Провадження № 2-к/127/5/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Воробйов В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькій області Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив визнати на території України рішення суду по сімейним справам Тель-Авіва і центру країни (держава Ізраїль) від 26.02.2001 року у справі №00509/01 про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Вінниця, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою м. Вінниця, зареєстрований 20 липня 1996 року Вінницьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану зареєстровано шлюб, актовий запис 1267.

Клопотання мотивоване тим, що 20.07.1996 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дівоче прізвище ОСОБА_3 ) Вінницьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану зареєстровано шлюб, актовий запис №1267, який рішенням суду по сімейним справам Тель-Авіва і центру країни (держава Ізраїль) від 26.02.2001 року у справі №00509/01, за спільною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Визнання рішення іноземного суду в Україні необхідне для отримання у органах реєстрації актів цивільного стану документального підтвердження розірвання шлюбу. З огляду на викладене у ОСОБА_1 виникла необхідність отримання в органах реєстрації актів цивільного стану документального підтвердження розірвання шлюбу.

29.09.2023 року судом було прийнято до розгляду клопотання та письмово повідомлено заінтересовану особу про надходження клопотання та запропоновано, відповідно до ч. 1 ст. 473 ЦПК України, у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.

06.11.2023 року від начальника Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькій області Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до суду надійшов лист, відповідно до якого ч. 2 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» вказано, що розірвання шлюбу підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону. Стаття 3 вказаного Закону визначає обов`язковість внесення відомостей про розірвання шлюбу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Разом з тим, враховуючи Типове положення про відділи державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, відділ не може бути залучений до даної справи як заінтересована особа, так як виконання рішень судів до компетенції відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькій області Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не входить. Просив при розгляді даної справи викликати представників Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) тому, що саме він буде виконувати винесене рішення суду.

Ухвалою суду, на підставі ч. 2 ст. 473 ЦПК України, було визначено дату і час судового розгляду клопотання, про що повідомлено заінтересовані особи.

В судове засідання заявник не з`явився, проте його представник надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Також зазначив, що клопотання про виконання рішення іноземного суду, подане в інтересах ОСОБА_1 підтримує та просив задовольнити.

В судове засідання представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькій області Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не з`явився, проте надіслав суду лист зміст якого є аналогічний запереченню.

В судове засідання представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не з`явилась, проте надіслала суду заяву з проханням розглядати справу про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, без представника Відділу, в зв`язку з прийомом громадян. Не заперечує проти вирішення питання на розсуд суду.

Заінтересова особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Заяв та заперечень від неї до суду не надходило.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вінниця, є громадянином України (а. с. 6-7).

Матеріалами справи встановлено, що 20.07.1996 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вінниця, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Вінниця, зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану, про що зроблено відповідний актовий запис № 1267 (а.с. 16). Після укладення шлюбу ОСОБА_5 змінила своє дошлюбне прізвище на « ОСОБА_6 ».

Згідно з ч. 4 ст. 473 ЦПК України, розгляд клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, проводиться суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

Судом встановлено, що рішенням суду по сімейним справам Тель-Авіва і центру країни (держава Ізраїль) під головуванням судді Іцхака Шенхав, заступника голови суду, у справі № 005090/01 від 26.02.2001 року розірвано шлюб між подружжям ОСОБА_7 , посвідчення особи НОМЕР_1 та ОСОБА_8 , посвідчення особи НОМЕР_2 . Копію рішення та його переклад засвідчено належним чином (а.с. 8-15). Зі змісту рішення вбачається, що сторони є подружжям, шлюб яких був зареєстрований у цивільному порядку 20/07/1996 року у м. Вінниця, Україна. Оскільки цей шлюб не був щасливим, а питання про його розірвання не є виключною прерогативою релігійного суду (дружина є християнкою, а чоловік - євреєм), сторони звернулися до Шановного Голови Верховного Суду відповідно до Закону про підсудність щодо розірвання шлюбу від 1969 року, який, відповідно до рішення, винесеного ним 06/12/00 у справі №8518/00, встановив, що суди в сімейних справах, які знаходяться в Тель-Авіві або ж у прилеглих до нього районах центру країни, уповноважені розглядати справу про розірвання шлюбу між подружжям. Прохання про розірвання цього шлюбу подано за спільною згодою між подружжям, що є достатньою підставою для його розірвання відповідно до п.5 (в) цього Закону.

На рішенні 16.08.2006 року проставлений апостиль держави Ізраїль, відповідно до Гаазької Конвенції від 05.10.1961 року і до справи доданий офіційний переклад апостилю українською мовою (а.с. 13).

Апостиль засвідчує справжність підпису особи під документом і автентичність відбитку печатки або штампа, якими скріплено відповідний документ.

Згідно зі статтею 9 Конституції України та статтею 19 Закону України «Про міжнародні договори України», чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Відповідно до ст. 471 УПК України, рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ст.ст. 2, 3 Гаазької Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, підписаної 05.10.1961 року, що набула чинності 20.12.2003 року, кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення апостилю компетентним органом держави, в якій документ був складений. Згідно з положеннями Конвенції документ, на якому проставлено апостиль, не потребує ніякого додаткового оформлення чи засвідчення і може бути використаний в будь-якій іншій державі-учасниці Конвенції.

Україна та Ізраїль приєднались до Гаазької Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів 1961 року (апостиль). Однак, між Україною та Ізраїлем не підписано договору про правову допомогу, що скасовують вимогу легалізації офіційних документів.

За приписами ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Згідно зі ст. 82 Закону України «Про міжнародне приватне право», визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 17 Постанови Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу України» не потребують виконання рішення про: визнання прав; оголошення банкрутом; визнання недійсними певних актів; визнання, оспорювання батьківства; позбавлення батьківських прав; розірвання шлюбу; встановлення фактів, що мають юридичне значення; усиновлення; визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Пунктом 3 передбачено, що суди повинні з`ясовувати наявність міжнародних договорів про взаємне надання правової допомоги між Україною і державою, про визнання й виконання рішення суду чи арбітражу якої надійшло клопотання.

Згідно зі ст. 462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Принцип взаємності означає, що рішення суду певної держави повинно визнаватись та виконуватись в Україні, якщо тільки немає доказів того, що рішення українських судів не визнаються і не можуть бути виконані на території такої держави.

Оскільки між Україною та державою Ізраїль не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, то рішення суду Держави Ізраїль визнається в Україні за принципом взаємності, і відсутність двостороннього договору не може бути підставою для невизнання рішення. Тому для цих правовідносин слід застосовувати принцип взаємності для визнання рішення суду.

Підстав, передбачених статтею 468 ЦПК України, для відмови у визнанні в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, судом не вбачається.

За таких обставин, клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259-261, 352, 354, 471-473 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькій області Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню - задовольнити.

Визнати в Україні рішення суду по сімейним справам Тель-Авіва і центру країни (держава Ізраїль), під головуванням судді Іцхака Шенхав, заступника голови суду, від 26 лютого 2001 року у справі №005090/01 про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем м. Вінниця та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою м. Вінниця, зареєстрованого 20 липня 1996 року Вінницьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану зареєстровано шлюб, актовий запис 1267.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: