Справа № 242/77/23
Провадження №2/242/279/23
14 червня 2023 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Хацько Н.О., за участю секретаря судового засідання Клименко А.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Видюк Дмитро Володимирович, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька, -
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання батька. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач є непрацездатною особою, 70 річним інвалідок ІІ групи інвалідності, отримує пенсію, має низку хронічних хвороб, що потребує значних коштів на лікування. Крім того зазначає, що позивач є внутрішньо переміщеною особою без власного житла в Києві і вимушений орендувати квартиру для проживання. Відповідач є його донькою, є працездатною особою, не має на утриманні інших осіб, отримує достатній дохід та має об`єктів нерухомості у приватній власності. На підставі зазначеного просить суд стягнути з відповідача аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини усіх доходів з моменту подання позову і до смерті.
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 06 лютого 2023 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач ОСОБА_1 та представник позивача Видюк Д. В. в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяву, у якій просять розгляд справи здійснювати у відсутність позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити, також зазначили, що не заперечують проти постановлення судового рішення.
Відповідач, ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила.
Згідно ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.
Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосовувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 26 січня 1981 року Ленінським відділом РАЦСу м. Донецька, ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .
Згідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 виданого 22.07.2015 року Пенсійним фондом України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є отримувачем пенсії по інвалідності 2 групи загального захворювання довічно.
Відповідно до виписки із історії хвороби № 317 1НХО ДОТКМО м. Донецька, хворий ОСОБА_1 , знаходився в клініці нейрохірургії з 16.01.2015 року по 09.02.2015 року та йому було встановлено діагноз основний: стійкі залишкові явища перенесеної 19.09.2014 року контузії та забиття головного мозку (від вибуху снаряда) у вигляді посттравматичної енцефалопатії з лікворосудинною дисцируляцією у вигляді зовнішньої та внутрішньої гідроциркуляції, правосторонньої пірамідної недостатності та синкопальними станами, когнітивні порушення, декомпенсація, астенічний синдром, стан після серії епіприступів; супутній: стресовий гіпертонічний криз ускладнений стенокардією, що вперше виникла, гіпертонічна енцефалопатія, ішемічна хвороба серця, пролапс мітрального клапана без порушення гемодинаміки, латентний перебіг ревматизму, бронхіальна астма в стадії загострення.
У відповідності до договору найму жилого приміщення від 28 лютого 2022 року укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , наймодавець передає наймачу житлове приміщення, що є квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з двох кімнат загальною площею 52 кв. м., жилою площею 47 кв. м., кухня 8 кв. м. Плата за найм «Об`єкту» в місяць складає 5500,00 грн. Плата за найм «Об`єкту» проводиться щомісячно не пізніше 28 числа поточного місяця за місяць наперед. Оплату міжміських і міжнародних телефонних переговорів, інших платних послуг телефонного зв`язку у тому числі інтернету, а також споживаємої електроенергії здійснює наймач відповідно до тарифів відповідної організацій. Термін найму «Об`єкту» встановлюється з 28 лютого 2022 року по 28 лютого 2024 року. Пролонгація цього договору здійснюється за взаємною згодою сторін.
Стаття 51 Конституції України встановлює, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.
Відповідно до частини першої, третьої статті 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування.
Відповідно до частини першої статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Аналіз вказаної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав, таких як непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі.
Як роз`яснено у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК України).
Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги, а якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.
При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батьків та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено частиною першою статті 204 СК України.
Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.
Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин.
При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.
Аналогічний правовий висновок наведений Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 05.09.2019 року, справа №212/1055/18-ц.
Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька.
З матеріалів справи встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 є батьком відповідача ОСОБА_2 .
Отже, встановлено, що позивач у зв`язку з пенсійним віком, інвалідністю та наявністю захворювань, орендуванням приміщення, відсутністю інших доходів, крім пенсії, потребує матеріальної допомоги.
Згідно ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позов про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.
Так, відповідачем не надано суду відомостей щодо перебування на його утриманні непрацездатних осіб, наявності інших аліментних зобов`язань. Крім того, з матеріалів справи, не вбачається підстав передбачених ст. 204 СК України для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання позивача.
Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази, враховуючи, що позивач є непрацездатною особою, та особою з інвалідністю і потребує матеріальної допомоги суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.
Відповідно до вимог частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.
Суд вважає необхідним, згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача судові витрати на користь держави у розмірі 1073 грн. 60 коп.
Керуючись ст. ст. 201, 202, 204, 205 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 258, 263-265, 280-282, 430 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Видюк Дмитро Володимирович, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька - задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання непрацездатного батька, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з 05 січня 2023 року та довічно.
Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , судовий збір на корись держави у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Суддя Н.О. Хацько