Справа № 703/6032/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року м. Сміла

Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченко І.Я., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя шляхом стягнення з відповідача на її користь 228000,00 грн грошової компенсації за належну їй частку у спільній сумісній власності подружжя автомобілі «Ауді», 2007 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1 .

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення її позову.

Заяву мотивує тим, що автомобіль зареєстрований за відповідачем і він без жодних перешкод має можливість відчужити спірне майно з метою ухилення від виконання рішення суду, що порушить її право власності та утруднить або унеможливить виконання рішення суду. Враховуючи наведене просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірний автомобіль у вигляді заборони його відчуження.

Згідно з ч. 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Системне тлумачення ч. 1 ст. 153, ч. 13 ст. 158, ч. 1 ст. 187 ЦПК України дає можливість дійти висновку, що:

законодавець передбачив відповідний процесуальний порядок розгляду заяви про забезпечення позову та вирішення питання про відкриття провадження у справі;

для розгляду заяви про забезпечення позову та вирішення питання про відкриття провадження у справі встановлені різні процесуальні строки: два та п`ять днів відповідно;

першочерговим при надходженні на розгляд суду заяви про забезпечення позову є надання оцінки щодо порядку звернення з нею до суду, за умови дотримання якого здійснюється її розгляд по суті;

у випадку одночасного подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, розгляд заяви про забезпечення позову не залежить від вирішення питання про відкриття провадження у справі. Законодавець не покладає обов`язку на суд відкрити провадження у справі, а тільки потім вирішувати питання про забезпечення позову.

Зазначена правова позиція наведена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.06.2021 у справі № 308/8567/20.

Згідно з ч. 1 ст.154 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справу, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Дослідивши матеріали заяви суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 150ЦПК України визначено види забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом.

Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України), а також заборона вчиняти певні дії (п.2 ч.1 ст. 150 ЦПК України).

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Суд зазначає, що спір про стягнення грошової компенсації у розмірі 228000,00 грн ініційований ОСОБА_1 , за її твердженням, у зв`язку з тим, що автомобіль є річчю неподільною і вони не досягли згоди з відповідачем щодо поділу спірного майна. Отже, предметом спору є стягнення коштів у значній сумі, позивач має в справі значний майновий інтерес, а на відповідача, у випадку задоволення позову у зв`язку з необхідністю сплати коштів, покладатиметься значний майновий тягар.

Згідно наданого позивачем свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 відповідач є власником автомобіля «Ауді», 2007 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1

Відтак, доводи позивача про необхідність і доцільність забезпечення позову заслуговують на увагу як такі, оскільки з огляду на предмет позову та обов`язок сплати значних коштів в разі задоволення позову таке відповідатиме як інтересам позивача, так і забезпечуватиме можливість виконання ймовірного рішення суду відповідачем.

Суд звертає увагу, що у заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просила забезпечити позов шляхом накладенню арешту у вигляді заборони відчуження автомобіля.

Зважаючи на те, що накладення арешту та заборона вчиняти певні дії по відчуженню це невзаємопов`язані види забезпечення позову та визначені законодавцем як два окремих види забезпечення позову й мають за законом різний порядок їх виконання, суд дійшов висновку про застосування саме такого виду забезпечення як заборона вчиняти будь-які дії по відчуженню (у тому числі укладати договори, вчиняти інші правочини) автомобіля, вважаючи такий вид забезпечення адекватним та достатнім, в даному випадку для запобігання усіх можливих ризиків, пов`язаних з утрудненням виконання судового рішення.

Крім того, позивачем не наведено підстав для забезпечення даного позову не одним, а одночасно декількома видами забезпечення накладенням арешту та забороною вчиняти дії по відчуженню майна.

Таким чином, суд дійшов висновку, що з урахуванням підстав та змісту позову, надавши оцінку відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересам сторін, є доцільним вжиття заходів забезпечення позову саме шляхом заборони здійснювати дії, пов`язані з відчуженням спірного автомобіля. Вжиття зазначеного заходу забезпечення позову в даному випадку виступає як спосіб гарантування обов`язкового виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог і не створює невиправданих обмежень відповідачеві в його правах.

При цьому, суд звертає увагу, що обраний позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки автомобіль фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 151, 153, 154, 258-261, 353-355 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволити частково.

В порядку забезпечення позову заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , вчиняти дії по відчуженню автомобіля «AUDI Q7», 2007 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1 .

В решті заяви відмовити.

Копію ухвали направити до відділу ДВС у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для виконання, а сторонам по справі для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та протягом 15 днів може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: І.Я. Биченко