Справа № 538/2370/23
Провадження № 6/538/43/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 14 грудня 2023 року Лохвицький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Цімботи Л.Г., за участю секретаря судового засідання Дугніст А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лохвиця справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою прохаючи визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ, виданий Лохвицьким районним судом 30 листопада 2023 року по справі № 538/2370/23 про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 22 листопада 2023 р. і до досягнення дітьми повноліття. В обгрунтування заяви зазначає, що 30 листопада 2023 р. суддею Лохвицького районного суду Полтавської області було видано судовий наказ по справі №538/2370/23 про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей. 04.12.2023 року наказ з додатками був отриманий ним в канцелярії суду. 23.11.2023 року шлюб між ним та ОСОБА_2 розірвано. Діти - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають разом з ним та знаходяться на повному його утриманні та вихованні. Вважає, що даний наказ не підлягає виконанню, так як обов`язок по сплаті аліментів у нього відсутній. діти від народження і по даний час проживають разом з ним, мати ОСОБА_2 проживає за іншою адресою та фактично не приймає участі в утриманні та у вихованні дітей.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, заяву підтримав, суду пояснив обставини викладені в ній, а також про те, що на даний час він та ОСОБА_2 звернулися до органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дітей, до рішення якого діти 5 днів проживають з ним і 5 днів з ОСОБА_2 тому підстави для стягнення аліментів як з нього, так з ОСОБА_2 відсутні.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, на адресу суду надіслала заперечення в якому зазначила, що на момент подачі заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів в провадженні Лохвицького районного суду перебувала справа про розірвання шлюбу . До того ж станом на день винесення рішення про розірвання шлюбу її без повідомлення було знято з реєстрації за відома ОСОБА_1 , після чого вона змінила місце реєстрації та фактичне місце проживання. У них з заявником відразу після розірвання шлюбу виникли непорозуміння щодо участі у виховання та спілкуванні з дітьми. Створення батьком перешкод у спілкуванні з дітьми порушує не лише її права, як одного з батьків, а в першу чергу суперечить інтересам малолітніх дітей. З метою усунення перешкод у спілкуванні з дітьми вона звернулася з заявою до Служби у справах дітей Виконавчого комітету Лохвицького міської ради про визначення місця проживання дітей з нею.

Суд, вислухавши заявника, дослідивши та давши оцінку доказам по справі, прийшов до такого висновку.

Судом встановлено, що 30 листопада 2023 року видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 22 листопада 2023 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 5).

Згідно рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 23.11.2023 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. На даний час рішення суду не набрало законної сили (а.с. 6).

Відповідно до довідки виданої Виконавчим комітетом Лохвицької міської ради Миргородського району Полтавської області від 27.11.2023 року №4498, в якій зазначено,що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 і має такий склад сім`ї: син - ОСОБА_3 , 2011 року народження; син - ОСОБА_4 , 2016 року народження; мати - ОСОБА_5 , 1946 року народження (а.с. 7).

З акту обстеження від 29.11.2023р. встановлено, що в присутності ОСОБА_1 провели обстеження матеріально побутових умов проживання сім`ї, яка проживає за адресою АДРЕСА_1 . Склад сім`ї: син - ОСОБА_3 , 2011 року народження; син - ОСОБА_4 , 2016 року народження; мати - ОСОБА_5 , 1946 року народження. Доходи сім`ї складають заробітна плата та степендія, інші доходи - пай (а.с. 8).

Згідно довідки виданої Лохвицькою загальноосвітньою школою I-III ступенів №2 Лохвицької міської ради Полтавської області з моменту зарахування дітей до закладу освіти тато та бабуся беруть активну участь у шкільному життя учнів: приводять та забирають дітей зі школи та цікавляться успішністю. Батьківські збори відвідують тато і мама, допомагають у вирішенні господарських питань класів. (а.с. 9).

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_2 з 05.12.2023 р. зареєстрована за адресою : АДРЕСА_2 .

Як вбачається з реєстру виконавчих проваджень в АСВП є такі відомості: № АСВП 73540162 дата відкриття 07.12.2023 р., стан ВП Відкрито, боржник ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 .

Звертаючись до суду із заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, заявник ОСОБА_1 посилається на те, що діти проживають разом з ним та знаходяться на його утриманні, а в судовому засіданні пояснив, що діти однаковий період часу поживають як з ним, так і з матір`ю. Таким чином на думку заявника, факт проживання дітей разом з ним свідчить про припинення у нього обов`язку з виконання судового наказу про стягнення аліментів.

Статтею 173 ЦПК України визначено, що суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до змісту вказаної вище норми ЦПК України, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або 3) з інших причин. При цьому словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Таким чином, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст.432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №2-4671/11.

Враховуючи ті обставини, що на даний час діти не постійно проживають з ОСОБА_2 , і відповідно не постійно перебувають на матеріальному забезпеченні у ОСОБА_2 , крім того вирішується питання про визначення місця проживання дітей , суд дійшов висновку, що судовий наказ у справі № 538/2370/23 від 30.11.2023 р. про стягнення ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 173, 260, 432 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, задовольнити .

Визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ, виданий Лохвицьким районним судом Полтавської області від 30.11.2023 р. у справі № 538/2370/23 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку передбаченому ст. 355 ЦПК України з врахуванням положень п.15.5) Перехідних положень ЦПК України.

Суддя Лохвицького

районного суду Л.Г.Цімбота