ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року м.Суми

Справа №592/5557/23

Номер провадження 22-ц/816/1649/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Собини О. І.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , управління патрульної поліції в Сумській області, Головне управління державної податкової служби у Сумській області, комунальне підприємство «Міськводоканал» Сумської міської ради, акціонерне товариства комерційний банк «Приватбанк»

треті особи відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Юморанова Валентина Михайлівна,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_4

на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 серпня 2023 року про повернення заяви про забезпечення позову, у складі судді Бичкова І.Г., постановлену у м. Суми,

в с т а н о в и в :

18.07.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми із заявою про забезпечення позову, яку мотивує тим, що він подав позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , управління патрульної поліції в Сумській області, Головного управління державної податкової служби у Сумській області, КП «Міськводоканал» Сумської міської ради, АТ КБ «ПриватБанк», треті особи: відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Юморанова Валентина Михайлівна про визнання квартири та земельної ділянки об`єктом права спільної сумісної власності та визнання права власності на 1/2 частку цього нерухомого майна, визнання недійсними договорів дарування квартири та земельної ділянки, визнання недійсними спадкових договорів та зняття арешту з майна.

Посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або навіть унеможливити виконання рішення суду, оскільки спірне майно може бути примусово продане для погашення боргів відповідачки ОСОБА_2 перед стягувачами, через що не будуть відновлені його права, за захистом яких він звернувся до суду, просив заборонити проводити опис та арешт майна боржника з примусовим проникненням до домоволодіння, а саме: до квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,0498 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :18:005:0010.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 серпня 2023 року заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та прийняти постанову про задоволення заяви про забезпечення позову.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що подана ним заява про забезпечення позову повністю відповідає вимогам, встановленим ст. 151 ЦПК України щодо змісту та форми такої заяви, а тому законних підстав для її повернення не було.

Вважає підстави, на які послався суд - повернення самої позовної заяви, штучність спору, недопустимість забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судового рішення, не є законними підставами для повернення заяви про забезпечення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, як законну та обґрунтовану.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

За пунктом 6 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що в апеляційному порядку оскаржується ухвала про повернення заяви заявникові, розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону ухвала суду не відповідає.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позов, про забезпечення якого просить позивач, йому було повернуто, відтак і заява про забезпечення вказаного позову також підлягає поверненню заявнику.

Крім того, недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судового рішення, що набрали законної сили.

Проте, колегія суддів апеляційного суду з таким висновком суду першої інстанції погодитись не може.

Згідно з ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані інших сторін - фізичних осіб, які не є підприємцями, вказуються у випадку, якщо вони відомі заявнику.

У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Проте, в оскаржуваній ухвалі судом не встановлено невідповідності поданої заяви про забезпечення позову вищезазначеним вимогам закону щодо змісту та форми такої заяви, а тому підстав передбачених ч. 10 ст. 153 ЦПК України для її повернення у суду не було.

Ті підстави, на які послався суд першої інстанції - повернення позову, про забезпечення якого просить позивач та недопустимість забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судового рішення, не є підставами для повернення заяви про забезпечення позову, передбаченими ч. 10 ст. 153 ЦПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення заяви про забезпечення позову у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 151 ЦПК України.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення його позову, який ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 серпня 2023 року повернуто позивачу. Проте, постановою Сумського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року ухвала Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 серпня 2023 року була скасована, а справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції. Тому, позов, про забезпечення якого просить позивач, знаходиться на розгляді в суді і не повернутий.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, суд першої інстанції безпідставно повернув заяву ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Ураховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла до висновку, що оскаржувана ухвала відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до Ковпаківського районного суду м. Суми.

Керуючись ст. ст. 367-369, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч.1 ст. 379, ст. ст. 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Скасувати ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 серпня 2023 року про повернення заяви про забезпечення позову, а справу направити для продовження розгляду до Ковпаківського районного суду м. Суми.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

О. І. Собина