Провадження № 2/947/613/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2023 року

Київський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді - Луняченка В.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Макаренко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (ІПН невідомий) за участі третьої особи відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради () про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

04.10.2022 року з позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення аліментів на його утримання у розмірі частини всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати звернення до суду та до досягнення сином повноліття тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , до суду звернулась ОСОБА_1 .

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О..

Ухвалою суду від 02.11.2022 року відкрито провадження по цивільної справі за правилами загального позовного провадження.

05.12.2023 року позивач уточнила позовні вимоги, та просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В матеріалах справи міститься заява позивача ОСОБА_1 про можливість розгляду справи за її відсутністю, в якій позовні вимоги щодо позбавлення ОСОБА_2 . Батьківских прав відносно їх спільного сина підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, відповідно до вимог чинного законодавства, шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на офіційному веб- сайті Київського районного суду м.Одеси.

В матеріалах справи міститься заява заінтересованої особи Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради як органу опіки та піклування щодо можливості розгляду справи за їх відсутності, при постанволенні рішення просять суд врахувати інтереси дитини та висновок органу опіки від 13.04.2023 року №01-05-3/141вх.

Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі не перебували, проживали однією сім`єю з 2011 по 2018 рік. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 видане відділом по місту Іваново та Іванівського району комітету Іванівської області РАГС 03.10.2012 року. Після зупинення фактичних шлюбних відносин сторони проживають окремо. Малолітній ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні.

Згідно з довідкою №377447 ОСОБА_3 20.09.12 року зареєстровано громадянином України

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 05.01.2021 року виданого Суворовським районним у місті Одесі ВДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) ОСОБА_5 уклав шлюб з ОСОБА_1 , після реєстрації якого ОСОБА_1 змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».

Відповідно до Довідки про реєстрацію місця проживання/перебування фізичної особи на території м.Одеси малолітній ОСОБА_3 не зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до Довідки про реєстрацію місця проживання/перебування фізичної особи на території м.Одеси ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою; АДРЕСА_1 , але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 з 20.08.2004.

Дитина постійно проживає з матір`ю, знаходиться повністю на її повному утриманні. Батько дитини, ОСОБА_2 , не бере участі у вихованні та утриманні дитини, ухиляється від виконання своїх батьківсьских обов`язків.

Відповідно до довідки Одеської загальноосвітньої школи № 73 І-ІІІ ступенів від 13.03.2023 № 78 малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 навчається в 4-Б класі вказаного закладу.

Згідно із характеристикою, наданою Одеською загальноосвітньою школою № 73 І-ПІ ступенів малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , навчається в даному закладі з 2 класу. Зарекомендував себе як старанний, дисциплінований учень, завжди має охайний вигляд. Хлопчик забезпечений усім необхідним шкільним приладдям та речами, які необхідні для навчання. Успіхів в навчанні досяг завдяки допомоги та підтримки матері. ОСОБА_1 прагне того, щоб дитина була всебічно розвинена. ОСОБА_1 виховує сина без батька, багато уваги приділяє вихованню сина, постійно відвідує батьківські збори, цікавиться шкільним життям сина, допомагає йому у навчанні. В свою чергу, біологічного батька дитини керівництво навчальниого закладу не бачило, з вчителями він не спілкувався, батьківські збори не відвідував.

15.02.2023 спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради обстежено умови проживання родини ОСОБА_1 , складено відповідний акт та з`ясовано, що матір`ю створені необхідні умови для проживання дитини, в квартирі чисто, прибрано. Квартира складається з 2 кімнат. У хлопчика є окрема кімната, облаштована усім необхідним, є меблі, ноутбук, телевізор, місце для сну, занять.

Малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 надав органу опіки та піклування Сувровської районної адміністрації Одеської імської ради письмові пояснення, в яких зазначив, що проживає з мамою, та ОСОБА_5 , якого називає батьком і сестрою. В нього є власна кімната. Дуже любить свою родину. Про біологічного батька не згадує.

Малолітній ОСОБА_3 був опитаний судом у присутності вчителя початкових класів Одеського ліцею №73 Одеської міської ради ОСОБА_9 , який на запитання суду пояснив, що з його рідним батьком не спілкується, останній раз бачив його більше 5 років назад, батьком вважає маминого чоловіка - ОСОБА_5 .

Таким чином, наведені факти свідчать про свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками щодо виховання і утримання малолітнього його батьком ОСОБА_2 , оскільки він не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання дітей, порушує права дитини щодо вирішення соціально-побутових питань.

Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування надав висновок від 13.04.23 року за № 01-05-3/141вх , яким вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно ст.164 ч.1 п.2 Сімейного Кодексу України батько або мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання обов`язків щодо виховання, утримання та розвитку дитини.

Вирішуючи спір виходить з наступного.

Одним з головних принципів сімейного права є паритетність у побудові сімейних відносин. Цей принцип навіть знайшов своє відображення в Основному Законі України - Конституції, у статті 51 якої зазначено, що кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до сімейного життя.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України).

Згідно зі статтею 157 СК України питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до положення ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ч. 1 ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства»).

У відповідності до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до п.2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пункт 16 зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України містить роз`яснення з приводу того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Згідно з міжнародними та національними правовими нормами до прав дитини належить, зокрема, право на врахування її думки щодо питань, які стосуються її життя. Зокрема, відповідно до положень ст. 12 ч.1 Конвенції ООН від 20 листопада 1989 р. "Про права дитини" (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.), держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 3 ЦПК України).

Виходячи із змісту ст.ст. 3, 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, у всіх діях щодо дітей, у тому числі коли дитина розлучається з одним із батьків, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченні інтересів дитини.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

З матеріалів наданих суду, вбачається, що відповідач ухиляється від участі у вихованні дитини та її повноцінному утриманні, з відповідними заявами про встановлення порядку участі у вихованні сина не звертався, враховуючи зазначені обставини суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог, щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження винної поведінки відповідача та свідомого нехтування своїми обов`язками відносно дитини.

Враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання обов`язків щодо виховання, утримання та розвитку своєї дитини, суд дійшов висновку, що вимоги про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню, а тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, що складаються із судового збору в сумі 992,40 гривень.

Керуючись ст.ст.3, 10-13, 76, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ІПН не відомий ) відносно сина - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ІПН не відомий, громадянин Російської Федерації ) батьківських прав щодо сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Луняченко В. О.