Справа № 442/1208/21 Головуючий у 1 інстанції: Кучаковський Ю.С.
Провадження № 22-ц/811/2896/23 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря: Цьони С.Ю.

з участю: прокурора Львівської обласної прокуратури Місінської М.А., представника Львівської обласної державної адміністрації Смотрича Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Козія Ігоря Юрійовича на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 вересня 2023 року,-

в с т а н о в и в:

Представник Львівської обласної державної адміністрації звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду із заявою про виправлення описки у виконавчому листі у справі за позовом заступника керівника Дрогобицької місцевої прокуратури в інтересах Львівської обласної державної адміністрації, Державного підприємства „Дрогобицьке лісове господарство до ОСОБА_1 про розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісами та повернення лісової ділянки.

В обґрунтування заяви зазначає, що 03.01.2023 року Дрогобицьким міськрайонним судом видано виконавчий лист, у якому помилково вказано: Зобов`язати ОСОБА_1 повернути лісову ділянку загальною площею 1,5 га, яка розташована в кварталі 65, виділі 85, 95 Східницького лісництва на території Новокропивницької сільської ради Дрогобицького району у володіння розпорядника земельної ділянки Львівської обласної державної адміністрації та у користування ДП „Дрогобицьке лісове господарство.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 вересня 2023 року

Заяву Львівської обласної державної адміністрації про виправлення описки у виконавчому листі у справі за позовом заступника керівника Дрогобицької місцевої прокуратури в інтересах Львівської обласної державної адміністрації, Державного підприємства „Дрогобицьке лісове господарство до ОСОБА_1 про розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісами та повернення лісової ділянки, задоволено.

Виправлено описку в виконавчому листі у справі № 442/1208/21 року, виданому Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області 03.01.2023 року, а саме виключити фразу „та у користування ДП „Дрогобицьке лісове господарство.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_1 адвокат Козій Ігор Юрійович.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, та неповним з`ясуванням усіх обставин справи. Зокрема покликається на те, що в виконавчому листі не допущено жодної помилки, оскільки згідно рішення суду кінцевою особою якій повинна бути передана ділянка є ДП «Дрогобицьке лісове господарство», як постійний користувач цієї землі якому в свою чергу передала ЛОДА відповідну земельну ділянку.

Просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора Львівської обласної прокуратури Місінської М.А., представника Львівської обласної державної адміністрації Смотрича Д.В. на заперечення доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Задовольняючи заяву щодо виправлення помилки у виконавчих листах, суд першої інстанції керувався приписами ч. 1 ст. 432 ЦПК України, відповідно до яких суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Матеріалами справи та судом встановлено, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10.09.2021 року позов задоволено; розірвано договір довгострокового тимчасового користування лісами № 7 від 01.06.2017 року, укладений між ДП „Дрогобицьке лісове господарство та ОСОБА_1 , який зареєстровано за № 96 19.07.2017 у Львівському обласному управлінні лісового та мисливського господарства; зобов`язано ОСОБА_1 повернути лісову ділянку загальною площею 1,5 га, яка розташована в кварталі 65, виділі 85, 95 Східницького лісництва на території Новокропивницької сільської ради Дрогобицького району у володіння розпорядника земельної ділянки Львівської обласної державної адміністрації та у користування ДП „Дрогобицьке лісове господарство; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської обласної прокуратури 4 540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн судового збору.

Постановою Львівського апеляційного суду від 15.11.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 вересня 2021 року в частині задоволення вимог заступника керівника Дрогобицької місцевої прокуратури в інтересах Державного підприємства „Дрогобицьке лісове господарство до ОСОБА_1 про розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісами та повернення лісової ділянки скасовано, позов у цій частині залишено без розгляду; в іншій частині рішення залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 05.07.2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 вересня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року у частині вирішення позовних вимог заступника прокурора Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області в інтересах Львівської обласної державної адміністрації про розірвання договору та зобов`язання повернути земельну ділянку змінено, виключивши з мотивувальних частин цих судових рішень посилання на правила частини другої статті 652 Цивільного кодексу України як на підставу задоволення позову.

На виконання вказаного рішення Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області 03.01.2023 року видано виконавчий лист, в якому стягувачем зазначено Львівську обласну державну адміністрацію; суд вирішив (присудив): зобов`язати ОСОБА_1 повернути лісову ділянку загальною площею 1,5 га, яка розташована в кварталі 65, виділі 85, 95 Східницького лісництва на території Новокропивницької сільської ради Дрогобицького району у володіння розпорядника земельної ділянки Львівської обласної державної адміністрації та у користування ДП „Дрогобицьке лісове господарство.

Так, за змістом ч. 3 ст. 431 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Згідно з ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі серед інших зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника фізичної особи.

Згідно п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України №14від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою Львівського апеляційного суду від 15.11.2023 в частині вимог заступника керівника Дрогобицької місцевої прокуратури в інтересах Державного підприємства „Дрогобицьке лісове господарство до ОСОБА_1 про розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісами та повернення лісової ділянки позов залишено без розгляду, проте у виконавчому листі помилково зазначено „та у користування ДП „Дрогобицьке лісове господарство, що не відповідає вимогам ч. 3 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» та перешкоджає виконанню рішення суду, яке набрало законної сили.

З огляду на наведені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для приведення у відповідність до вимог ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчих листів ,виданих у цивільній справі №2-4740/10.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст.6,13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 6 Конвенції поширює свою дію і на таку стадію цивільного процесу як виконання судового рішення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції (рішення від 28 липня 1999 року в справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії», рішення від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»).

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно ст.129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення це остаточна стадія цивільного судочинства у процесі реалізації захисту цивільних прав, тому невиконання судових рішень, що є остаточними, обов`язковими для виконання, є порушенням права на справедливий суд, яке захищено ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Доводи в апеляційній скарзі не свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при постановленні оскаржуваної ухвали, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Апеляційний суд вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для її скасування не вбачається.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Козія Ігоря Юрійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 11.12.2023 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.