Справа № 697/483/23
Провадження № 2/697/248/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Скирди Б.К.,

за участю секретаря судового засідання Васянович Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Каневі Черкаської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про звільнення майна з-під арешту, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) через свого представника адвоката Константінову Тетяну Миколаївну (далі також ОСОБА_2 , представник позивача) звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі також АТ «Державний ощадний банк України», відповідач) про звільнення майна з-під арешту.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником домоволодіння та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до рішення виконавчого комітету Канівської міської ради народних депутатів від 23.03.1995 № 88 ОСОБА_1 виділено земельну ділянку і надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 600 кв.м.

В подальшому між позивачем та виконкомом Канівської міської ради народних депутатів укладено типовий договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності, який посвідчено нотаріально.

05.04.1995 було встановлено межі земельної ділянки, що підтверджується Актом встановлення меж ділянки.

Позивач отримав Дозвіл на право здійснення робіт за вказаною вище адресою.

На підставі складених документів складено Генплан земельної ділянки.

В подальшому позивачу додано 400 кв. метрів до існуючої земельної ділянки.

Тому під час приватизації позивач отримав у власність 990 кв.м., що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку від 27.07.2007.

Право власності було зареєстроване та відповідно до витягу з державного реєстру будь-які заборони відсутні.

Після остаточного закінчення будівництва житлового будинку у 2023 році, позивач почав вводити його в експлуатацію. Але завершити процес реєстрації права власності не зміг, так як відповідно до відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено наступне обтяження: тип обтяження: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження 4940031, зареєстровано: 2007-05-11Т15:07:22Z за № 4940031 реєстратором: Канівська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: повідомлення, б/н, 23.02.1993, Канівське відділення ощадбанку № 3284 об`єкт обтяження: будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса АДРЕСА_1 . Власник: ОСОБА_3 , причина відсутності коду: архівний запис. Додаткові дані: архівний номер: 593984CHERKASY301, архівна дата: 1999-06-17Т13:29:00Z.

Як видно із інвентаризаційної справи позивач отримав під будівництво вільну від забудови ділянку. Будь-яких об`єктів до будівництва будинку позивачем на земельній ділянці не було.

Вважає, що арешт накладено помилково. Починаючи з 1995 року позивач був землекористувачем земельної ділянки і розпочав будівництво житлового будинку.

Будь-яких зобов`язань позивач не має, боржником за виконавчими провадженнями не являється.

Накладений помилково арешт на майно, що належить позивачу, порушує його права як власника на розпорядження власним майном.

З огляду на вказані обставини, позивач просить скасувати арешт і заборону відчуження зі всього нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , яке обтяжено в Державному Реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: тип обтяження: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження 4940031, зареєстровано: 2007-05-11Т15:07:22Z за № 4940031 реєстратором: Канівська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: повідомлення, б/н, 23.02.1993, Канівське відділення ощадбанку № 3284 об`єкт обтяження: будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса АДРЕСА_1 . Власник: ОСОБА_3 , причина відсутності коду: архівний запис. Додаткові дані: архівний номер: 593984CHERKASY301, архівна дата: 1999-06-17Т13:29:00Z.

Ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області Льон О.М. від 06.03.2023 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі (а.с.20).

Відповідно до п.2.3 підпункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, розпорядження Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 47 від 11.04.2023, у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_4 у відставку та з метою недопущення порушення строку розгляду справи, 11.04.2023 було проведено повторний автоматичний розподіл справи та передано її до розгляду судді Скирді Б.К. (а.с.40, 41-42).

Ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області Скирди Б.К. від 21.04.2023 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду по суті на 23.05.2023 (а.с.43).

Позивач в судове засідання не з`явився, свої інтереси уповноважив представляти адвоката Константінову Т.М.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду відзив в якому заперечує проти заявлених позивачем позовних вимог, вважаючи їх необґрунтованими, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, розглянути справу без участі їх представника та судові витрати покласти на позивача.

Пояснили, що відомості щодо майна позивача у Реєстрі прав власності на нерухоме майно зареєстровано Канівською державною нотаріальною конторою, дата виникнення 23.02.1993. При цьому позивачем не додано до позовної заяви копії повідомлення б/н Канівського відділення Ощадбанку № 3284, яке у наданій позивачем копії витягу № 224 від 01.03.2023 зазначено як підстава обтяження. У зв`язку з чим неможливо дослідити його зміст та встановити підстави заборони, учасників договірних відносин, не можливо дослідити чи виникли договірні відносини між позивачем або ОСОБА_3 і АТ «Ощадбанк» щодо надання кредиту та/або укладання договору іпотеки вказаного житлового будинку.

Вбачається, що зазначений документ повинен перебувати у Канівській державній нотаріальній конторі, оскільки вона вказана у наданій позивачем копії витягу № 224 від 01.03.2023 як реєстратор обтяження про скасування якого просить позивач.

Крім того, у наданій позивачем копії витягу № 224 від 01.03.2023 зазначено, що власником будинку у АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 . При цьому позивачем не додано до позовної заяви доказів щодо того, які права та обов`язки щодо будинку у АДРЕСА_1 належні ОСОБА_3 та в яких правовідносинах ОСОБА_3 перебуває з позивачем, чи укладав він договір застави (іпотеки) будинку у АДРЕСА_1 з АТ «Ощадбанк».

Також в матеріалах справи відсутні дані чи звертався позивач до нотаріальної контори щодо зняття заборони, яка оскаржується ним у даній судовій справі.

Крім того, проведення реєстраційних дій із нерухомим майном на території України законодавцем віднесена до функцій державних реєстраторів, банки не наділені такими повноваженнями, тобто не є суб`єктами організаційної системи державної реєстрації прав.

АТ «Ощадбанк» не вчиняв та не вчиняє жодних реєстраційних дій, зокрема і щодо заборон, арештів нерухомого майна та не має жодних повноважень щодо вчинення таких дій. Відповідно АТ «Ощадбанк» є неналежним відповідачем у даній справі. Належним відповідачем у даній справі є Канівська державна нотаріальна контора, оскільки саме нею накладалася заборона на нерухоме майно, про скасування якої просить позивач. І відповідно до чинного законодавства України саме нотаріус має повноваження на вчинення нотаріальної дії щодо зняття заборони відчуження об`єкта нерухомого майна.

Єдиним негативним та невідворотним наслідок пред`явлення позову до неналежного відповідача є відмова у задоволенні позову. Позивачем не надано доказів, які б свідчили, що АТ «Ощадбанк» позбавив, обмежив та/або порушив право власності позивача на будинок в АДРЕСА_1 .

АТ «Ощадбанк» не є реєстратором та не наділений повноваженнями щодо внесення відомостей про речові права, обмеження речових прав, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно або ж інші реєстри. У АТ «Ощадбанк» відсутня інформація та документи щодо підстав накладення заборони на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0990 га з кадастровим номером :02:003:0149 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Державного акту на право на земельну ділянку серії ЯА № 708724 (а.с.10), Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-023 від 26.01.2023 (а.с.8-9).

Відповідно до будівельного паспорта № 35 1995 року (а.с.12-13), ОСОБА_1 надано дозвіл на право виконання будівельних робіт на земельній ділянці по АДРЕСА_1 на підставі рішення виконкому Канівської міської ради народних депутатів від 21.03.1995 № 88. Дата початку будівельних робіт 21.03.1995, дата закінчення будівельних робіт 21.03.1998.

Рішенням виконавчого комітету Канівської міської ради № 332 від 29.09.2003 (а.с.16), продовжено термін будівництва індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 , терміном до 24.09.2006, який належить забудовнику ОСОБА_1 , в зв`язку з нестачею коштів на будівництво.

З Декларації про готовність до експлуатації індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт від 14.02.2023 вбачається що будівництво за адресою: АДРЕСА_1 вирішено вважати закінченим будівництвом та готовим до експлуатації, замовником даної Декларації виступав ОСОБА_5 (а.с.51-56).

Отже, як встановлено в судовому засіданні та матеріалів справи, ОСОБА_1 побудував будинок за адресою: АДРЕСА_1 і є єдиним власником даного домоволодіння. Жодних інших власників даного будинку встановлено не було.

Згідно з Витягом № 224 від 01.03.2023 (а.с.11) та витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.7) встановлено наступне обтяження: тип обтяження: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження 4940031, зареєстровано: 2007-05-11Т15:07:22Z, реєстратором: Канівська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: повідомлення, б/н, 23.02.1993, Канівське відділення ощадбанку № 3284 об`єкт обтяження: будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса АДРЕСА_1 . Власник: ОСОБА_3 , причина відсутності коду: архівний запис. Додаткові дані: архівний номер: 593984CHERKASY301, архівна дата: 1999-06-17Т13:29:00Z.

З витягу з Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 13.06.2023 встановлено, що виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 немає (а.с.67).

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з частиною 1 статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі статтею 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За змістом частин 1, 2 статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти стосовно свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Пунктом 2 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 «Про судову практику в справах при зняття арешту з майна» встановлено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або інші законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно з частиною 1 статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Право на захист власності викладено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно бути виправданим, а таким воно є, якщо здійснюється з метою задоволення «суспільного інтересу» та з дотриманням «справедливого балансу». У практиці ЄСПЛ напрацьовано три головні критерії, які необхідно оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Крім того, при ухваленні вказаного рішення суд враховує роз`яснення пункту 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», відповідно до яких позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.05.2020 у справі № 554/8004/16, спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладений арешт, відповідно до статей 15 і 16 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо існує спір щодо визнання права власності на майно та однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України у вказаній редакції. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно та про зняття з нього арешту.

У постанові Великої Палати Верховного суду від 26.11.2019 у справі № 905/386/18 зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна.

Судом встановлено, що за даними, які містяться в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, арешт накладено на будинок позивача, проте власником зазначено ОСОБА_3 , якому вказане майно ніколи не належало.

Разом з тим, судовим розглядом не здобуто доказів того, що у позивача є будь-які майнові зобов`язання на забезпечення виконання яких може існувати таке обтяження, а тому існування заборони відчуження належного позивачу майна на підставі повідомлення б/н є надмірним втручанням у його право власності.

Причому суд вважає, що з огляду на час, який минув з моменту виникнення зобов`язання (30 років), відсутність будь-яких доказів щодо розміру такого зобов`язання, а також особи боржника, існування обтяження на майно позивача не узгоджується з такими загальними засадами цивільного законодавства як справедливість, добросовісність і розумність.

Особа, в інтересах якої накладено спірну заборону не заявила про наявність підстав для збереження останньої протягом свого існування, а також не заявила претензію до власника майна.

Таким чином, позивач не має можливості вільно розпоряджатися власним майном, а перешкоди у реалізації прав власника мають бути усунені шляхом звільнення майна з-під арешту.

На основі всебічно з`ясованих обставин, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Питання про стягнення судових витрат позивачем не ставилося.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про звільнення майна з-під арешту задовольнити.

Скасувати арешт і заборону відчуження зі всього нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 - яке обтяжено в Державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: тип обтяження: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження 4940031, зареєстровано: 2007-05-11Т15:07:22Z за № 4940031 реєстратором: Канівська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: повідомлення, б/н, 23.02.1993, Канівське відділення ощадбанку № 3284 об`єкт обтяження: будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса АДРЕСА_1 . Власник: ОСОБА_3 , причина відсутності коду: архівний запис. Додаткові дані: архівний номер: 593984CHERKASY301, архівна дата: 1999-06-17Т13:29:00Z.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», , адреса: вул. Госпітальна, 12-Г, м. Київ, 01001.

Головуючий Б . К . Скирда