465/508/16-ц
6/465/28/23
У Х В А Л А

судового засідання

15.06.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі судового засідання Лозинського Т.-Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Львові Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", про заміну сторони виконавчого провадження

встановив:

ТзОВ Фінансова компанія Довіра та Гарантія" звернулося до суду із заявою, в якій просить замінити сторону у виконавчому провадженні.

В обґрунтування заяви посилається на те, що 14.11.2016 року Франківський районний суд м.Львова постановив рішення по справі №465/508/16-ц, яким вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором №25845-OWNCASH від 28.05.2014. З метою примусового виконання вказаного рішення у Франківському ВДВС у м.Львові відкрито виконавче провадження №53840189.

28.08.2017 року між ПАТ "Кредобанк"та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Довіра та Гарантія"укладено договір про відступлення прав вимоги . В зв`язку з цим слід замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні її правонаступником - ТОВ "ФК "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ". Відтак, просить заяву задоволити.

Представник заявника в судове засідання не зявився, в прохальній частині заяви просить розглянути заяву про заміну сторони виконавчого провадження у їхній відсутності.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України - заміна сторони виконавчого провадження, визначено, що: ч. 1 - у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником, ч. 2 - заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець, ч. 5 ж вказує, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 5 ст. 15 Закону України Про виконавче провадження у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутись до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Верховний Суд України в постанові від 20.11.2013 року у справі №6-122цс13 зробив висновок, що за своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України Про виконавче провадження .

Судом встановлено, що рішенням Франківського районного суду м.Львова у справі №465/508/16-ц від 14.11.2016 року задоволено позов та вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором №25845-OWNCASH від 28.05.2014.

Також судом встановлено, що 28.08.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та Гарантія та Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «Кредобанк», було укладено Договір факторингу із відступленням прав грошовї вимоги за кредитними договорами.

Таким чином, ТзОВ Фінансова компанія Довіра та Гарантія набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги про стягнення боргу у справі № 465/508/16-ц.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Керуючись Конституцією України, ст.ст. 260 , 442 ЦПК України , ст. 15 Закону України Про виконавче провадження,-

постановив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" про заміну сторони у виконавчому провадженні - задоволити.

Замінити сторону виконавчого провадження, а саме стягувача ПАТ «Кредобанк» на правонаступника ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» у справі №465/508/16-ц.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи.

Суддя Ванівський Ю.М.