Справа № 559/1651/23
Провадження № 2-о/559/81/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.,

секретаря судового засідання Юрчук Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Привільненська сільська рада Дубенського району Рівненської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції заявника.

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту її перебування на утриманні померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 з 1992 року по день смерті спадкодавиці. В обґрунтування заяви поклакається на те, що від шлюбу її дідуся, ОСОБА_3 , та бабусі, ОСОБА_4 , народився її батько ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рідна її бабуся померла в 1966 році.

20.01.1970 р. дідусь, ОСОБА_3 уклав шлюб із ОСОБА_6 . Спільних дітей у них не було, проте її батько для баби Меланії був наче рідний син, вона його дуже любила. Так само відносилася і до його дітей. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Її батько, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 розірвав шлюб із матір`ю ОСОБА_7 . Коли батьки розлучилися, її менша сестра ОСОБА_8 залишилася проживати з мамою, а вона з батьком. У 1991 році батько виїхав за кордон. Всі обов`язки щодо її виховання та утримання лягли на бабусю ОСОБА_2 . Після розлучення, хоча мати була зареєстрована у буд. АДРЕСА_1 , проте фактично там не проживала, так як і її менша сестра та батько.

ОСОБА_2 повністю замінила для неї батька і маму, і з кінця 1989 року вона перебувала на її повному утриманні. Вона отримувала пенсію по віку, окрім того, у них було господарство, з продажу продуктів якого також отримували кошти. Так як вона на той час була неповнолітньою, навчалась, то заробляти самостійно у неї була відсутня можливість. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Згідно виписки з погосподарської книги № 4 с. Придорожне № 0294-1 Малосадівської сільської ради, житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_2 . Окрім того, рішенням Малосадівської сільської ради Дубенського району Рівненської області № 26 від 20.08.1996 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок жителям сільської ради» ОСОБА_2 передано у приватну власність земельні ділянки: площею 0,13 га для обслуговування житлового будинку та 0,30 га для ведення особистого підсобного господарства. Згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-РВ № 001284 від 28.09.2001 померла також є власником двох земельних ділянок (площею 3,20 га рілля, 0,28 га кормові угіддя) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За життя своєю власністю ОСОБА_2 на випадок своєї смерті не розпорядилася. Однак, постійно казала їй, що повноправним власником всього належного їй майна після її смерті хоче, аби стала саме вона. Оскільки на момент смерті бабусі їй було лише 13 років, належним чином вчиняти будь-які дії щодо переоформлення своїх прав у неї не було можливості. Окрім того, оскільки вона фактично вступила у володіння спадковим майном, вважає, що є такою, що прийняла спадщину належним чином. Так, ще за життя бабуся передала їй оригінал вказаного вище державного акта, документи на будинок та речі домашнього вжитку, котрі мали цінність. Вона продовжувала проживати у вказаному вище будинку до 09.10.2019, аж поки разом із своєю сім`єю не переїхали до міста Дубно. Батько повернувся в будинок по смерті мачухи.

Спадкоємці в бабусі в силу вимог ЦК УРСР, як першої, так і другої черги спадкування за законом, а також за заповітом відсутні.

В січні 2023 року вона звернулася до приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу Хомич О. С. з метою отримання консультацій з приводу спадкування майна після померлої ОСОБА_2 . Нотаріус їй повідомила, що оформити спадкові права вона не зможе, оскільки відсутні документи, котрі могли б свідчити про її перебування на утриманні бабусі. Рекомендовано звернутись до суду.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 25 травня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Заявник ОСОБА_1 , згідно поданої заяви, просить провести розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи: Привільненської сільської ради Дубенського району Рівненської області, у судове засідання не з`явився. Згідно поданої до суду заяви, просять розгляд справи провести у відсутності представника сільської ради, за наявними у матеріалах справи документами.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що у свідоцтві про народження заявниці серії НОМЕР_1 виданому 12.07.1986 року Малосадівською сільською радою батьками зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (а.с. 12).

Після укладення шлюбу заявниця змінила прізвище на « ОСОБА_9 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с. 13).

ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , його батьками зазначені: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про що свідчить свідоцтво про народження, видане повторно серії НОМЕР_3 від 07.12.2021 (а.с. 9).

20 січня 1970 року ОСОБА_3 уклав шлюб із ОСОБА_6 , про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №8 від 07.12.2021 (а.с. 7).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 від 30.12.1988 (а.с. 8).

29.05.1991 ОСОБА_5 розірвав шлюб із ОСОБА_7 , про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 від 10.03.2000 (а.с. 10).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що свідчить свідоцтво про смерть НОМЕР_6 від 01.08.1999 (а.с. 11).

Як свідчить довідка Привільненської сільської ради № 265 від 28 липня 2021 року, ОСОБА_10 з грудня 1989 року і по день смерті ОСОБА_2 перебувала на її повному утриманні (а.с. 14).

Згідно виписки з погосподарської книги № 4 с. Придорожне № 0294-1 Малосадівської сільської ради, житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_2 (а.с. 15).

Як свідчить архівний витяг Малосадівської сільської ради №97 від 05.11.2020, рішенням Малосадівської сільської ради Дубенського району Рівненської області № 26 від 20.08.1996 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок жителям сільської ради» ОСОБА_2 передано у приватну власність земельні ділянки: площею 0,13 га для обслуговування житлового будинку та 0,30 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 16, 17).

Згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-РВ № 001284 від 28.09.2001 ОСОБА_2 є власником двох земельних ділянок (площею 3,20 га - рілля, 0,28 га - кормові угіддя) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 18-19).

На запит суду, завідувачем Дубенської державної нотаріальної контори Л.Тимощук надано повідомлення №09/01-16 від 31.05.2023, згідно якого спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась. Про це ж свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру №72662318 від 31.05.2023.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в поданих до суду заявах підтвердили, що після розірвання шлюбу між ними 29.05.1991, їхня донька ОСОБА_11 перебувала на повному утриманні ОСОБА_2 , до дня смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розлучення, вони хоч і були зареєстровані у буд. АДРЕСА_1 , проте фактично там не проживали.

IV. Норми права, які застосував суд.

Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Усталеним в судовій практиці та цивілістичній доктрині є розуміння відкриття спадщини як настання певних юридичних фактів, що зумовлюють виникнення спадкових правовідносин. При цьому як юридичний факт відкриття спадщини характеризується двома параметрами: (1) часом відкриття; (2) місцем відкриття. Час відкриття спадщини має важливе значення, оскільки на час відкриття спадщини визначаються, зокрема: склад спадщини; коло спадкоємців; матеріальний закон, який буде застосовуватись до спадкових відносин.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (частина третя статті 5 ЦК України).

Таким чином, до відносин спадкування, що виникли слід застосовувати ЦК УРСР.

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (частини перша та друга статті 548 ЦК УРСР).

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (частини перша та друга статті 549 ЦК УРСР).

Аналіз змісту статей 548, 549 ЦК УРСР свідчить, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Діями спадкоємця, що свідчать про прийняття ним спадщини є: 1) фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном; 2) подача державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини.

Спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави: 1) якщо спадкодавець все майно або частину його заповідав державі; 2) якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом; 3) якщо всі спадкоємці відмовились від спадщини; 4) якщо всі спадкоємці позбавлені права спадкування (статті 528 і 534 цього Кодексу); 5) якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини. Якщо хто-небудь з спадкоємців відмовився від спадщини на користь держави, до держави переходить частка спадкового майна, належна цьому спадкоємцеві. Якщо при відсутності спадкоємців за законом заповідана тільки частина майна спадкодавця, решта майна переходить до держави (частини перша-третя статті 555 ЦК УРСР).

Системне тлумачення частини другої статті 549, частини першої статті 555 ЦК УРСР та абзацу 2 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що:

в ЦК УРСР законодавець, на відміну від ЦК України та існування конструкції "відумерлої спадщини", передбачав автоматичний перехід спадщини за правом спадкоємства до держави. Будь-яких дій щодо прийняття спадщини держава не здійснювала. Держава при існуванні юридичних фактів, визначених пунктами 1-5 частини першої статті 555 ЦК УРСР, завжди приймала спадщину і не могла від неї відмовитися;

оскільки держава не мала права відмовитися від прийняття спадщини, то у випадку, коли спадкоємці за законом або за заповітом не прийняли спадщину або відмовилися від спадщини, спадщина вважалася прийнятою державою.

Відповідно до вимог статті 531 ЦК УРСР до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Згідно ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Задовольняючи заяву про встановлення факту перебування на утриманні, суд бере до уваги, що згідно довідки Привільненської сільської ради № 265 від 28 липня 2021 року, ОСОБА_10 з грудня 1989 року і по день смерті ОСОБА_2 перебувала на її повному утриманні. Це також підтвердили у своїх заявах свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . Спадкова справа по смерті ОСОБА_2 не заводилась, а дані про інших спадкоємців відсутні. Встановлення факту перебування заявниці на утриманні ОСОБА_2 впливає на виникнення у неї спадкових прав, можливість реалізації права на спадщину, отже такий факт породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 293, 294, 315, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Привільненська сільська рада Дубенського району Рівненської області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_12 перебувала на утриманні померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 з 1992 року по день смерті спадкодавиці.

Апеляційна скарга подається до Рівненського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Привільненська сільська рада Дубенського району Рівненської області, адреса: вул. Грушевського, 4, с. Привільне, Дубенський район, Рівненська область, .

Суддя: