Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Данко В.Й.,

за участю:

секретаря судового засідання Гриб А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

в с т а н о в и в:

до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла позовна заява від ОСОБА_1 НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі позивач) до ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі відповідач), у якій позивач просить суд:

-стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчатися, у розмірі 10252 щомісячно, починаючи з моменту подання позову до закінчення навчання доньки ОСОБА_3 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється дочкою відповідачки та продовжує навчання у закладі вищої освіти, а тому потребує матеріальної допомоги, обов`язок забезпечення якої покладається на відповідачку.

До суду від представника відповідача надійшов відзив, у якому він проти позову заперечив. Відзив обґрунтований тим, що розмір аліментів, про стягнення якого просить позивач є надмірним. Представник відповідача вказує на те, що відповідач продовжує проживати у спільному будинку з позивачем та спільною донькою. Крім того, відповідач хворіє та потребує лікування, а також забезпечує утримання свого батька.

До суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він позовні вимоги підтримав. Відповідь на відзив обґрунтована тим, що відомості про обмеженість джерел доходу відповідача є недостовірними. Також позивач звертає увагу суду на те, що сторони спору не ведуть спільного господарства. Посилання відповідачки на те, що стан її здоров`я є незадовільним слід оцінювати критично, зважаючи на те, що захворювання мають загальний характер та не свідчать про неможливість виконання відповідачкою обов`язку по утриманню дитини.

Ухвалою від 27.09.2023 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.

Заходи забезпечення позову та доказів, у тому числі шляхом їх витребування, не застосовувалися.

У судове засідання позивач не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату і місце його проведення, клопотання про відкладення не подавав.

У судове засідання відповідач не з`явилася, належним чином повідомлена про час, дату і місце його проведення, від представників відповідача надійшли заяви про розгляд справи без участі за наявними матеріалами.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до його розірвання рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.06.2022 по справі №308/1877/22. Вказане рішення набрало законної сили 14.07.2022.

Відповідно до свідоцтва про народження № НОМЕР_3 від 26.05.2004 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Додатковою угодою №1 до договору про навчання за кошти фізичних осіб №6.262-21/29-д від 20.02.2023 та витягом з Єдиного державного демографічного реєстру №2123-1 від 26.06.2018 та довідкою про реєстрації місця проживання особи вих.№140 від 17.04.2018 підтверджується, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою проживання свого батька, а саме АДРЕСА_1 .

Згідно з договором про навчання за кошти фізичних та юридичних осіб №6.262-21/29-д від 12.08.2021 (далі Договір про навчання) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у державному вищому навчальному закладі «Ужгородський національний університет» за освітньою програмою правоохоронна діяльність, форма навчання денна.

Пунктом 5.2. цього Договору передбачено, що загальна вартість освітньої послуги становить 56400 грн., розмір оплати за навчальний рік 18800 грн.

Згідно з пунктом 5.3. Договір про навчання плата замовником вноситься щосеместрово.

Відповідно до пункту 8.3. строк цитованого Договору становить з 01.09.2021 до 30.06.2024.

Крім того, за пунктом 8.9. Договору про навчання сторони погодили, що військова підготовка здобувача здійснюється на підставі та на умовах додаткового договору.

Так, згідно з контракту б/н від 02.09.2022 (далі Контракт) ОСОБА_3 проходить військову підготовки за програмою підготовки офіцера запасу.

Згідно з пунктом 3.1. Контракту загальна вартість підготовки за період навчання дорівнює 26500 грн.

У свою чергу, пунктом 4.3. Контракту встановлено, що контракт діє з дня його підписання і до серпня 2024 року.

На підставі додаткової угоди до Договору про навчання від 20.02.2023 обумовлено заміну сторону договору про платне навчання, а саме з відповідача на позивача.

Також суд з`ясував, що позивач перебуває на пенсійному обліку як отримувач пенсії по інвалідності, що підтверджується копією пенсійного посвідчення, виданого 15.03.2023.

Згідно з довідкою №333 від 23.10.2023 відповідач знаходиться на обліку в АЗПСМ с. Концово та має хронічну обструктивну хворобу легенів та ерозивний гастродуоденіт.

Довідкою про доходи, копія якої міститься в матеріалах справи, стверджується, що загальна сума доходу відповідача за період з жовтня 2022 року по липень 2023 року становить 58287,48 грн., з них:

1)6800 грн. за жовтень 2022 року;

2)6800 грн. за листопад 2022 року;

3)6941,71 грн. за грудень 2022 року;

4)7000 грн. за січень 2023 року;

5)7000 грн. за період з лютого до червня 2023 включно;

6)8540,59 грн. за липень 2023 року.

Окрім цього, довідкою про доходи від 16.10.2023 підтверджується, що відповідач за період липень вересень 2023 року отримала дохід в розмірі 12846,67 грн., з них:

1)1666,67 грн. за липень 2023 року;

2)7000 грн. за серпень 2023 року;

3)7000 грн. за серпень 2023 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з такого.

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У свою чергу, за правилами статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Таким чином, стягнення із батьків аліментів на повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.

Така позиція суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного суду № 756/9882/19 від 08.05.2023.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:

1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років;

2) продовження ними навчання;

3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі;

4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Із урахуванням викладеного слід констатувати, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (не залежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Суд з`ясував, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на момент розгляду справи їй виповнилося 18 повних календарних років. Інакше кажучи вік доньки відповідачки перевищує 18, але є меншим 23 років.

Крім того, суд встановив, що ОСОБА_3 навчається у державному вищому навчальному закладі «Ужгородський національний університет» за освітньою програмою правоохоронна діяльність, тобто є такою, що продовжила навчання у розумінні статті 199 СК України.

Необхідність отримання належної освіти позбавляє її можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання.

Саме по собі перебування на денній формі навчання свідчить про неможливість її працевлаштування упродовж часу навчання. Крім того, освіта в навчальному закладі потребує витрат на оплату супутніх послуг, не пов`язаних з оплатою за саме навчання, зокрема, проїзд до місця навчання, на проживання, одяг, харчування та придбання канцелярських предметів.

Понад це, позивач навчається на денній формі та не має самостійного заробітку, а відтак факт потреби останнього в матеріальній допомозі є безумовним.

Суд зауважує про те, що строк навчання ОСОБА_3 у державному вищому навчальному закладі «Ужгородський національний університет» становить з 01.09.2021 до 30.06.2024, тобто 34 місяці, з них:

-4 місяці за 2021 рік;

-12 місяців за 2022 рік;

-12 місяців за 2023 рік;

-6 місяців за 2024 рік.

У свою чергу, як з`ясував суд, оплата за освітні послуги становить 56400 грн., тобто 1658,82 грн./міс. (56400 грн. / 34 місяці).

Крім цього, суд встановив, що ОСОБА_3 проходить військову підготовки за програмою підготовки офіцера запасу.

Контрактом передбачено, що загальна вартість підготовки за період навчання дорівнює 26500 грн.

У свою чергу, пунктом 4.3. Контракту встановлено, що контракт діє з дня його підписання і до серпня 2024 року, тобто 24 місяці, з них:

-4 місяці за 2022 рік;

-12 місяців за 2023 рік;

-8 місяців за 2024 рік.

Отже, місячна вартість послуг щодо підготовки за програмою підготовки офіцера запасу становить 1104,17 грн. (26500 грн. / 24 місяці).

Тобто орієнтовані витрати у зв`язку вартістю навчання в університеті та кафедрі військової підготовки становлять 2762,99 грн. (1658,82 грн./міс. +1104,17 грн.).

На переконання суду, проведені позивачем калькуляції є помилковими, оскільки він виходить з того, що вартість 1 року навчання в університету становить 56400 грн.

Утім, за змістом Договору про навчання наведена сума є платою за весь період навчання доньки позивача.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_3 проживає у с. Концово Ужгородського району, тоді як навчальний заклад розташований у м. Ужгороді, що, очевидно, зумовлює необхідність у здійсненні витрат на проїзд.

Крім того, не викликає сумнівів необхідність у здійсненні витрат, пов`язаних із харчуванням, придбанням канцелярських предметів тощо.

На переконання суду, аліменти, які підлягатимуть стягненню слід зменшити до розміру 3500 грн. щомісячно.

Суд не встановив неможливості відповідачки сплачувати аліменти в наведеному розмірі.

При цьому суд бере до уваги інформацію про доходи відповідачки, відображені у довідках про доходу, а саме за період жовтень 2022 року по липень 2023 року та за період липень вересень 2023 року.

Посилання позивача на те, що ці дані не відповідають дійсності суд оцінює критично, позаяк відомостей про будь-які інші доходи відповідачки, ніж ті, що зазначені у поданих нею довідках, матеріали справи не містять.

Відомостей про те, що відповідачка є непрацездатною судом не встановлено. З приводу посилань на довідку №333 від 23.10.2023 суд вказує те, що відповідач не обґрунтувала те, що вказані захворювання унеможливлюють виконання нею трудової функції, як і не підтвердила те, наскільки суттєво наявність хронічної обструктивної хвороби легенів та ерозивного гастродуоденіту впливає на її фінансове становище.

Суд відхиляє твердження представника відповідачки наявність у відповідачки витрат, пов`язаних з утриманням її батька.

Не заслуговують на увагу доводи позивача про те, що батько відповідачки вже помер, оскільки цей аргумент документально не підтверджується.

Підсумовуючи викладене в сукупності, суд доходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Згідно з частиною 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Отже, аліменти необхідно стягувати з дати звернення позивача з цим позовом, тобто з 22.09.2023.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На виконання цитованого припису рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору, а заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, то судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись статтями 12, 13, 18, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. щомісячно, починаючи з 22 вересня 2023 року і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2024 року, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

У задоволенні решти позову відмовити повністю.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Право на утримання (стягнення) аліментів припиняється у разі припинення навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.Й. Данко