Cправа № 563/1725/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2023 року Корецький районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Сірака Д.Ю.

секретар судового засідання Литвинчук Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Корець, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання та додаткових витрат на дитину,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду позовом вказуючи, що відповідач по справі є її батьком, який до досягнення нею повноліття сплачував аліменти на її утримання. ІНФОРМАЦІЯ_1 їй виповнилося 18 років, та вона навчається у Львівському державному університеті безпеки життєдіяльності. Вказує, що батько її життям не цікавиться, будь якої допомоги, у тому числі матеріальної, не надає. Матеріальну допомогу отримує лише від матері, якій самотужки важко покривати підвищені витрати, пов`язані з її навчанням, проживанням, проїздом та харчуванням. Крім того, загальна вартість освітніх послуг за увесь період навчання становить 83 500 грн., а за період з 2022-2023 навчальний рік - 18 000 грн., які, на даний час, вона сплатила. Тому, просить суд стягнути на її користь аліменти, як на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, у розмірі однієї чверті від його заробітку (доходу) щомісячно, і до досягнення нею двадцяти трьох років, за умови, що вона продовжуватиме навчання. А також просить стягнути додаткові витрати в розмірі 9 000 грн.

В судове засідання позивачка не з`явилась, від її представника, адвоката Вакуліча Ю.І. до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивачки, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьком вказаний ОСОБА_2 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , що було видане 28 квітня 2005 року Корецьким віділом РАЦС Рівненської області.

Згідно з довідкою № 00260/3 від 27 вересня 2023 року, ОСОБА_1 навчається на ІІ курсі денної форми навчання у Львівському державному університеті безпеки життєдіяльності, згідно з наказом про зарахування № 600 о/с від 10 вересня 2022 року. Студентка ОСОБА_1 навчається за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб, стипендії не отримує. Термін навчання 4 роки (вересень 2022 року червень 2026 року).

Відповідно до умов договору про надання платної освітньої послуги, загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 83 500 грн., що за роками навчання становить: 2022-2023 навчальний рік 18 000,00 грн; 2023-2024 навчальний рік 19 800 грн.; 2024-2025 навчальний рік 21 800 грн.; 2025-2026 навчальний рік 23 900 грн.

Відповідно до змісту Договору найму житла в гуртожитку № 22 від 01 вересня 2023 року, ОСОБА_1 зобов`язана вносити плату за проживання, господарсько-експлуатаційні та комунальні послуги посеместрово, в розмірі 1 500,00 грн. за один місяць, та 50 % - за збереження ліжко-місця на час літніх канікул, за кожен місяць.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Положеннями ч. 1, 3 ст. 199 СК України визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналіз ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, якщо батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З матеріалів справи видно, що позивачка навчається на денній формі навчання, у зв`язку із чим не працює, стипендії не отримує та потребує матеріальної допомоги на навчання, проживання, харчування, одяг, канцелярське приладдя, проїзд до місця навчання та до місця проживання. Крім того, загальновідомими є обставини, які не потребують доказування, а саме, потреба в харчуванні, в щоденних засобах гігієни, одязі та взутті. На даний час, ОСОБА_1 не спроможна самостійно себе забезпечити, а отже, саме на батьків покладається такий обов`язок.

Обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати повнолітню дитину, яка навчається, не може бути перекладено винятково на когось одного з батьків. Закон рівною мірою покладає обов`язок щодо утримання повнолітньої дитини, яка навчається, на обох батьків, що забезпечить належне її утримання.

Вирішуючи питання щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчатися, судом не встановлено наявності обставин, які б перешкоджали ОСОБА_2 у виконанні його батьківських обов`язків стосовно утримання його повнолітньої дочки.

Враховуючи те, що повнолітня ОСОБА_1 продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а її батько в добровільному порядку не приймає участі в її утриманні, суд, врахувавши принципи справедливості та розумності, а також загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, з урахуванням потреб позивачки вважає, що відповідач, спроможний сплачувати аліменти на повнолітню доньку, яка продовжує навчання.

З цих міркувань, суд вважає за можливе, в цій частині, позов задоволити повністю та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку і доходів, щомісячно, на період навчання ОСОБА_1 , але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Розглядаючи вимогу про стягнення додаткових витрат в розмірі 9 000,00 грн., суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно, згідно ч. 2 ст. 185 СК України.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 04 грудня 2019 року у справі № 320/383/19 та від 29 квітня 2022 року у справі № 761/27222/20.

Звертаючись з позовом до суду про стягнення з відповідача додаткових витрат у розмірі 9 000,00 гривень, ОСОБА_1 посилалася на те, що згідно з доданими квитанціями: код 9281-5499-6010-8432 від 16 вересня 2022 року, код: 9293-1339-7022-9164 від 10 січня 2023 року, вона сплатила за навчання по 9 000,00 грн, що в сукупності складає 18 000,00 грн. А отже, половина понесених нею витрат підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Однак, суд зауважує, що навчання особи, з метою здобуття професійної освіти, не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже, такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України. Вказані витрати є витратами на утримання дитини, тобто аліментами.

Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком викладеним Верховним Судом в постановах від 26 серпня 2020 року у справі № 336/1488/19 та від 22 березня 2023 року у справі № 758/6113/19.

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що відповідач до повноліття дочки, а саме, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплачував на її утримання аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500,00 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно до рішення Корецького районного суду Рівненської області № 563/97/19 від 26 березня 2019 року. Питання щодо збільшення розміру таких аліментів, у зв`язку із вступом та навчанням дитини у Львівському державному університеті безпеки життєдіяльності, не ставилось, як і не ставилось питання про стягнення з відповідача додаткових витрат, пов?язаних із оплатою за навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Отже, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15.

Оскільки, норми глави 16 СК України не передбачають обов`язку батька брати участь у додаткових витратах на повнолітню дитину, що навчається, на відповідача не може бути покладено обов`язок по їх оплаті.

Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом в постанові від 25 лютого 2020 року у справі № 521/4397/17.

Отже, правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Вказаними правовим нормами не передбачено обов`язку батька нести додаткові витрати на повнолітню дочку, а передбачать наявність у батька лише аліментного зобов`язання.

В даному випадку витрати на навчання дитини викликані не особливими обставинами у вигляді розвитку здібностей дитини, в розумінні статті 185 СК України, а у зв`язку зі здобуттям дитиною освітньо-кваліфікаційного рівня. При цьому, позивачкою не доведено існування особливих обставин, які зумовили б необхідність навчання на комерційній основі при наявності можливості проходження навчання у державних закладах освіти за державним замовленням (на бюджетній формі навчання), не наведено мотивів вибору вказаного освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також, безпосереднього погодження такого вибору з батьком та узгодження з ним питань фінансового характеру щодо навчання у обраному закладі на контрактній формі навчання.

За таких обставин, позов, в частині стягнення з відповідача додаткових витрат задоволенню не підлягає.

Судові витрати належить стягнути з відповідача на користь держави, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору в даній категорії справ.

Керуючись ст. 10, 12, 19, 81, 89, 263-265, 268, 274, 280-289, ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ID-картка №: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , аліменти, як на таку, що досягла повноліття, але продовжує навчання, у розмірі частини усіх видів його заробітку і доходів, щомісячно, починаючи з 10 жовтня 2023 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення суду в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

В решті позову відмовити.

Відповідачем може бути подана до Корецького районного суду Рівненської області заява про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ID-картка №: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: