15 червня 2023 року м.Суми
Справа №587/847/23
Провадження № 22-ц/816/928/23
судді Сумського апеляційного суду Ткачук С.С. щодо ухвали колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Сумського апеляційного суду від 13 червня 2023 року за результатами перегляду справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Рижова Сергія Євгеновича на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 27 квітня 2023 року в цивільній справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - орган опіки та піклування Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області, про визнання ОСОБА_3 недієздатним та встановлення над ним опіки,
04 квітня 2023 року ОСОБА_2 , яка є опікуном недієздатного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась із заявою про визнання його недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення її опікуном на сином, з встановленням строку дії рішення про визнання недієздатним 2 роки з дня набрання рішенням законної сили.
Разом із заявою ОСОБА_2 подала клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи, на вирішення якої просила поставити наступні питання:
1.Чи страждає ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на психічну хворобу, якщо так, то вказати на яку саме?
2. Чи є захворювання ОСОБА_3 хронічним і стійким?
3. Чи може ОСОБА_3 внаслідок своєї хвороби розуміти значення своїх дій або керувати ними?
4. Чи може ОСОБА_3 за станом здоров`я особисто брати участь у судовому засіданні та давати пояснення по суті справи?
5. Чи потребує ОСОБА_3 встановлення над ним опіки?
Проведення експертизи ОСОБА_2 просила доручити Комунальному закладу Сумської обласної ради «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер імені О.В.Співак» (м. Суми, вул. Ковпака, 18), на час проведення експертизи провадження у справі зупинити.
Визнав заявою такою, що відповідає вимогам ст. 175 і 177 ЦПК України одноособово ухвалою судді Сумського районного суду від 07.04.2023 відкрито окреме провадження у даній справі і призначене судове засідання на 27.04.2023.
27.03.2023 в судовому засіданні одноособово суддею без участі самого ОСОБА_3 , як особи, відносно якої знову порушено питання визнання її недієздатною постановлено ухвалу про призначення судово-психіатричної експертизи з викладенням заявлених питань з метою встановлення психічного стану ОСОБА_3 та можливості участі в судовому засіданні.
Проведення експертизи доручено спеціалістам Сумської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» (м. Суми, проспект М. Лушпи, 54).
ОСОБА_1 , який не брав участі у справі і є рідним дядьком хворого ОСОБА_3 , через свого представника оскаржив вказану ухвалу суду від 27.03.2023 вважаючи, що суд вирішив питання про права, інтереси та обов`язки заявника відносно ОСОБА_3 . Посилаючись на порушення судом норм процесуального права, заявник просить ухвалу суду скасувати.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ОСОБА_1 є рідним дядьком ОСОБА_3 , а тому його благополуччя та можливість мати повний обсяг дієздатності є прямим інтересом та певною мірою відповідальності заявника. Батько ОСОБА_3 був рідним братом заявника, який помер. Звертає увагу, що у справі № 587/1258/22 ОСОБА_2 заявила вимоги до свого сина ОСОБА_3 і у випадку задоволення позовних вимог зменшиться обсяг успадкованого ОСОБА_3 майна після смерті свого батька, тобто інтереси матері прямо суперечать інтересам її сина. При цьому, відносно ОСОБА_3 раніше встановлювалась опіка, проте дія рішення сплинула 14 грудня 2019 року, тобто син заявниці є дієздатним, проте до участі у справі його не залучено.
Серед інших доводів апеляційної скарги зауважується, що питання призначення судової судово-психіатричної експертизи вирішується суддею одноособово без участі хворого ОСОБА_1 при цьому посилаючись на правові висновки Верховного суду у справі №195/1605/16-ц та наведених у скарзі рішень ЄСПЛ.
У справі приймає участь представник органу опіки та піклування Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області.
Матеріалами справи та в судовому засіданні апеляційного суду встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано особою, яка має інвалідність з дитинства 2 групи, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
За рішенням Сумського районного суду Сумської області від 24.03.2015 ОСОБА_3 вже було визнано недієздатним і встановлено над нім опіку та призначено опікуном батька ОСОБА_5 . Рішення набрало законної сили 03.04.2015 і було ухвалено за нормами ЦПК України діючого до 15.12.2017 року.
Після визнання ОСОБА_3 недієздатним, рішення з приводу поновлення його дієздатності з часу прийняття судового рішення у 2015 року не приймалось.
За рішенням Сумського районного суду Сумської області від 13.11.2020 опікуном ОСОБА_3 було призначено мати ОСОБА_2 у зв`язку із смертю батька ОСОБА_5 , якого за життя було призначено опікуном.
Ухвалою Сумського апеляційного суду від 13.06.2023 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Рижова Сергія Євгеновича на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 27 квітня 2023 року в цивільній справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - орган опіки та піклування Бездрицької сільської ради Сумського району, про визнання ОСОБА_3 недієздатним та встановлення над ним опіки.
Закриваючи апеляційне провадження по справі, апеляційний суд виходив з того, що склад учасників справи даної категорії справ визначений в ст. 299 ЦПК України, а саме: заявник, особа, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представник органу опіки та піклування. Таким чином, ОСОБА_1 у даній справі не може вважатися заінтересованою особою, а правом самостійно звернутись до суду з відповідною заявою як близький родич, не скористався. З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що права та інтереси ОСОБА_1 , як близького родича ОСОБА_3 , при вирішенні питання про призначення у справі судово-психіатричної експертизи не вирішувались та не порушені. Крім того, у даній справі, як у справі окремого провадження, головною ознакою якої є відсутність спору про право, з огляду на що, права та інтереси ОСОБА_1 порушені бути не можуть.
Проте, закриваючи апеляційне провадження у справі, колегія суддів встановивши допущення судом першої інстанції порушення норм процесуального права відповідно до ст. 385 ЦПК України не постановила окрему ухвалу, як цього вимагає частина 10 ст. 262 цього Кодексу.
Так, за змістом частини 10 ст. 262 ЦПК України суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції порушення норм матеріального або процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Як наведено вище предметом судового розгляду є визнання недієздатною фізичної особи хворого ОСОБА_5 , якого вже визнано недієздатним за рішенням цього суду від 24.03.2015. Дане рішення ухвалене за нормами Цивільного процесуального кодексу в редакції 2010 року із змінами та доповненнями, де приписами статті 241 «Рішення суду» цього Кодексу суд ухвалював рішення про визнання фізичної особи недієздатною і поновлення цівільної дієздатності фізичної особи здійснювалося за рішенням суду за заявою самої фізичної особи, її членів сім`ї або органу опіки а піклування.
З набуттям чинності з 15.12.2017 року нової редакції Цивільного процесуального кодексу України, частиною 4 ст. 293 цього Кодексу у випадках визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи розгляд справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних.
Частиною 2 ст. 34 цього Кодексу передбачено, що у випадках, встановлених цим Кодексом, цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються колегією у складі одного судді і двох присяжних, які при здійсненні правосуддя користуються всіма правами судді.
Згідно порядку розгляду справ окремого провадження наведеному у частинах 3,4 ст. 294 цього Кодексу справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.
Як передбачено частиною 1 ст. 35 цього Кодексу питання, що виникають під час колегіального розгляду справи судом, вирішуються більшістю голосів суддів. Головуючий голосує останнім.
Відповідно до частин 1,2 ст. 187 цього Кодексу за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу. Про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.
Главою 2 Розділу IV Окреме провадження визначено порядок розгляду судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи та вирішення питань відкриття окремого провадження і призначення заяви про визнання фізичної особи недієздатною до розгляду, призначення судової експертизи для встановлення її психічного стану, ухвалення рішення та інших процесуальних питань які здійснюються судом у складі судді та двох присяжних. які при здійсненні правосуддя користуються всіма правами судді, т.т. судовий розгляд такої заяви відбувається колегіально.
Саме таке чітке дотримання наведеного порядку розгляду такої категорії справи забезпечить прийняття судом справедливого рішення, яке буде відповідати критеріям законності і обґрунтованості.
Слід зауважити, що приписи частин 6,7,9 ст.300 цього Кодексу, а саме: строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років; клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті; суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу, застосовуються до рішень суду, ухвалених вже за правилами ЦПК України, який набрав чинності з 15.12.2017 року.
Однак, за викладених обставин слід визнати, що хворого ОСОБА_5 визнано у встановленому процесуальним законом порядку недієздатною особою і оскільки поновлення його дієздатності за минулий час з березня 2015 року не відбувалось, відсутні підстави для визнання його знову недієздатним в судовому порядку.
Тобто, законодавець чітко визначив склад суду, який має право розглядати дану категорію справ, а тому вказані доводи представника заявника апеляційної скарги зазначені ним під час судового розгляду справи стосовно того, що оскаржувана ухвала ухвалена не повноважним складом суду, без опиту самого хворого ОСОБА_5 , який належним чином не повідомлений про розгляд справи є слушними і повинні бути враховані судом першої інстанції після повернення справи з апеляційного суду та продовження судового розгляду.
Відповідно до редакції ст. 241 ЦПК України, яка встановлювала вимоги до судового рішення по даній категорії справ окремого провадження станом на день ухвалення Сумським районним судом Сумської області рішення про визнання ОСОБА_3 10.07.1994 року недієздатним, дія такого рішення суду не обмежувалась в часі.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. У ч. 1 ст. 58 Конституції України закріплений один із найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Таким чином, відкриваючи провадження по справі та визначаючи строк дії попереднього судового рішення про визнання ОСОБА_3 , недієздатним суд першої інстанції порушив положення ст. 58 Конституції України та ст. 3 ЦПК України, помилково застосувавши ретроспективну (зворотну) дію закону - законодавчого акта.
З огляду на викладене, станом на день звернення заявника із заявою про визнання фізичної особи недієздатною вже є судове рішення, яким її визнано недієздатною.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами
Суд першої інстанції повинен був відмовити у задоволенні заяви про призначення по справі судово - психіатричної експертизи та закрити провадження по справі.
Апеляційний суд переглядаючи оскаржувану ухвалу місцевого суду, в своїй ухвалі не відобразив допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального закону, діючого як на час прийняття рішення у 2015 році та неправильно застосував положення з 15.12.2017 року, яке повинно бути наведено в судовому рішенні, прийнятому за результатами перегляду апеляційної скарги або шляхом прийняття колегією суддів окремої ухвали відповідно до ст. 385 ЦПК України.
Суддя Сумського апеляційного суду С.С. Ткачук