Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 6/641/250/2023 Справа № 641/3477/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2023 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Онупко М.Ю.,

за участю секретаря Антіпової К.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні у місті Харкові подання старшого державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Бублій А.В. про привід боржника ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В :

Старший державний виконавець Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Бублій А.В. звернулася до суду з поданням, в якому просить розглянути подання про привід боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , до державного виконавця відділу за адресою: 61001, м. Харків, майдан Захисників України, 7/8 на 30.10.2023 року на 10 год. 00 хв. для забезпечення виконання рішення суду виконавчого листа № 641/3477/19 виданого 22.08.2019 року Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 15 802,18 грн.

В обґрунтування подання зазначила, що 07.04.2023 року керуючись ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 71447089, та якою боржника було зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей, копії якої були направлені сторонами виконавчого провадження за вх. № 28880. 07.04.2023 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в розмірі 200 грн., а також постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 1580,22 грн. Також, 07.04.2023, 19.04.2023, 17.05.2023, 21.07.2023, 17.05.2023, 01.08.2023, 03.08.2023 року державним виконавцем систематично направлялися запити ДФС та МВС щодо отримання інформації стосовно номерів рахунків відкритих боржником та наявності автотранспортних засобів. Згідно відповідей автотранспортні засоби не виявлені, зареєстровані рахунки в АТ КБ «ПриватБанк», АТ «УніверсалБанк». Також, 07.04.2023 року винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено її для виконання.

Крім того, вказала, що згідно інформації державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру права власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, інформація стосовно наявності зареєстрованого майна за боржником відсутня.

Боржник ОСОБА_1 має невиконані зобов`язання на території України, та ухиляється від виконання зобов`язань покладених на неї рішенням суду ухвалене іменем України.

Представник заявника до суду не з`явилася, та поданні зазначила про розгляд справи за її відсутності, вимоги подання підтримала.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавче провадження ВП № 71447089 з примусового виконання виконавчого листа № 641/3477/19 виданим 22.08.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 15 802,18 грн.

Постановою старшого державного виконавця від 07.04.2023 року було відкрито виконавче провадження ВП № 71447089 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа.

Матеріали справи не містить даних щодо отримання боржником ОСОБА_1 копії вищезазначеної постанови про відкриття виконавчого провадження, а натомість містять докази направлення постанови від 07.04.2023 року про відкриття виконавчого провадження засобами поштового зв`язку.

Постановою старшого державного виконавця від 07.04.2023 року у ВП № 71447089 визначено боржнику ОСОБА_1 розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 200 грн.

Також, постановою старшого державного виконавця від 07.04.2023 року у ВП № 71447089 стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір в розмірі 1580,22 грн.

Постановою старшого державного виконавця від 07.04.2023 року у ВП № 71447089 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 17582,40 грн.

Крім того, відповідно до актів державного виконавця від 21.04.2023 року, 16.06.2023 року, 10.08.2023 року, 10.09.2023 року вбачається, що було здійснено виходи за адресою: АДРЕСА_1 , та відповідно до пояснень мати боржниці вбачається, що остання більше 5 років не мешкає за вказаною адресою.

25.07.2023 року засобами поштового зв`язку боржнику ОСОБА_1 , на адресу: АДРЕСА_1 було направлено виклик державного/приватного виконавця.

Державний виконавець зазначив, що боржником на сьогоднішній день не вчинено будь-яких дій спрямованих на виконання рішення суду, та бездіяльність боржника порушує законні права та інтереси стягувача.

Згідно із ч. 1 ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно до п.14 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець підчас здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Подання виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність приводу боржника. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про привід боржника виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про привід боржника. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець зазначає у поданні

Виходячи зі змісту вищенаведених правових норм, обов`язковою обставиною, яка підлягає встановленню судом є факт умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань та доведення цього факту заявником в порядку, встановленому законодавством.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» судизастосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У прецедентній практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на значенні своєчасного виконання рішень суду для захисту прав та свобод людини і громадянина, зауважуючи, що виконання судових рішень є невід`ємною частиною цивільного процесу, a несвоєчасне виконання судових рішень є таким, що суперечить п. 1 ст. 6 ЄСПЛ, і є порушенням права на суд. Так, у справі Хорнсбі проти Греції ЄСПЛ зауважив, що право на суд стало б ілюзорним, якщо б правова система держави дозволяла, щоб кінцеве та обов`язкове рішення суду залишалося невиконаним, що завдавало б шкоду одній зі сторін. Виконання рішень, ухвалених будь-яким судом, слід розглядати як невід`ємну частину «судового розгляду» для цілей ст. 6 ЄСПЛ. Така позиція ЄСПЛ підтримувалася судом також і у рішеннях Ромашов проти України, Дубенко проти України, Вассерман проти Росії, Малиновський проти Росії, Гіззатова проти Росії та ін.

Зважаючи на те, що стадія виконання рішення суду є невід`ємною частиною судового розгляду, при вирішенні питання про привід боржника суд виходить із загальних принципів обов`язковості доказування і подання доказів встановлених ст.ст. 13, 81 ЦПК України.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.( ст. 76 ЦПК України).

Разом з тим в ході розгляду подання державним виконавцем не було надано суду доказів виклику боржника ОСОБА_1 , та отримання таких викликів нею, тобто доказів, які б в сукупності свідчили про ухилення боржника від виконання рішення суду.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів визначається судом. Мотивування судового рішення про обмеження права лише двома складовими: наявністю статусу боржника у виконавчому провадженні та непогашенням боргу в добровільному порядку, що зумовлюють "необхідність у тимчасовому обмеженні права на виїзд за межі України з метою забезпечення повного та своєчасного виконання виконавчих документів" не відповідає вимогам законодавства.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Виходячи з того, що державним виконавцем не було доведено факту свідомого та умисного ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язання, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що подання старшого державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бублій А.В. не обґрунтоване та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 438 Цивільного процесуального кодексу України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

Подання старшого державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Бублій А.В. про привід боржника ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Суддя -М. Ю. Онупко