ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/108/23 Справа № 175/1741/18 Суддя у 1-й інстанції - Ребров С. О. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої - Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Максюти Ж.І.,

за участю секретаря судового засідання Панасенко С.С.,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради про визнання фізичної особи недієздатною,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою у порядку окремого провадження про визнання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною з жовтня 2012 року (т. 1 а.с. 3-4), яку в подальшому після проведення судово-психіатричної експертизи уточнила (т. 1 а.с. 86-88), в обґрунтування якої зазначала, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її бабусею по лінії матері.

З червня 2017 року ОСОБА_4 проживає разом з нею.

У 2007 році ОСОБА_4 отримала травму, яка вплинула на її психічний стан, у зв`язку з чим тривалий час перебувала на лікуванні.

Вказувала, що ОСОБА_4 страждає психічним розладом, з 2009 року не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що підтверджується висновком судово-психіатричного експерта від 30 серпня 2018 року №7.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2019 року заяву ОСОБА_3 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради про визнання фізичної особи недієздатною, задоволено.

Визнано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною з 2009 року.

Встановлено опіку над ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначено її опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. 1 а.с. 204-206).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , який не був учасником справи подав апеляційну скаргу (т. 1 а.с. 210-214), посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та невірне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви в повному обсязі.

ОСОБА_3 скористалась своїм правом та подала до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити в повному обсязі (т. 1 а.с. 233-236).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 , задоволено частково.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2019 року, скасовано.

Заяву ОСОБА_3 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради про визнання фізичної особи недієздатної, залишено без розгляду (т. 2 а.с. 95, 98-102).

Постановою Верховного суду від 15 липня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_3 , задоволено частково.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т. 2 а.с. 165-169).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишено без задоволення.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2019 року, залишено без змін (т. 2 а.с. 254-261).

Постановою Верховного суду від 29 вересня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , задоволено частково.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т. 3 а.с. 60-67).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 листопада 2021 року справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2019 року у даній справі призначено до розгляду на 22.12.2021 року о 12 год. 30 хв. (т. 3 а.с. 72).

08.11.2021 року від адвоката Мовчана О.В., який діяв в інтересах ОСОБА_3 до суду надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи (т. 3 а.с. 74), який ознайомився з матеріалами справи 23.11.2021 року, що підтверджується його розпискою.

Згідно довідки складеної секретарем судового засідання, розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2019 року було відкладено на 16.02.2022 року о 12 год. 30 хв., у зв`язку з перебуванням члена колегії судді Лаченкової О.В. у відпустці (т. 3 а.с. 82).

Представник ОСОБА_3 - адвокат Мовчан О.В. був повідомлений щодо відкладення розгляду справи на 16.02.2022 року о 12 год. 30 хв., що підтверджується розпискою наявною в матеріалах справи (т. 3 а.с. 83).

Згідно довідки складеної секретарем судового засідання, розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2019 року було відкладено на 30.03.2022 року о 12 год. 40 хв., у зв`язку з перебуванням головуючого судді Городничої В.С. на лікарняному (т. 3 а.с. 106).

ОСОБА_3 була повідомлена щодо відкладення розгляду справи на 30.03.2022 року о 12 год. 40 хв., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т. 3 а.с. 108).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30 березня 2022 року залучено до участі у справі за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради, про визнання фізичної особи недієздатною правонаступника апелянта ОСОБА_1 ОСОБА_2 (т. 3 а.с. 115-116).

Згідно протоколу судового засідання від 30.03.2022 року розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2019 року було відкладено на 06.04.2022 року о 11 год. 05 хв. у зв`язку з необхідністю представника ОСОБА_3 - адвоката Мовчана О.В. ознайомитись з клопотанням про призначення у справі повторної судово-психіатричної експертизи (т. 3 а.с. 113).

Представник ОСОБА_3 - адвокат Мовчан О.В. був повідомлений про наступне засідання щодо розгляду апеляційної скарги на 06.04.2022 року о 11 год. 05 хв., що підтверджується розпискою наявною в матеріалах справи (т. 3 а.с. 114).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06 квітня 2022 року призначено у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2019 року по справі за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради про визнання фізичної особи недієздатною повторну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» (т. 3 а.с. 127-130).

05.04.2022 року від адвоката Мовчана О.В., який діяв в інтересах ОСОБА_3 до суду надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи (т. 3 а.с. 131), який ознайомився з матеріалами справи 08.04.2022 року, що підтверджується його розпискою.

11.04.2022 року від адвоката Мовчана О.В., який діяв в інтересах ОСОБА_3 до суду надійшла заява про видачу йому копії ухвали Дніпровського апеляційного суду від 06.04.2022 року (т. 3 а.с. 134), яку отримав 18.04.2022 року, що підтверджується його розпискою.

10.06.2022 року до Дніпровського апеляційного суду надійшов лист Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» №04-05/141 від 02.06.2022 року, в якому просили забезпечити явку підекспертної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Інституту 24.06.2022 року на 10 год. 00 хв. (т. 3 а.с. 136).

21.06.2022 року від адвоката Мовчана О.В., який діяв в інтересах ОСОБА_3 до суду надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи (т. 3 а.с. 138), який ознайомився з матеріалами справи 22.06.2022 року, що підтверджується його розпискою.

12.09.2022 року на електронну пошту Дніпровського апеляційного суду надійшов лист Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» №04-05/707 від 07.09.2022 року, в якому повторно просили забезпечити явку підекспертної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Інституту 26.09.2022 року на 10 год. 00 хв. (т. 3 а.с. 140).

Копію вказаного листа отримав представник ОСОБА_3 - адвокат Мовчан О.В., про що в матеріалах справи міститься його розписка (т. 3 а.с. 140).

22.09.2022 року на адресу Дніпровського апеляційного суду надійшов лист Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» №04-05/803 від 21.09.2022 року, в якому зазначалось про те, що до Інституту надійшов лист від ОСОБА_6 , який є сином ОСОБА_4 , від 13.09.2022 року, в якому повідомлялось, що його мати є нетранспортабельною, тому враховуючи її вік та фізичний стан, вона не зможе прибути до м.Києва для проведення експертизи. З метою виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду від 06.04.2022 року у даній справі просить забезпечити доступ судових експертів до ОСОБА_4 за місцем її перебування (т. 3 а.с. 141, 143).

Запитами Дніпровського апеляційного суду від 05.10.2022 року та 20.12.2022 року було витребувано з Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» матеріали справи №175/1741/18 для вирішення питання щодо забезпечення доступу судових експертів до ОСОБА_4 за місцем її перебування (т. 3 а.с. 147, 149).

Матеріали справи №175/1741/18 надійшли до Дніпровського апеляційного суду 27.12.2022 року (т. 3 а.с. 150).

Згідно довідки складеної секретарем судового засідання, процесуальні дії по підготовці справи до судового розгляду не проводились, у зв`язку з перебуванням головуючого судді Городничої В.С. у відпустці з 26.12.2022 року по 06.01.2023 року (т. 3 а.с. 151).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09 січня 2023 року поновлено провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2019 року та призначено справу до розгляду на 01.02.2023 року о 11 год. 05 хв. (т. 3 а.с. 152-153).

12.01.2023 року від адвоката Мовчана О.В., який діяв в інтересах ОСОБА_3 до суду надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи (т. 3 а.с. 155), який ознайомився з матеріалами справи 25.01.2023 року, що підтверджується його розпискою.

31.01.2023 року від адвоката Мовчана О.В., який діяв в інтересах ОСОБА_3 до суду надійшла заява про відкладення судового засідання по справі №175/1741/18 призначене на 01.02.2023 року о 11 год. 05 хв. на більш пізнішу дату у зв`язку з тим, що адвокат Мовчан О.В. був призваний за мобілізацією та 26.01.2023 року відбув до в/ч НОМЕР_1 , на підтвердження чого надав копію 1-2 та 6 сторінок свого військового квитка (т. 3 а.с. 157-159).

Згідно протоколу судового засідання від 01.02.2023 року судове засідання було відкладено за клопотанням адвоката Мовчана О.В. на 15.02.2023 року о 11 год. 45 хв. (т. 3 а.с. 160).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 лютого 2023 року зобов`язано ОСОБА_3 , з метою виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду від 06 квітня 2022 року про призначення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради про визнання фізичної особи недієздатною повторної судово-психіатричної експертизи, забезпечити безперешкодний доступ судових експертів Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за її місцем перебування, а також належні умови праці.

Зобов`язано ОСОБА_3 погодити з судовими експертами точну дату та час проведення повторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за її місцем перебування.

В розпорядження експертів повторно надано матеріали цивільної справи №175/1741/18 за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради про визнання фізичної особи недієздатною.

Встановлено строк проведення експертизи - місяць з дня отримання експертною установою цивільної справи.

Роз`яснено сторонам положення ст.109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі, а саме: у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

На час проведення експертизи провадження у справі зупинено (т. 3 а.с. 166-170).

Вказана ухвала суду направлялась на адресу ОСОБА_3 , однак, на адресу суду повернувся конверт за закінченням терміну зберігання (т. 3 а.с. 172).

31.03.2023 року на адресу Дніпровського апеляційного суду надійшов лист Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» №04-05/528 від 23.03.2023 року, який також направлявся Інститутом на адресу ОСОБА_3 , в якому Інститут просив останню зазначити точну адресу, дату та час для забезпечення безперешкодного доступу судових експертів до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виконання покладених на них обов`язків по проведенню повторної судово-психіатричної експертизи (т. 3 а.с. 173).

22.05.2023 року на адресу Дніпровського апеляційного суду надійшов повторний лист Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» №04-05/869 від 08.05.2023 року, який також направлявся Інститутом на адресу ОСОБА_3 , в якому Інститут просив останню зазначити точну адресу, дату та час для забезпечення безперешкодного доступу судових експертів до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виконання покладених на них обов`язків по проведенню повторної судово-психіатричної експертизи (т. 3 а.с. 175).

11.07.2023 року на адресу Дніпровського апеляційного суду надійшов лист Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» №04-05/1343 від 03.07.2023 року, в якому Інститут зазначає про те, що ОСОБА_3 ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 15.02.2023 року не виконала, тим самим не забезпечила безперешкодний доступ судових експертів до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим Інститут повертає матеріали цивільної справи без виконання повторної судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 3 а.с. 177).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 липня 2023 року поновлено провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2019 року та призначено справу до розгляду на 20.09.2023 року о 12 год. 10 хв. (т. 3 а.с. 180).

На адресу Дніпровського апеляційного суду від ОСОБА_3 повернувся конверт адресат відсутній за вказаною адресою (т. 3 а.с. 182).

У судовому засіданні 20.09.2023 року приймав участь адвокат Мовчан О.В., який діє в інтересах ОСОБА_3 , що підтверджується протоколом судового засідання (т. 3 а.с. 184), у судовому засіданні було оголошено перерву на 11.10.2023 року о 12 год. 30 хв. у зв`язку з тим, що судом апеляційної інстанції було визнано явку ОСОБА_3 обов`язковою.

Представник ОСОБА_3 - адвокат Мовчан О.В. був повідомлений щодо відкладення розгляду справи на 11.10.2023 року о 12 год. 30 хв., що підтверджується розпискою наявною в матеріалах справи (т. 3 а.с. 185).

10.10.2023 року від адвоката Мовчана О.В., який діяв в інтересах ОСОБА_3 до суду надійшла заява про відкладення судового засідання по справі №175/1741/18 призначене на 11.10.2023 року о 12 год. 30 хв. на іншу дату у зв`язку із хворобою адвоката Мовчана О.В., разом з тим до вказаної заяви не надав будь-яких доказів на підтвердження своєї хвороби. Крім того, повідомляє суд про те, що через воєнні дії, ОСОБА_3 не має фізичної можливості повернутись до України та відповідно не має змоги бути присутньою у судовому засіданні, однак, не надає будь-який доказів того, що ОСОБА_3 виїхала за межі України (т. 3 а.с. 189-190).

Згідно довідки складеної секретарем судового засідання, розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2019 року було відкладено у зв`язку з перебуванням члена колегії судді Лаченкової О.В. у відпустці на 08.11.2023 року о 12 год. 30 хв. (т. 3 а.с. 204).

На адресу Дніпровського апеляційного суду від ОСОБА_3 повернувся конверт адресат відсутній за вказаною адресою (т. 3 а.с. 212).

Згідно довідки складеної секретарем судового засідання, розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2019 року було відкладено у зв`язку з оголошенням у м.Дніпрі повітряної тривоги на 06.12.2023 року о 12 год. 30 хв. (т. 3 а.с. 213).

Згідно довідки складеної секретарем судового засідання, ОСОБА_3 та адвокат Мовчан О.В. повідомлені про судове засідання, яке призначено на 06.12.2023 року о 12 год. 30 хв. шляхом направлення електронного повідомлення, яке було доставлено у додаток Viber (т. 3 а.с. 216). Також ОСОБА_3 та адвоката Мовчана О.В. було сповіщено про призначення розгляду даної справи на 06.12.2023 року о 12 год. 30 хв. шляхом розміщення оголошення на сайті Дніпровського апеляційного суду (т. 3 а.с. 217).

06.12.2023 року на електронну пошту Дніпровського апеляційного суду від адвоката Мовчана О.В. надійшло повідомлення про те, що він більше не є представником ОСОБА_3 у даній справі.

06.12.2023 року на електронну пошту Дніпровського апеляційного суду від ОСОБА_3 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи призначеного на 06.12.2023 року о 12 год. 30 хв. у зв`язку з тим, що 05.12.2023 року її представник адвокат Мовчан О.В. повідомив про те, що він більше не надає їй послуги з юридичного супроводу справи, а для залучення нового представника їй необхідний додатковий час.

Разом з цим, а ні ОСОБА_3 , а ні адвокатом Мовчан О.В. не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що між ними розірвано договір у відповідності до умов договору про надання правової допомоги від 19.01.2021 року на підставі якого адвокат Мовчан О.В. здійснював представництво ОСОБА_3 у даній справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Європейський суд з прав людини наголошував, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії від 07 липня 1989 року).

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ доправосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, з`явлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частина третя статті 44 ЦПК України).

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України.

В матеріалах справи відсутні докази неможливості ОСОБА_3 та її представника адвоката Мовчана О.В. за об`єктивних обставин брати участь в судовому засіданні призначеного на 06.12.2023 року, в тому числі в режимі відеоконференції за допомогою технічних засобів, визначених ЦПК України.

У даній справі питання права не становлять особливої складності. Судовий захист повинен відповідати умовам процесуальної економії, враховуючи, що пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи, оскільки подані заяви про відкладення судового засідання призначеного на 06.12.2023 року фактично є зловживанням своїми процесуальними правами з боку ОСОБА_3 та її представника адвоката Мовчана О.В. та щодо можливості розгляду справи за відсутності ОСОБА_3 та її представника адвоката Мовчана О.В.

При новому розгляді справи в суді апеляційної інстанції, учасники процесу не скористались своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзиви на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду скасувати з ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні заяви враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є для ОСОБА_3 рідною бабусею по лінії матері ОСОБА_7

15 жовтня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладений договір позики на суму 184 000,00 євро та 690 000,00 доларів США.

На забезпечення виконання вказаного договору позики 20 березня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Черниш Є.В.

Відповідно до умов цього договору накладено іпотечне обтяження на об`єкт нерухомого майна житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 398,1 кв. м, житловою площею 79,6 кв. м, та земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2352 га.

Наразі зобов`язання за вказаними договорами не виконані та є предметом розгляду в інших судових справах.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2017 року у справі №175/3089/17 у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання позики з додатковими угодами недійсними, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2017 року вказане рішення залишено без змін.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання іпотечних договорів недійсними відмовлено. Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2017 року залишено без змін.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2018 року у справі №200/3123/18 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 за договором позики задоволено. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 повернуто як подану передчасно.

Висновком судово-психіатричного експерта КП «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради від 30 серпня 2019 року №7 констатовано, що ОСОБА_4 виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу у формі розладів особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку складного генезу (гіпертонічна хвороба, церебросклероз, наслідки перенесеного порушення мозкового кровообігу). За своїм психічним станом, починаючи з 2009 року і до моменту дослідження іспитована не може розуміти значення своїх дій і керувати ними.

Також у висновку судово-психіатричного експерта КП «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради від 08 жовтня 2019 року №129 зазначено, що ОСОБА_4 за своїм психічним станом з 2009 року не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

У лютому 2020 року ОСОБА_3 в інтересах недієздатної ОСОБА_4 звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Черниш Є.В., ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , про визнання недійсними договорів позики та додаткових угод, договору іпотеки, договору про переведення боргу. Предметом спору є будинок та земельна ділянка, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2020 року цивільна справа №203/598/20 за вказаним позовом передана на розгляд за підсудністю до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2020 року позовну заяву ОСОБА_3 в інтересах недієздатної ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Черниш Є.В., ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , про визнання недійсними договорів позики та додаткових угод, договору іпотеки, договору про переведення боргу повернуто заявнику з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 185 ЦПК України.

Звертаючись до суду із заявою про визнання ОСОБА_4 недієздатною, ОСОБА_3 вказувала на те, що ОСОБА_4 страждає психічним розладом, з 2009 року не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Ухвалюючи рішення про задоволення заяви ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив із того, що вимоги заявника про визнання ОСОБА_4 недієздатною є обґрунтованими, відповідають інтересам останньої та не суперечать вимогам закону.

Проте, колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції враховуючи наступне.

За положеннями частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Метою встановлення опіки та піклування є забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть здійснювати свої права та виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України).

У силу статті 58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними.

Згідно зі статтею 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Частиною другою статті 39 ЦК України встановлено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України.

Відповідно до статті 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

У пункті 68 рішення Європейського суду з прав людини від 27 березня 2008 року у справі «Штукатуров проти Росії» №44009/05, в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Європейський суд з прав людини виходив з того, що в справах осіб, які страждають на психічні розлади, національні суди користуються деякою свободою розсуду: наприклад, вони можуть вживати відповідні процесуальні підходи для забезпечення належного здійснення правосуддя, захисту здоров`я відповідної особи і подібне. Однак такі підходи не повинні зачіпати саму суть права заявника на справедливий судовий розгляд, гарантованого статтею 6 Конвенції. При оцінці того, чи був необхідним той чи інший процесуальний підхід, такий як слухання без участі особи, Європейський суд з прав людини бере до уваги всі відповідні чинники, такі, як сутність і складність питань, що розглядалися національним судом, їх значення для особи, реальність загроз для інших чи самої особи в разі слухання за її участі і т.п.

Визначення понять психічного розладу та тяжкого психічного розладу закріплене у Законі України «Про психіатричну допомогу», відповідно до якого психічними розладами є розлади психічної діяльності, визнані такими згідно з чинною в Україні Міжнародною статистичною класифікацією хвороб, травм і причин смерті, а під тяжким психічним розладом розуміють порушення психічної діяльності функціонального характер розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку.

У постанові Верховного Суду від 17 травня 2021 року у справі № 636/398/19 (провадження № 61-5685св20) зазначено, що за положеннями частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою статті 39 ЦК України передбачено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно до статті 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними.

Відповідно до частини першої статті 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними.

Висновок про недієздатність фізичної особи необхідно робити, перш за все, на підставі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи, в сукупності за умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого в особи виникає абсолютна неспроможність розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до частин другої та третьої статті 103 ЦПК України у разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено кілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

У випадку, коли експертна установа не наділена правом проводити певні види експертиз, це не означає, що проведення такої експертизи не може бути доручено іншій експертній установі, яка має право на проведення експертиз певного виду самостійно судом, оскільки сторони від проведення судової експертизи не відмовлялись і для правильного вирішення справи по суті необхідні спеціальні технічні знання.

Згідно зі статтею 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Відповідно до частини другої статті 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Відповідно до пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8, повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта. Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові.

З матеріалів справи вбачається, що при новому розгляді справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про призначення повторної судово- психіатричної експертизи (т. 2 а.с. 194196).

Клопотання обґрунтував доводами про неповноту та незаконність висновку судово-психіатричного експерта КП «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради від 08 жовтня 2019 року №129.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 січня 2021 року клопотання ОСОБА_1 про призначення повторної судово-психіатричної експертизи задоволено. Призначено у справі судово-психіатричну експертизу. Перед експертом поставлено такі питання: 1. В якому психічному стані перебуває ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; 2. Чи хворіє ОСОБА_4 на хронічні стійкі психічні розлади; 3. Чи може ОСОБА_4 за своїм станом здоров`я усвідомлювати свої дії та керувати ними; 4. Встановити, з якого часу ОСОБА_4 хворіє на хронічні стійкі психічні розлади та за своїм станом здоров`я не може усвідомлювати свої дії та керувати ними (т. 2 а.с. 201202, 208210). Проведення експертизи доручено іншим експертам КП «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради. Постановлено направити експертам матеріали справи у двох томах.

Тобто суд апеляційної інстанції погодився з доводами ОСОБА_1 про те, що висновки судово-психіатричного експерта КП «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради від 08 жовтня 2019 року №129 про недієздатність ОСОБА_4 викликають сумніви щодо їх правильності та потребують повторної перевірки експертами.

Листом від 03 лютого 2021 року №70 КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради повернуло матеріали цивільної справи № 175/1741/18 з невиконаною ухвалою суду від 19 січня 2021 року, з огляду на те, що експертиза стосовно ОСОБА_4 була проведена 30 серпня 2018 року (висновок №7). А також у листі, зазначено, що згідно з чинним законодавством у разі надання нових додаткових матеріалів, які не були представлені на попередній експертизі, можливе проведення додаткової посмертної судово-психіатричної експертизи в цій установі, або проведення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи в іншій установі (т. 2 а. с. 214215).

У березні 2021 року ОСОБА_1 подав до апеляційного суду клопотання про направлення справи для проведення повторної судово-психіатричної експертизи, з огляду на безпідставність відмови її проведення експертною установою. Також заявник послався на те, що вказані дії експертної установи суперечать положенням ЦПК України та нормативно-правових актів, які визначають правові, організаційні і фінансові основи судово-експертної діяльності.

Відповідно до частини другої статті 108 ЦПК України, у разі якщо суд призначив проведення експертизи експертній установі, керівник такої установи доручає проведення експертизи одному або декільком експертам. Ці експерти надають висновок від свого імені і несуть за нього особисту відповідальність.

Згідно з пунктом 1.10 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Міністерством юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 (зі змінами) (далі Інструкція), при проведенні експертиз в експертній установі організаційне, матеріально-технічне забезпечення їх виконання, контроль за своєчасним проведенням і за дотриманням законів та інших нормативно-правових актів з питань експертизи покладається на керівника експертної установи.

Відповідно до пункту 2.2 зазначеної Інструкції на експерта зокрема, покладаються такі обов`язки: заявити самовідвід за наявності передбачених законодавством обставин; прийняти до виконання доручену йому експертизу; особисто провести повне дослідження, дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені питання, а в разі необхідності роз`яснити його; повідомити в письмовій формі органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), про неможливість її проведення та повернути надані матеріали справи та інші документи, якщо поставлене питання виходить за межі компетенції експерта або якщо надані йому матеріали недостатні для вирішення поставленого питання, а витребувані додаткові матеріали не були надані.

Верховний суд скасовуючи постанову Дніпровського апеляційного суду та передаючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції зазначив про те, що апеляційному суду належить повторно направити матеріали справи до експертної установи для проведення повторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_4 .

В обгрунтування своєї постанови від 29 вересня 2021 року по даній справі Верховний суд зазначив про те, що приймаючи постанову у справі, суд апеляційної інстанції вищевказане клопотання апелянта поданого у березні 2021 року, безпідставно відхилив, проігнорував невиконання експертною установою вимог ухвали від 19 січня 2021 року і дійшов передчасного висновку про можливість вирішення питання по суті, з огляду на те, що висновок судово-психіатричного експерта КП «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради від 08 жовтня 2019 року №129 про недієздатність ОСОБА_4 є належним та допустимим доказом у справі. Виходячи із характеру спірних правовідносин, у цій справі, в першу чергу, підлягала встановленню обставина наявності чи відсутності у ОСОБА_4 психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення нею своїх дій та керування ними на основі доказів, які свідчать про внутрішній психічний стан. Отже, за наявності у апеляційного суду сумнівів у належності висновку судово-психіатричного експерта КП «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради від 08 жовтня 2019 року №129, як доказу у справі, та факту необґрунтованої відмови експертної установи в проведенні повторної експертизи, цей суд повинен був повторно направити матеріали справи для експертної установи для виконання вимог ухвали суду від 19 січня 2021 року про призначення повторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_4 , але цього не здійснив (т. 3 а.с. 60-67).

При новому розгляді в суді апеляційної інстанції, з урахуванням висновків постанови ВС від 29 вересня 2021 року, які є обов`язковими, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06 квітня 2022 року призначено у даній справі повторну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» (т. 3 а.с. 127-130).

Вказана ухвала була отримана представником ОСОБА_3 - адвокатом Мовчаном О.В. 18.04.2022 року, що підтверджується його розпискою (т. 3 а.с. 134).

10.06.2022 року до Дніпровського апеляційного суду надійшов лист Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» №04-05/141 від 02.06.2022 року, в якому просили забезпечити явку підекспертної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Інституту 24.06.2022 року на 10 год. 00 хв. (т. 3 а.с. 136).

21.06.2022 року від адвоката Мовчана О.В., який діяв в інтересах ОСОБА_3 до суду надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи (т. 3 а.с. 138), який ознайомився з матеріалами справи 22.06.2022 року, що підтверджується його розпискою.

12.09.2022 року на електронну пошту Дніпровського апеляційного суду надійшов лист Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» №04-05/707 від 07.09.2022 року, в якому повторно просили забезпечити явку підекспертної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Інституту 26.09.2022 року на 10 год. 00 хв. (т. 3 а.с. 140).

Копію вказаного листа отримав представник ОСОБА_3 - адвокат Мовчан О.В., про що в матеріалах справи міститься його розписка (т. 3 а.с. 140).

22.09.2022 року на адресу Дніпровського апеляційного суду надійшов лист Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» №04-05/803 від 21.09.2022 року, в якому зазначалось про те, що до Інституту надійшов лист від ОСОБА_6 , який є сином ОСОБА_4 , від 13.09.2022 року, в якому повідомлялось, що його мати є нетранспортабельною, тому враховуючи її вік та фізичний стан, вона не зможе прибути до м.Києва для проведення експертизи. З метою виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду від 06.04.2022 року у даній справі просить забезпечити доступ судових експертів до ОСОБА_4 за місцем її перебування (т. 3 а.с. 141, 143).

Запитами Дніпровського апеляційного суду від 05.10.2022 року та 20.12.2022 року було витребувано з Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» матеріали справи №175/1741/18 для вирішення питання щодо забезпечення доступу судових експертів до ОСОБА_4 за місцем її перебування (т. 3 а.с. 147, 149).

Матеріали справи №175/1741/18 надійшли до Дніпровського апеляційного суду 27.12.2022 року (т. 3 а.с. 150).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09 січня 2023 року поновлено провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2019 року та призначено справу до розгляду на 01.02.2023 року о 11 год. 05 хв. (т. 3 а.с. 152-153).

12.01.2023 року від адвоката Мовчана О.В., який діяв в інтересах ОСОБА_3 до суду надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи (т. 3 а.с. 155), який ознайомився з матеріалами справи 25.01.2023 року, що підтверджується його розпискою.

31.01.2023 року від адвоката Мовчана О.В., який діяв в інтересах ОСОБА_3 до суду надійшла заява про відкладення судового засідання по справі №175/1741/18 призначене на 01.02.2023 року о 11 год. 05 хв. на більш пізнішу дату у зв`язку з тим, що адвокат Мовчан О.В. був призваний за мобілізацією та 26.01.2023 року відбув до в/ч НОМЕР_1 , на підтвердження чого надав копію 1-2 та 6 сторінок свого військового квитка (т. 3 а.с. 157-159).

Згідно протоколу судового засідання від 01.02.2023 року судове засідання було відкладено за клопотанням адвоката Мовчана О.В. на 15.02.2023 року о 11 год. 45 хв. (т. 3 а.с. 160).

У судове засідання призначене на 15.02.2023 року, а ні ОСОБА_3 , а ні її представник адвокат Мовчан О.В. не з`явились.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 лютого 2023 року зобов`язано ОСОБА_3 , з метою виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду від 06 квітня 2022 року про призначення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради про визнання фізичної особи недієздатною повторної судово-психіатричної експертизи, забезпечити безперешкодний доступ судових експертів Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за її місцем перебування, а також належні умови праці.

Зобов`язано ОСОБА_3 погодити з судовими експертами точну дату та час проведення повторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за її місцем перебування.

В розпорядження експертів повторно надано матеріали цивільної справи №175/1741/18 за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради про визнання фізичної особи недієздатною.

Встановлено строк проведення експертизи - місяць з дня отримання експертною установою цивільної справи.

Роз`яснено сторонам положення ст.109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі, а саме: у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

На час проведення експертизи провадження у справі зупинено (т. 3 а.с. 166-170).

Вказана ухвала суду направлялась на адресу ОСОБА_3 , однак, на адресу суду повернувся конверт за закінченням терміну зберігання (т. 3 а.с. 172).

31.03.2023 року на адресу Дніпровського апеляційного суду надійшов лист Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» №04-05/528 від 23.03.2023 року, який також направлявся Інститутом на адресу ОСОБА_3 , в якому Інститут просив останню зазначити точну адресу, дату та час для забезпечення безперешкодного доступу судових експертів до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виконання покладених на них обов`язків по проведенню повторної судово-психіатричної експертизи (т. 3 а.с. 173).

22.05.2023 року на адресу Дніпровського апеляційного суду надійшов повторний лист Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» №04-05/869 від 08.05.2023 року, який також направлявся Інститутом на адресу ОСОБА_3 , в якому Інститут просив останню зазначити точну адресу, дату та час для забезпечення безперешкодного доступу судових експертів до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виконання покладених на них обов`язків по проведенню повторної судово-психіатричної експертизи (т. 3 а.с. 175).

11.07.2023 року на адресу Дніпровського апеляційного суду надійшов лист Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» №04-05/1343 від 03.07.2023 року, в якому Інститут зазначає про те, що ОСОБА_3 ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 15.02.2023 року не виконала, тим самим не забезпечила безперешкодний доступ судових експертів до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим Інститут повертає матеріали цивільної справи без виконання повторної судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 3 а.с. 177).

З вищевказаного видно, що судом апеляційної інстанції вчинялись всі можливі дії з метою проведення повторної судово-психіатричної експертизи, разом з тим, ОСОБА_3 та її представник адвокат Мовчан О.В. неналежним чином виконували покладені на них процесуальні обов`язки та фактично ухилились від участі в експертизі. Також колегією суддів враховується той факт, що судом апеляційної інстанції в ухвалі від 15.02.2023 року ОСОБА_3 та її представнику адвокату Мовчану О.В. було роз`яснено положення ст.109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

У частині 1 статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Установлено, що ОСОБА_3 та її представник адвокат Мовчан О.В., були належним чином повідомленими щодо призначення повторної судово-психіатричної експертизи, про необхідність забезпечення явки підекспертної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Інституту, а також обов`язку виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду від 15.02.2023 року, однак зазначені процесуальні обов`язки не виконали. При цьому, не повідомили суд про причини невчинення таких дій.

Згідно статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках (частина 1 статті 13 ЦПК України).

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених ЦПК України (частина 2 статті 13 ЦПК України).

Заявник повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (частини 2 та 4 статті 83 ЦПК України).

Суть доказів, їх належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінка їх судом та умови їх розгляду судом визначені статтями 76-80 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (частина 1 та 2 статті 367 ЦПК України).

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частина 3 статті 367 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 27 березня 2023 року у справі № 686/9366/20 зазначено, що […тлумачення пункту 6 частини другої статті 356, частин першої-третьої статті 367 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею. У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції. Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини першої статті 44 ЦПК щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи. Про прийняття та дослідження нових доказів, як і відмову в їх прийнятті, апеляційний суд зобов`язаний мотивувати свій висновок в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання або в ухваленому судовому рішенні].

Аналогічні висновки наведені у постанові Верховного Суду від 12 жовтня 2023 року у справі №499/895/19.

Отже невчинення вищевказаних процесуальних дій стосовно призначеної апеляційним судом повторної судово-психіатричної експертизи слід розцінювати як розпорядження заявником своїми правами на власний розсуд, зловживанням своїми процесуальними правами, неналежне виконання покладених на заявника судом процесуальних обов`язків, а також враховуючи, що жодних об`єктивних підстав, які унеможливлювали вчинення дій, що перешкоджали проведенню повторної судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_3 та її представником адвокатом Мовчан О.В. не зазначено.

Таким чином, з огляду на наявність сумнівів у належності висновку, який покладено в основу оскаржуваного рішення, враховуючи висновки ВС в постанові від 29.09.2021 року по даній справі, характер спірних правовідносин та ухилення заявника від проведення повторної судово-психіатричної експертизи при новому розгляді в суді апеляційної інстанції, колегія суддів приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною у зв`язку із недоведеністю.

Відповідно до частини 1 статті 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Оскільки вимога ОСОБА_3 про встановлення опіки над ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опіку, як над недієздатною та призначення опікуном ОСОБА_3 є похідною від вимоги про визнання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною у задоволенні якої відмовлено, колегія суддів вважає за необхідне відмовити і в задоволенні вказаної вимоги.

Частиною 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції допущено неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що є підставою для скасування рішення суду у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , а рішення суду скасувати з ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради про визнання фізичної особи недієздатною відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

Ж.І. Максюта