Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/3722/23

номер провадження 2/695/1301/23

01 грудня 2023 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Ушакової К.М.,

за участю: секретаря судового засідання Коршуна Є.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складається, у тому числі з частки житлового будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1 . У встановлений законом строк позивач спадщину після смерті баби прийняла, подавши заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса. Окрім позивача заяву про прийняття спадщини подав також ОСОБА_2 . Спадкоємці уклали договір про поділ спадщини, посвідчений 08.02.2022 приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Шипович Я.І. за реєстровим № 333. Договір є підставою для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частки житлового будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1 та земельні ділянки - ОСОБА_1 та на земельну ділянку - ОСОБА_2 . 08.02.2022 позивач отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки та зареєструвала своє право власності. Проте постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 3/4 частки житлового будинку. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 16.10.1995 частка житлового будинку по АДРЕСА_1 належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , яка являлась дочкою ОСОБА_3 . Згідно свідоцтва про право власності на житло від 16.10.1995 частка житлового будинку по АДРЕСА_1 належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 . Спадкодавець ОСОБА_3 (баба позивача) свої спадкові права на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , прийняла, але не оформила у встановленому законом порядку. Отже, зі змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.02.2022 виданої приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Шипович Я.І. вбачається, що видати свідоцтво про право на спадщину на 3/4 частки житлового будинку не має можливості, оскільки позивачем надано свідоцтво про право власності на житло від 16.10.1995 та довідку Золотоніського відділку Черкаського ООБТІ від 11.06.2021 № 641о, згідно якої в архіві Золотоніського відділку Черкаського ООБТІ знаходиться ще одна інвентаризаційна справа за такою адресою, тобто за вказаною адресою вже зареєстрований житловий будинок. Окрім того, у свідоцтві про право власності на житло від 16.10.1995, померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 зазначений по батькові « ОСОБА_7 », тоді як у свідоцтві про його смерть зазначений по батькові як « ОСОБА_8 », що перешкоджає позивачу вирішити питання щодо належного оформлення спадщини. Враховуючи те, що у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, позивач змушена звернутись до суду.

Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06.10.2023 справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та витребувано у приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Шипович Я.І. копію спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Брус С. М. у підготовче судове засідання не з`явилися, але в матеріалах справи є заява представника про розгляд справи без його участі та позивача. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явився, але направив на адресу суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі. Не заперечував проти задоволення позову, оскільки спадкове майно поділено спадковим договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 01.12.2020 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Піщане Золотоніського району Черкаської області.

Спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 за № 55-2021 від 19.03.2021 заведена у приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Шипович Яни Іванівни.

Із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 25.03.2021 звернулися до приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Шипович Я.І. онука спадкодавця - ОСОБА_1 та син спадкодавця ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті - с. Піщане Золотоніський р-н Черкаська обл.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 16.10.1995 житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 , на праві спільної власності належить ОСОБА_3 та членам її сім`ї ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 .

Домоволодіння АДРЕСА_2 станом на 01.01.2013 зареєстровано у Золотоніському відділку комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» за ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою №641о від 11.06.2021 виданої КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» Золотоніським відділком.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 04.04.2014 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Золотоноша Золотоніського району Черкаської області.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.12.2014 у справі № 695/4871/14-ц (провадження № 2-о/695/169/14) заяву ОСОБА_3 до Піщанської сільської ради Золотоніського району про встановлення факту спільного проживання та належності правовстановлюючого документа задоволено повністю. Встановлено факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 1986 року і по день смерті ОСОБА_5 . Встановлено факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 466528, виданий на підставі розпорядження Золотоніської райдержадміністрації від 11.03.2005 року № 76 та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 20.04.2005 року № 81 на ім`я ОСОБА_5 дійсно належить ОСОБА_5 .

Померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 . Проживала разом із: донькою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; мамою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; вітчимом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Відповідно до заяви про прийняття спадщини від 25.03.2021 № 172 ОСОБА_1 відмовилася від спадщини за заповітом.

08 лютого 2022 року спадкоємці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір про поділ спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 баби та матері ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Шипович Я.І., за реєстровим № 333. До складу спадкового майна, що підлягає поділу за цим договором, входять, крім іншого, частки житлового будинку АДРЕСА_1 . Цей договір є підставою для видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, в т.ч. на частки житлового будинку АДРЕСА_1 - ОСОБА_1 .

З постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.02.2022, виданою приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Шипович Я.І., у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, оскільки частка житлового будинку по АДРЕСА_1 належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 дочці спадкодавця ОСОБА_4 , частка житлового будинку належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , після смерті яких ОСОБА_3 спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. У свідоцтві про право власності на нерухоме майно померлий ОСОБА_9 зазначений по-батькові « ОСОБА_7 ». Крім того, спадкоємцем надано свідоцтво про право власності на житло від 16.10.1995 та довідку Золотоніського відділку Черкаського ООБТІ від 11.06.2021 № 641о, згідно якої в архіві Золотоніського відділку Черкаського ООБТІ знаходиться ще одна інвентаризаційна справа за такою адресою, тобто за вказаною адресою вже зареєстрований житловий будинок.

При видачі свідоцтва про право власності на житло від 16.10.1995 на житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 , спеціалістами було невірно вказано по-батькові ОСОБА_5 , а саме « ОСОБА_7 » замість « ОСОБА_8 ».

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документів, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для позивача юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації повноважень власника майна, суд приходить до висновку, що вимоги про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Встановлення ж факту належності свідоцтва про право власності на житло від 16.10.1995 року ОСОБА_5 необхідне позивачу для оформлення та подальшого розпорядження спадковим майном.

Враховуючи зазначене вище та аналізуючи всі подані позивачем докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 та ОСОБА_5 є одна і та ж особа.

Факт належності ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтва про право власності на житло за адресою: АДРЕСА_1 , виданого 16.10.1995, на ім?я ОСОБА_5 , стверджується належними доказами, які були досліджені судом під час розгляду справи. Встановлення даного факту необхідно позивачу для оформлення документів щодо спадкування за заповітом. Жодних сумнівів у достовірності наведених вище обставин у суду немає.

Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що доводи позивача обґрунтовані, факт належності ОСОБА_5 правовстановлюючого документа знайшов своє документальне підтвердження, а тому позовна заява в цій частині підлягає задоволенню.

Розглядаючи вимогу позивача про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , суд керується наступним.

Згідно загальних норм, закріплених у ст. 1216 та 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Так згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 ст. 46 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус, що вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 282/20595 із змінами і доповненнями, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України.

Однак, суд приходить до переконання, що вказана обставина не може бути підставою для позбавлення спадкоємця його спадкових прав чи підставою вважати, що спадкодавець не набув відповідних прав на вказане майно.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

В пункті 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268-1270 ЦК України.

Таким чином, суд приходить до переконання, що частки житлового будинку АДРЕСА_1 входить до складу спадщини, на яку у позивача виникло право після смерті спадкодавця ОСОБА_3 .

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Із заяви, поданої до суду вбачається, що відповідачем ОСОБА_2 позовні вимоги не заперечуються (визнаються) в повному обсязі, оскільки спадкове майно поділено на підставі спадкового договору. Дані обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 є спадкоємицею за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її баби ОСОБА_3 , у встановлений законом шестимісячний термін звернулась із заявою про прийняття спадщини та має право на спадкування частки житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , однак в позасудовому порядку позбавлена можливості її оформити, про що свідчить відмова нотаріуса, тому позовні вимоги про визнання права власності підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 200, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ; місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити юридичний факт належності ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтва про право власності на житло за адресою: АДРЕСА_1 , виданого 16.10.1995, на ім?я ОСОБА_5 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частки житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення буде складено 11.12.2023.

Суддя: К.М. Ушакова