на землю недійсними - відмовлено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, адвокат Краснокутська Н.М., яка діє в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила його скасувати в частині відмови ОСОБА_2 у задоволенні позову та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задовольнити та витребувати від ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 земельну ділянку № 15 кадастровий номер :90:526:0015, загальною площею 0,0504 га, для ведення підсобного сільського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельну ділянку земельну ділянку № НОМЕР_2 кадастровий номер :90:526:0007 загальною площею 0,0497 га, для ведення підсобного сільського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . В іншій частині рішення, а саме в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про визнання державних актів про право власності на землю недійсними залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги представник апелянта обгрунтовувала тим, що суд першої інстанції безпідставно в оскаржуваному рішенні посилався на висновки Верховного Суду від 21.11.2022 року у справі № 754/1678/21 (провадження № 61-10309ск22), від 28.10.2020 року у справі № 761/23904/19 (провадження № 61-9953св20), від 20.01.2021 року у справі № 203/2/19 (провадження № 61-6983св20), оскільки жодна із постанов не була прийнята з приводу витребування майна за віндикаційним позовом, в той час коли дана справа стосується саме витребування майна у останнього набувача за віндикацією.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги вказувала, що судом першої інстанції неповно з`ясовано встановлення обставин, які мають значення для справи. Зазначає, що ОСОБА_2 жодних дій по вчиненню правочинів купівлі-продажу земельних ділянок від 03.02.2016 року не вчиняв, майно вибуло з володіння власника ОСОБА_2 не за його волею, а злочинним шляхом, відносно чого ОСОБА_2 звернувся до правоохоронних органів, наразі здійснюється досудове провадження у кримінальному провадженні №0001341 від 25.10.2017 року за ч. 2 ст. 364 КК України. ОСОБА_2 не був присутнім у нотаріуса ОСОБА_3 та взагалі, не знав про відчуження його майна (земельних ділянок), договори у нотаріуса та заяви до договорів не підписував, згоди на продаж майна не надавав, державні акти про право власності на землю, що вилучені у нотаріуса ОСОБА_3 з реєстраційної справи, які були передані нібито продавцем є підробленими. Натомість у ОСОБА_2 є оригінали державних актів про право власності на земельні ділянки, що є предметом первісного позову і такі акти є дійсними. Вказував, що жінка ОСОБА_2 не надавала згоди на відчуження спільного майна (земельних ділянок). Звіти про експертну грошову оцінку земельних ділянок ОСОБА_4 , зазначений експертом у відповідних звітах про експертні грошові оцінки земельних ділянок, що вилучені у нотаріуса ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не складав та не підписував. Паспорт нібито ОСОБА_2 , копія якого мітилась в реєстраційній справі нотаріуса ОСОБА_3 є підробленим, оскільки у дату вклеювання фотокартки, зазначеній у такому паспорті ОСОБА_2 знаходився у слідчому ізоляторі, а відповідні ДМСУ ГУДМС України надають інформацію про те, що ОСОБА_2 вклеював фотокартку до свого паспорту значно пізніше, а на момент вчинення відчуження земельних ділянок паспорт ОСОБА_2 був недійсним оскільки в ньому не було вклеєно фотокартки по досягненню 45-річного віку.

Вважає, що договори купівлі-продажу земельних ділянок 03.02.2016 року не були укладені і є нікчемними, оскільки є недійсними в силу закону. Зазначає водночас, що ОСОБА_1 придбала оскаржувані земельні ділянки не у ОСОБА_2 , а у попереднього власника.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовувані також тим, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні лише встановив висновки, що містяться у Висновку експерта КНДЄКЦ від 14.05.2018 № 8-4/506 (почеркознавча експертиза) та послався на висновок експерта від 21.12.2017 за підписом експерта Н.В. Мегріна (технічна експертиза документів), про інші докази залишив поза увагою та в результаті не встановив суттєву обставину, що має значення для вирішення цієї справи, зокрема волевиявлення ОСОБА_2 на відчуження оскаржуваних земельних ділянок.

16 травня 2023 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від адвоката Євсєєва В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , в якому просив у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги вказував на недоведеність з боку позивача факту вибуття вказаних земельних ділянок з власності поза його волею, тому відповідачка ОСОБА_1 є добросовісним набувачем спірного майна, а тому представник відповідача за первісним позовом вважає, що судом першої інстанції винесено правильне рішення, яким не встановлено законних та достатніх підстав для витребування майна в порядку ст. 388 ЦК України, тому у позові було відмовлено вірно.

Разом з відзивом на апеляційну скаргу адвокат Євсєєва В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав клопотання про призначення почеркознавчої експертиизи.

На вирішення указаної експертизи представник відповідача просив поставити наступні питання:

1. Ким виконано підпис та рукописний текст на останній сторінці договору купівлі-продау земельної ділянки № НОМЕР_1 за кадастровим номером :90:526:0015, загальною площею 0,0504 га, укладений 3.02.2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , в графі "Підписи", ОСОБА_2 чи іншою особою?

2. Ким виконано підпис та рукописний текст на останній сторінці договору купілі-продажу земельної ділянки № НОМЕР_2 за кадастровим номером :90:526:0007, загальною площею 0,0497 га, укладений 3.02.2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , в графі "Підписи", ОСОБА_2 чи іншою особою?

В обґрунтування клопотання представник відповідача вказав, що у позові ОСОБА_2 посилався на Висновок експерта Київського науоков-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС Укрїни Юріної О.В. від 14.05.2018 року № 8-4/506, зігдно якого зазначено, що встановити ким виконано підпис на заявах ОСОБА_2 від 3.02.2016 року щодо земельних ділянок за кадастровим номером :90:526:0007 загальною площею 0,0497 га, за кадастровим номером :90:526:0015 загальною площею 0,0504 га - не вдається можливим. Але рукописний текст в графі "Підпис" виконано, ймовірно не ОСОБА_2 , а іншою особою.

Так само встановлено, що у договорах купівлі-продажу вказаних земельних ділянок від 3.02.2016 року рукописний текст в графі "підпис" виконано ймовірно не ОСОБА_2 , а іншою особою, а встановити ким виконаний вказаний підпис не вдається можливим.

Враховуючи викладене, представник відповідача вважає, що Висновок експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Юріної О.В. від 14.05.2018 року № 8-4/506 є незаконним та викликає сумніви щодо його правильності, оскільки протирічить вимогам п. 4.14 Інструкції "Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень", що затверджена Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 відповідно до якого у заключній частині викладаються висновки за результатами дослідження у вигляді відповідей на поставлені питання в послідовності, що визначена у вступній частині. На кожне з поставлених питань має бути дано відповідь по суті або вказано з яких причин неможливо його вирішити.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання адвоката Євсєєва В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про призначення судово-почеркознавчої експертизи задовольнити.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебувають у провадженні, зокрема, суду.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У відповідності до частин 1, 3, 5 статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі). В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

При цьому, апеляційний суд вважає, за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

З огляду на викладені обставини справи, суд вважає, що оскільки питання поставлені адвокатом Євсєєвим В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , у клопотанні про призначення судово-почеркознавчої експертизи потребують спеціальних знань, а без проведення відповідної експертизи вирішити справу буде неможливо, існує необхідність у призначенні судово-почеркознавчої експертизи.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 252 цього Кодексу, - на час проведення експертизи.

Оскільки для проведення експертизи необхідний значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження у справі необхідно зупинити.

Керуючись ст.ст.103, 113, 252, 253, 365 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката Євсєєва Вячеслава Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про призначення почеркознавчої експертизи задовольнити.

Призначити у справі судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституті судових експертиз Міністерства юстиції України (КНДІСЕ) (03057, місто Київ, вулиця Смоленська, будинок 6).

На вирішення експертизи поставити питання:

1. Ким виконано підпис та рукописний текст на останній сторінці договору купівлі-продажу земельної ділянки № НОМЕР_1 за кадастровим номером :90:526:0015, загальною площею 0,0504 га, укладений 3.02.2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , в графі "Підписи", ОСОБА_2 чи іншою особою?

2. Ким виконано підпис та рукописний текст на останній сторінці договору купівлі-продажу земельної ділянки № НОМЕР_2 за кадастровим номером :90:526:0007, загальною площею 0,0497 га, укладений 3.02.2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , в графі "Підписи", ОСОБА_2 чи іншою особою?

Для забезпечення проведення вказаної експертизи, витребувати у Прокуратури м. Києва матеріали кримінального провадження № 0001341 від 25.10.2017 року, в матеріалах яких наявні оригінали вказаних договорів купівлі-продажу від 3.02.2016 року.

Суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

У розпорядження експертів надати матеріали цивільної справи № 753/10610/17, провадження №22-ц/824/9081/2023.

Оплату за проведення експертизи, покласти на ОСОБА_1 .

Роз`яснити сторонам положення ст.109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст ухвали складено «14» червня 2023 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді Д.Р. Гаращенко

В.І. Олійник