08.06.2023 Суддя Попова В. О.
Справа № 644/1056/23
Провадження № 2/644/410/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Попової В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Плаксій К.А.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 ,

про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

01 березня 2023 року ПрАТ «СК «Уніка» звернулось до суду з вказаним позовом та просило стягнути з ОСОБА_1 в порядку суброгації на користь

Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» страхове

відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 21 646 гривень 03 копійок .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12 квітня 2019 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Автоцивілка навпаки» №021099/4640/0000145 (далі - Договір), предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням зокрема транспортним засобом «Fiat 500Е» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі - застрахований автомобіль).

05 грудня 2019 року о 16 годині 30 хвилин в м. Харкові, Салтовське шосе, 46/1 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі двох автомобілів: «ГАЗ 330200» , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля «Fiat 500Е», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 .

У результаті ДТП автомобілі отримали пошкодження.

Постановою Московського районного суду міста Харкова від 04.03.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, застрахованому транспортному засобу «Fiat 500Е», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до чого Страхувальник зазнав матеріального збитку.

09 грудня 2019 року потерпілий від дорожньо-транспортної пригоди, звернувся до Страховика ПрАТ «СК «Уніка» з Заявою №00330659 про подію, що має ознаки страхового випадку.

Для встановлення характеру та розміру шкоди, заподіяної власнику автомобіля «Fiat 500Е» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 09 грудня 2019 року ПрАТ «СК «Уніка» було проведено огляд транспортного засобу, про що складено Протокол огляду транспортного засобу.

Відповідно до Ремонтної калькуляції (системи Аudateх) №00330659 від 12 грудня 2019 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Fiat 500Е», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 21 646,03грн.

Як вбачається зі страхового акту №00330659 від 22 грудня 2019 року, виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору, Страховиком - ПрАТ «СК «Уніка» прийнято рішення про визнання вказаної події страховим випадком та виплату страхового відшкодування за Договором в розмірі 21 646,03 грн., шляхом безготівкового перерахування коштів страхового відшкодування на рахунок Страхувальника, що підтверджується платіжним дорученням №127509 від 23 грудня 2019 року.

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ГАЗ 330200», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким в момент дорожньо - транспортної пригоди керував ОСОБА_1 , не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Таким чином, до ПрАТ «СК «Уніка» перейшло право вимоги до відповідача на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» - в порядку суброгації із розрахунку:

-загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля «Fiat 500Е», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , = 21 646,03 грн.;

-франшиза за Договором (п.9) = 0,00 грн.;

-сума, що підлягає відшкодуванню безпосередньо Відповідачем = 21 646,03 грн.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06.03.2023 року відкрито провадження у справі у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін (викликом) сторін.

В судове засідання представник позивача не з`явився, при подачі позову одночасно просив розглядати справу в спрощеному позовному провадженні, провести розгляд справи за відсутності сторони позивача. В ході судового розгляду надав суду заяву аналогічного змісту.

Відповідач в судові засідання, призначені на 04.04.2023, 10.05.2023, 08.06.2023 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток рекомендованою кореспонденцією на адресу за місцем його реєстрації, які повернулись до суду без вручення з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою», що вважається належним повідомленням та відповідає правовій позиції викладеної в постанові КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23), та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України . Причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не надали.

Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Орджонікідзевського районного суду м. Харкова.

Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

На момент розгляду справи суду не було надано відповідачем жодних відомостей щодо зміни їх місця проживання/перебування.

У відповідності до приписів ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, на підставі вищевикладених приписів ст.ст.128,130-131 ЦПК України суд вважає, що відповідачі повідомлені належним чином.

Відповідач з запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, чи з відзивом на позов до суду не звертались. Заяв, клопотань та заперечень суду не надходило.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідачі не використали наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явились у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило. Відповідачами не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача.

За таких обставин, з письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 05 грудня 2019 року о 16 годині 30 хвилин в м. Харкові, Салтовське шосе, 46/1, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі двох автомобілів: «ГАЗ 330200» , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля «Fiat 500Е», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 .

У результаті ДТП автомобілі отримали пошкодження.

Постановою Московського районного суду міста Харкова від 04.03.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 16.03.2021.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, застрахованому транспортному засобу «Fiat 500Е», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до чого Страхувальник зазнав матеріального збитку.

12 квітня 2019 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Автоцивілка навпаки» №021099/4640/0000145 (далі - Договір), предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням зокрема транспортним засобом «Fiat 500Е» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі - застрахований автомобіль).

09 грудня 2019 року потерпілий від дорожньо-транспортної пригоди, звернувся до Страховика ПрАТ «СК «Уніка» з Заявою №00330659 про подію, що має ознаки страхового випадку із поясненнями.

Для встановлення характеру та розміру шкоди, заподіяної власнику автомобіля «Fiat 500Е», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 09 грудня 2019 року ПрАТ «СК «Уніка» було проведено огляд транспортного засобу, про що складено Протокол огляду транспортного засобу.

Відповідно до Ремонтної калькуляції (системи Аudatex) №00330659 від 12 грудня 2019 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Fiat 500Е», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , складає 21 646,03грн.

Як вбачається зі страхового акту №00330659 від 22 грудня 2019 року, виконуючи взяті на себе bзобов`язання по Договору, Страховиком - ПрАТ «СК «Уніка» прийнято рішення визнання вказаної події страховим випадком та виплату страхового відшкодування за Договором в розмірі 21 646,03 грн шляхом безготівкового перерахування коштів страхового відшкодування на рахунок Страхувальника, що підтверджується платіжним дорученням №127509 від 23 грудня 2019 року.

У постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі №754/5129/15 зроблено правовий висновок про те, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч.2ст.1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.

Спірні правовідносини є комплексними та регулюються главою 67 «Страхування» та главою 82 «Відшкодування шкоди» ЦК України, Законом України «Про страхування» та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Стаття 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст.1187 ЦК України, шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання чи утримування якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року по справі № 755/9320/15-ц зазначив, що згідно зі статтями 512,514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. Таким законом, зокрема, є норми статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою статті 1191 ЦК України.

Відповідно до норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України Про страхування, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала.

Таким чином, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача у межах фактичних витрат.

Основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов`язання, яке виникло із заподіяння шкоди і у зв`язку з яким було виплачене страхове відшкодування, й зміна в ньому кредитора. Натомість регрес право відповідальної особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким відповідальна особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим і виникло нове пов`язане саме з регресною вимогою.

Завдання майнової шкоди страхувальнику слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором майнового страхування, в якому кредитором є страхувальник, а боржником страховик.

Деліктне зобов`язання первісне, основне зобов`язання, підставою виникнення якого є завдання шкоди. Одержання страхувальником повного відшкодування збитків від особи, яка їх завдала, припиняє деліктне зобов`язання, що тягне за собою припинення обов`язку страховика здійснити страхову виплату (п. 4 ч. 1 ст. 991 ЦК України), але не навпаки.

Виплата страховиком страхувальнику страхового відшкодування є обов`язком страховика за договором (ст. 988 ЦК України). Така виплата не припиняє деліктного зобов`язання і не може вважатися відшкодуванням шкоди потерпілому в цьому зобов`язанні, оскільки страховик у правовідносинах добровільного майнового страхування не є боржником у деліктному зобов`язанні. Тобто заподіювач шкоди залишається зобов`язаним відшкодувати завдану ним шкоду незалежно від того, чи звертався до нього з відповідною вимогою сам потерпілий, чи страховик після виплати потерпілому відшкодування за договором майнового страхування.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У зв`язку із заміною сторони кредитора у деліктному правовідношенні у межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди

За правилами ч.1 та ч.6 ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, відносини між ПрАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_1 у цій справі регулюються правилами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» - в порядку суброгації.

Судом встановлено, що ПрАТ «СК «Уніка» замість відповідача відшкодувало шкоду, заподіяну транспортному засобу «Fiat 500Е», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , а саме за його ремонт, а тому до страховика ПрАТ «СК «Уніка» у порядку суброгації перейшло право вимоги до ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_1 , з вини якого сталася дорожньо-транспортна пригода та був пошкоджений застрахований позивачем автомобіль, зобов`язаний сплатити позивачу 21 646,03 гривень шкоди, в порядку суброгації, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пред`явлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Тому, з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2 684 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстрація місця проживання/перебування: АДРЕСА_1 ), на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» () в порядку суброгації відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 21 646 (двадцять одну тисячу шістсот сорок шість) гривень, 03 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстрація місця проживання/перебування: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» () сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2684 грн 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви на його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ст.354 ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Вступну та резолютивну частини рішення складено 08.06.2023. Повний текст рішення складено 13.06.2023 року.

Суддя В.О. Попова