Справа № 178/280/23
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 грудня 2023 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого Цаберябого Б.М.,

при секретарі Янченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.Кринички справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна - житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 та земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0052, визнання права власності на 1/2 частину цього майна, усунення перешкод у користуванні власністю та стягнення 5000 грн. моральної шкоди і судових витрат, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна - житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 та земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0052 особистою приватною власністю, стягнення 20000 грн. моральної шкоди та судових витрат, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом та вказав, що 03 серпня 2018 року він уклав шлюб з відповідачкою, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 03 серпня 2018 року виконавчим комітетом Аулівської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області. Від цього шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 18 липня 2019 року Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

11 грудня 2018 року подружжям було придбано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку серії ННО 011053, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Кравченко С.Ю. та зареєстрованому в реєстрі за № 1501. Право власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами було зареєстровано за ОСОБА_2 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 148971570 від 11 грудня 2018 року, реєстровий номер об`єкта нерухомого майна 220. У зазначеному будинку зареєстровані сторони. Зазначений житловий будинок розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:004:0052, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 156206277 від 14 лютого 2019 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220.

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2022 року, шлюб зареєстрований 03 серпня 2018 року виконавчим комітетом Аулівської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, актовий запис № 08, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

ОСОБА_1 зазначає, що 26 грудня 2022 року ОСОБА_2 , як одноособовий власник житлового будинку звернулась до відділу ЦНАП Криничанської селищної ради з відповідною заявою та 26 грудня 2022 року його було знято з реєстраційного обліку як проживаючого у житловому будинку по АДРЕСА_1 .

У зв`язку з викладеними обставинами, приймаючи той факт, що шлюб між сторонами розірвано, а житловий будинок та земельну ділянку на якій він знаходиться було придбано в період шлюбу, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом та просить розділити спільне сумісне майно, а саме: житловий будинок А-1 з добудовою А-1-1, загальною площею 42,7 кв. м, житловою площею 30,6 кв. м, з господарськими будівлями Б-1 літня кухня, Б-1-1 сарай, В-1 вхід по п/д, Г-1 вбиральня, № 1 паркан, № 2 брама, а також земельну ділянку, площею 0,1187га з кадастровим номером :02:004:0052, які розташовані по АДРЕСА_1 , визнавши за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на частку зазначеного нерухомого майна; Зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 у вільному доступі до вищезазначеного житлового будинку та земельної ділянки; Стягнути з ОСОБА_2 5000 грн. моральної шкоди та 4407,30 грн. судового збору.

ОСОБА_2 з позовними вимогами ОСОБА_1 не погоджується, вважає їх необґрунтованими та у їх задоволенні просить відмовити. Звернулась до суду із зустрічним позовом, згідно якого вказала наступне. Дійсно вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 та рішенням Криничанського районного суду шлюб між сторонами 14 вересня 2022 року було розірвано. Від даного шлюбу мають дитину ОСОБА_3 . Спірний житловий будинок було дійсно придбано в період шлюбу, однак його було придбано за її власні кошти. Станом на час придбання вказаного будинку, він був у занедбаному стані, у зв`язку з чим ОСОБА_2 самостійно, за власні кошти зробила у ньому ремонт, чим збільшила його вартість.

Рішенням Аулівської селищної ради № 03-57/VII від 29 січня 2019 року, було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером :02:004:0052, площею 0,1500 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_1 , за рахунок земель житлової та громадської забудови. З урахуванням наведеного, ОСОБА_2 вважає, що спірний житловий будинок не може бути визнаний спільною сумісною власністю подружжя, а також поділений між сторонами. Тому звернулась до суду з зустрічним позовом та просить визнати за нею право особистої приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:004:0052, площею 0,1500 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, їй було завдано душевної та моральної шкоди у зв`язку з чим їй доводиться відстоювати свої законні права в судовій інстанції, звертатись до адвокатів. Розмір заподіяної собі моральної шкоди ОСОБА_2 вважає 20000 грн., які просить стягнути з ОСОБА_1 , а також просить стягнути з останнього судові витрати.

ОСОБА_1 в судовому засіданні зустрічні позовні вимоги не визнав, у їх задоволенні просить відмовити через відсутність доказів та сплив позовної давності, яку він просить застосувати стосовно зустрічних позовних вимог.

Свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що їй відомо, що ОСОБА_2 після розірвання шлюбу з першим чоловіком почала тривалий час накопичувати кошти з метою купівлі власного житла. Протягом певного часу після укладення шлюбу з ОСОБА_1 , проживали вдома у його батьків. Однак через постійні сварки з його матір`ю, ОСОБА_2 не витримала та придбала спірний житловий будинок за власні кошти, після чого разом з чоловіком переїхали проживати у цей будинок, який розташований по АДРЕСА_2 .

Проаналізувавши викладені в позовних заявах пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, заслухавши покази свідка, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За приписами ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 лютого 2012 року № 6-37цс11.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Судом встановлено, що 03 серпня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 03 серпня 2018 року виконавчим комітетом Аулівської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області.

Від цього шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 18 липня 2019 року Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

11 грудня 2018 року подружжям було придбано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку серії ННО 011053, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Кравченко С.Ю. та зареєстрованому в реєстрі за № 1501. Право власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами було зареєстровано за ОСОБА_2 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 148971570 від 11 грудня 2018 року, реєстровий номер об`єкта нерухомого майна 220. У зазначеному будинку зареєстровані сторони. Зазначений житловий будинок розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:004:0052, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 156206277 від 14 лютого 2019 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220.

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2022 року, шлюб зареєстрований 03 серпня 2018 року виконавчим комітетом Аулівської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, актовий запис № 08, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Вирішуючи питання про поділ цього майна суд враховує, що у відповідності до ч. 1 ст. 69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Як зазначено у ч. 1 ст. 70 СК України - у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11).

Зі змісту п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту реєстрації цього права. Судом встановлено, що відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 156206277, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0052, площею 0,1500 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_1 , на якій розташований житловий будинок, який належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку серії ННО 011053, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Кравченко С.Ю. та зареєстрованому в реєстрі за № 1501. Право власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами було зареєстровано за ОСОБА_2 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 148971570 від 11 грудня 2018 року, реєстровий номер об`єкта нерухомого майна 220.

За правилами ст. 70 СК України розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, є рівним.

Відповідно до п. 1.6.1.6. розділу 1 умов договору купівлі-продажу житлового будинку серії ННО011053 «Придбання житлового будинку у спільну сумісну власність вчиняється за письмовою згодою чоловіка Покупця ОСОБА_1 , що підтверджується заявою, справжність підпису на якій засвідчено 11.12.2018 року приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Кравченко С.Ю. за реєстровим № 1500, Шлюбний договір подружжям не укладався, що підтверджує Покупець».

Наведене дає суду підставу вважати, що на час купівлі спірного житлового будинку сторони ще 11 грудня 2018 року обумовили, що куплений будинок стане спільною сумісною власністю сторін, тобто може бути поділений між ними пропорційно. Тому суд не може прийняти до уваги доводи ОСОБА_2 про те, що будинок є власністю її одноособово, надані нею 11 квітня 2023 року після спливу передбаченого ст. 72 СК України, ст. 256 ЦК України строку позовної давності за умови відсутності поважних причин пропуску строку позовної давності. Отже позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають через сплив позовної давності, як те передбачено ст. 267 ЦК України.

За таких умов суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про поділ спільного майна - житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 та визнання права власності на 1/2 частину цього майна, та усунення перешкод у користуванні власністю та стягнення, оскільки ОСОБА_2 перешкоджує його доступу до будинку.

Дії ОСОБА_2 , яка перешкоджувада доступу до будинку порушили звичний уклад життя ОСОБА_1 , спричинивши переживання, пов`язані з неможливістю користування власністю. Тому суд вважає можливим в порядку ст. 1167 ЦК України стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000 грн. моральної шкоди.

Згідно ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок до особи, яка набула права власності на жилий буинок, розташований на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить правл власності на земельну ділянку, або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Ввідповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 156206277, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0052, площею 0,1500 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_1 , на якій розташований житловий будинок. Тому за умови визнання судом за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину сказаного будинку, за ОСОБА_1 має бути визнано і право власності на 1/2 частину зазначеної земельної ділянки.

А задоволення позовних вимог ОСОБА_1 за правилами ст. 141 ЦПК України покладає на ОСОБА_2 обов`язок по сплаті судових витрат - 4407,30 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 263, 268 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Розділити на дві рівні частини спільне суспільне майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - житловий будинок А-1 з добудовою А-1-1, загальною площею 42,7 кв. м, житловою площею 30,6 кв. м, з господарськими будівлями Б-1 літня кухня, Б-1-1 сарай, В-1 вхід по п/д, Г-1 вбиральня, № 1 паркан, № 2 брама, а також земельну ділянку, площею 0,1187га з кадастровим номером :02:004:0052, які розташовані по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку А-1 з добудовою А-1-1, загальною площею 42,7 кв. м, житловою площею 30,6 кв. м, з господарськими будівлями Б-1 літня кухня, Б-1-1 сарай, В-1 вхід по п/д, Г-1 вбиральня, № 1 паркан, № 2 брама, які розташовані по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1187га з кадастровим номером :02:004:0052, яка розташована по АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 у вільному доступі до житлового будинку А-1 з добудовою А-1-1, загальною площею 42,7 кв. м, житловою площею 30,6 кв. м, з господарськими будівлями Б-1 літня кухня, Б-1-1 сарай, В-1 вхід по п/д, Г-1 вбиральня, № 1 паркан, № 2 брама, та земельної ділянки, площею 0,1187га з кадастровим номером :02:004:0052, які розташовані по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , 5000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , 4407,30 грн. судового збору.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна - житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 та земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0052 особистою приватною власністю, стягнення 20000 грн. моральної шкоди та судових витрат - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 14 грудня 2023 року .

Суддя: Б. М. Цаберябий

р