КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №369/10003/21 Головуючий у 1 інстанції: Фінагеєва І.О.

Провадження №22-ц/824/11595/2023 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

11 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого (судді-доповідача) Гаращенка Д.Р.

суддів Олійника В.І., Сушко Л.П.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 травня 2023 року в справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Відділ опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька,-

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_2 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської Області із позовом до ОСОБА_1 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька.

01 лютого 2023 року представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Каращенко Ю.В. подав до суду заяву про залишення позову без розгляду.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 лютого 2023 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Відділ опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька, залишено без розгляду.

17 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача понесених ним витрат.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що під час засідання ним було подано до суду клопотання про витрати від 23.02.2023 року яке було надіслано всім учасникам процесу. У клопотанні про витрати від 23.02.2023 року відповідач зазначав що ним понесено витрати на відправлення листів в рамках цієї справи, в розмірі - 122,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 травня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 369/10003/21 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Відділ опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька, відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив рішення скасувати. Встановити в діях позивачки ОСОБА_2 зловживання процесуальним правом, яке полягає в безпідставній подачі позовної заяви.

Просив ухвалити додаткове рішення яким стягнути понесені витрати.

Обґрунтовуючи скаргу, відповідач посилався на те, що подання позову має штучний характер, так як позивач зловживала своїм правом. Зазначає, що дитина виїжджала за кордон як до подачі позову так і після подачі позову, що підтверджується двома відповідями Прикордонної служби України щодо виїзду малолітньої дитини за кордон, (докази знаходяться у матеріалах справи) тобто необґрунтовано діяла умисно створюючи штучний позов, за цих умов витрати понесені відповідачем мають бути компенсовані з позивача на користь ОСОБА_1 .

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

19 вересня 2023 року представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Каращенко Ю.В. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечувала проти апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення, а додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 травня 2023 року без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

17 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №369/10003/21 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Відділ опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька.

23 лютого 2023 року ОСОБА_1 подав клопотання про відшкодування понесених ним витрачених на відправлення листів в рамках цієї справи, а саме: запит до Прикордонної служби України щодо виїзду малолітньої дитини за кордон становить 26,00 грн згідно фіскального чеку № 642 від 17.09.2021року (накладна Укрпошти трекер №642); відзив по справі. Витрати по направленню: до ОСОБА_2 становить 32,00 грн згідно фіскального чеку № 1140 від 28.09.2021 року (накладна Укрпошти трекер № 1140; до Суворовської РДА становить 32,00 грн згідно фіскального чеку № 1132 від 28.09.2021року (накладна Укрпошти трекер № 1132); до Києво-Святошинського райсуду становить 26,00 грн згідно фіскального чеку №1124 від 28.09.2021року (накладна Укрпошти трекер № 1124); за конверти 3 шт по 2.00 грн = 6 грн фіскальний чек від 28.09.2021 року. Разом витрати витрати становлять у сумі 122,00 грн.

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши та вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За приписами статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Аналіз зазначених законодавчих норм вказує на те, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Апелянт зазначив, що під час засідання ним було подано до суду клопотання про відшкодування витрат від 23.02.2023 року яке було надіслано всім учасникам процесу. У клопотанні про витрати від 23.02.2023 року відповідач зазначав що ним понесено витрати на відправлення листів, в розмірі - 122,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції зазначив, що подання позивачем позову та використання нею права на залишення позову без розгляду, не є зловживанням процесуальними правами, оскільки наслідки вчинення відповідних процесуальних дій передбачені процесуальним законодавством та зумовлюють певні особливості розгляду справи (процесуальні наслідки для позивача відмінні від визнання таких дій зловживанням процесуальними правами) у такому випадку, та не є підставою для застосування наслідків встановлених частиною 9 статті 141 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Аналізуючи зазначені норми колегія суддів вважає, судом першої інстанції вірно встановлено, що звернення позивача до суду за захистом порушеного права було направлено на захист інтересів дитини і не свідчіть про зловживання нею своїми процесуальними правами.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те що подання позову має штучний характер і наявне зловживання позивачем своїм правом, оскільки виникнення такого спору між батьками дитини свідчить про те, що вони не можуть самостійно вирішити такі питання між собою.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частина третя статті 13 ЦК України).

Тобто цивільне законодавство містить застереження щодо заборони учасникам судового процесу зловживати наданими їм процесуальними правами.

Крім того, відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями (пункт 2 частини другої статті 44 ЦПК України).

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає в тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав.

Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

Частиною 4 ст. 44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом

Так, у ст. 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року щодо заборони зловживання правами передбачено, що жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

В той же час, у відповідності до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для скасування рішення є необґрунтованими, а тому підстав для скасування додаткового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 141, 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення залишити без задоволення.

Додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді В.І. Олійника

Л.П. Сушко