РІШЕННЯ

Іменем України

13.12.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Мартьянової С.М.

за участю секретаря Сеньків А.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за спільною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення режиму окремого проживання подружжя,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення режиму окремого проживання подружжя.

В обґрунтування заявлених вимог, заявники вказують, що між ними

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 10.12.2010 року, виданого зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1610.

Від шлюбу подружжя має одну спільну неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З моменту одруження та до червня місяця 2022 року подружжя проживало разом в м. Києві.

В червні 2022 року, після повномасштабного вторгнення рф в Україну та впровадження воєнного стану в Україні, ОСОБА_1 разом з донькою виїхали на проживання в м. Дандалк (Ірландія).

В Ірландії ОСОБА_1 та донька ОСОБА_4 проживають і на даний час.

Фактично з червня 2022 року подружжя разом не проживає, веде окремого господарство, кожен має власне особисте життя.

У зв`язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, в сім`ї немає взаєморозуміння щодо подальшого спільного сімейного життя і на даному етапі подружжя не бажає розривати шлюб, власне і подається дана заява в порядку окремого провадження про сепарацію.

Встановлення режиму окремого проживання подружжя також необхідно для недопущення майнових суперечок на майбутнє, при цьому, заявники не бажають розривати шлюб, щоб не здійснювати тиск на неповнолітню доньку та повноцінно здійснювати її виховання.

Ухвалою суду від 10.10.2023 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку окремого провадження. Призначено судове засідання.

В судове засідання заявники не з`явились, в матеріалах справи містяться від них заяви про слухання справи у їх відсутність, заяву підтримали у повному обсязі та просили її задовольнити.

Також від представника заявників надійшла заява в якій він просив суд задовольнити заяву про встановлення факту окремого проживання подружжя.

Суд, вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи, вважає що заява підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 10 грудня 2010 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (до шлюбне прізвище ОСОБА_5 ) зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1610.

Від шлюбу маю спільну дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 ).

Згідно ст.119 СК України за заявою подружжя або позовом одного з них суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживанняу разі неможливості чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. Режим окремого проживання припиняється у разі поновлення сімейних відносин або за рішенням суду на підставі заяви одного з подружжя.

У відповідності до ст.120 СК України встановлення режиму окремого проживання не припиняє прав та обов`язків подружжя, які встановлені цим Кодексом і які дружина та чоловік мали до встановлення цього режиму, а також прав та обов`язків, які встановлені шлюбним договором.

У разі встановлення режиму окремого проживання - майно, набуте в майбутньому дружиною та чоловіком, не вважатиметься набутим у шлюбі; дитина, народжена дружиною після спливу десяти місяців, не вважатиметься такою, що походить від її чоловіка.

Як роз`яснює п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при застосуванні положень статей 119, 120 СК судам необхідно враховувати, що інститути окремого проживання та розірвання шлюбу мають самостійний характер. Рішення про розірвання шлюбу суд приймає, якщо його подальше збереження є неможливим, суперечить інтересам одного з подружжя чи їхніх дітей, у той час як підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. За відсутності взаємної згоди подружжя на встановлення сепарації волевиявлення одного з них має бути обґрунтованим. Режим окремого проживання може встановлюватися судом не тільки за позовом одного з подружжя, а й за заявою подружжя, яке досягло спільної згоди. Вирішуючи заяву в порядку ст.119 СК, суд повинен встановити фактичні взаємини сторін і переконатися в доцільності сепарації для того, щоб узаконений спосіб окремого проживання не був формальним засобом вирішення спірних майнових питань.

Аналізуючи зміст диспозиції ст.119 СК України, суд вважає, що для встановлення для подружжю режиму окремого проживання необхідна наявність двох умов: неможливість або небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно і припинення сімейних відносин між подружжям.

Встановлення режиму окремого проживання не суперечить Конституції України, чинному сімейному законодавству, не порушує права подружжя. Дружина, чоловік мають право вибору місця проживання і в результаті можуть жити окремо без встановлення режиму окремого проживання. Однак у цьому разі не зупиняється дія презумпції права спільної сумісної власності та презумпції батьківства, а отже, у конфліктних ситуаціях може виникнути потреба судового захисту прав одного з подружжя. Встановлення режиму окремого проживання може відповідати інтересам одного з подружжя, який, не бажає продовжувати спільне життя. Встановлення режиму окремого проживання подружжя не припиняє їх батьківських прав та обов`язків.

Судом встановлено, що між сторонами припинено шлюбні відносини, оскільки заявники проживають в різних країнах, сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо, проте розривати шлюб не бажають, а мають на меті встановити режим окремого проживання між подружжям, тому суд вважає правомірними підстави застосувати режим окремого проживання подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.119 СК України режим окремого проживання припиняється у разі поновлення сімейних відносин або за рішенням суду на підставі заяви одного з подружжя.

Сімейний кодекс України не обмежує час, протягом якого може тривати режим окремого проживання, а тому цей термін не підлягає визначенню й рішенням суду. За умов виправлення стану сімейних стосунків, вказаний режим проживання також може бути припинений.

Беручи до уваги зазначені заявниками обставини, зважаючи на можливість збереження сім`ї між подружжям, суд приходить до висновку, що подана заява є такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 119,120 СК України, ст.ст. 4,6,23,27,76,141,200,259,263 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Спільну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення режиму окремого проживання подружжя - задовольнити.

Встановити режим окремого проживання подружжя, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 , адреса проживання м. Дандалк (Ірландія) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , шлюб яких зареєстровано 10 грудня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1610 починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Роз`яснити заявникам, що режим окремого проживання може бути припинено у разі поновлення сімейних відносин або за рішенням суду на підставі заяви одного з подружжя.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мартьянова С.М.