Справа № 459/2048/22 Головуючий у 1 інстанції: Грабовський В.В.
Провадження № 22-ц/811/519/23 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 16 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвант Тревел», з участю третьої особи на стороні відповідача:Товариство з обмеженою відповідальністю «Музенідіс тревел Україна», про розірвання договору та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвант Тревел», з участю третьої особи на стороні відповідача:Товариство з обмеженою відповідальністю «Музенідіс тревел Україна», про розірвання договору та стягнення коштів.

В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що 13 серпня 2019 року між нею та турагентом ТзОВ «Адвант Тревел», який діяв на підставі агентської угоди від імені та за дорученням туристичного оператора ТОВ «Музенідіс Тревел Україна», було укладено договір на туристичне обслуговування №МТЗ/19-38790 від 13 серпня 2019 року, відповідно до якого їй мав бути наданий туристичний продукт у вигляді туру до Греції (о. Кріт-Іракліон) на 2 дорослих та 2 дітей на період з 30 травня 2020 року по 13 червня 2020 рік.

Стверджувала, що вартість турпродукту складала 48 219,07 грн., яку вона оплатила 13 серпня 2020 року.

01 квітня 2020 року представник турагента повідомив їй про те, що тур не відбудеться у зв`язку з ростом захворюваності на COVID-19, тому було прийнято рішення відтермінувати тур на 1 рік, який, згідно з новою редакцією додатку 1 до договору, мав відбутися у період з 30 травня 2021 року по 13 червня 2021 рік на тих самих умовах, однак не відбувся.

Вказувала, що представник турагентства попередила її про неможливість проведення туру через неплатоспроможність туристичних компаній, від імені та в інтересах яких діяв туроператор ТОВ «Музенідіс Тревел Україна», з яким у відповідача був укладений агентський договір на реалізацію туристичного продукту. Відповідно до агентського договору на реалізацію туристичного продукту до укладання договору на туристичне обслуговування турагент зобов`язаний надати туристові підтвердження заявки туроператором, а якщо цього не відбулося, то відповідно до умов названого договору послуги, надані туристові турагентом, вважаються такими, що здійснені ним під свою відповідальність. Жодне підтверджена заявка туроператора ОСОБА_1 не надавалась.

Відповідно до договору на туристичне обслуговування МЗТ/19-38790 від 13 серпня 2019 року останній набирає чинності з моменту надання туроператором підтвердження заявки та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

Зазначила, що не отримала ні туристичних послуг, ні відповідних туристичних документів. Вона зверталася з претензією до ТОВ «Адвант Тревел», у якій просила повернути сплачені нею грошові кошти за тур у розмірі 48 219,07 грн.

27 липня 2022 року на банківський рахунок останньої від ТОВ «Адвант Тревел» поступило 5 740,62 грн, неповернутою залишається сума в розмірі 42 478,45 грн.

На думку ОСОБА_1 оплата відбувалася за офіційним курсом гривні до євро, виходячи з вартості туру, що становила 1685 євро, відповідач повинен повернути кошти за курсом євро на день їх повернення, що становить 62833,65 гривень.

Просила розірвати укладений між нею та ТзОВ «Адвант Тревел» договір на туристичне обслуговування №МТЗ/19-38790 від 13.08.2019 року; стягнути на її користь з ТзОВ «Адвант Тревел» сплачені по договору на туристичне обслуговування №МТЗ/19-38790 від 13 серпня 2019 року грошові кошти по курсу євро до гривні на момент подачі цього позову в сумі 57093,03 грн та уточнивши її розмір на момент винесення рішення при зміні названого курсу; стягнути з ТзОВ «Адвант Тревел» на її користь 15000 грн у відшкодування моральної шкоди. Також просив стягнути з останнього витрати на правову допомогу.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 16 січня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на те, що у зв`язку з неотримання туристичних послуг, вона звертався до відповідача з листом про розірвання туристичного договору та з вимогою про повернення всіх сплачених коштів за тур.

Зазначає, що відповідач визнав, що повідомлення про розірвання у встановленому порядку договору на туристичне обслуговування отримав і повернув свою комісійну винагороду, в зв`зку з чим, суд не в праві був відмовляти у задоволенні позову з причин неналежності відповідача.

Звертає увагу, що з моменту розірвання договору та її вимоги про повернення коштів і порушення справи про банкрутство туроператора, пройшло пів року, однак до цього часу турагент не вжив жодних заходів щодо реального повернення коштів. Зазначає, що жоден із запланованих турів які мали відбутися в 2020 році, а потім в 2021 році так і не відбулися, що спричинило їй завдання моральної шкоди.

Просить скасувати рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 16 січня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, за виключенням вимоги про розірвання договору, оскільки від цієї вимоги вона відмовляється. Також просить вирішити питання судових витрат.

17 квітня 2023 року відповідач - ТзОВ «Адвант Тревел» подало відзив на апеляційну скаргу, у якій просить відмовити у задовленні апеляційної скарги, а рішення Червоноградського міського суду Львівської області залишити без змін.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі є дата складення повного судового рішення - 14 червня 2023 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Судом та матеріалами справи встановлено, що згідно з договором на туристичне обслуговування №МТЗ/19-38790 від 13 серпня 2019 року ТзОВ «Музенідіс Тревел Україна», діючи на підставі ліцензії на туроператорську діяльність, від імені та в інтересах Туристичних компаній Mouzenidis Travel S.А., Mouzenidis Travel Cyprus LTD, Mouzenidis Travel Tbilisi LТD, Mouzenidis Travel LLS, в подальшому Туроператор, від імені та за дорученням якого на підставі Агентського Договору на реалізацію туристичного продукту №АДТА/18KIV00571 від 03 травня 2018 року уклав цей договір «ТОВ «Адвант Тревел» в особі заступника директора Романюка В.Е., що діє на підставі довіреності, надалі Турагент з однієї сторони та ОСОБА_1 , в подальшому Замовник, уклали договір, відповідно до п.1.2 якого Туроператор через Турагента зобов`язаний забезпечити надання комплексу туристичних послуг, а Замовник зобов`язується на умовах даного договору прийняти та оплатити його.

Відповідно до п.4.1 Турагент зобов`язаний забронювати у Туроператора Турпродукт (пакет туристичних послуг), замовлених Замовником, у повному обсязі, кількості, якості та у визначені договором терміни, про які сторони попередньо домовилися, за умови повної сплати вартості Турпродукту замовником у строки, встановлені цим договором та додатками до нього, видати документи замовникові, якщо вони отримані від Туроператора, необхідні для отримання туристичних послуг та підтвердження статусу замовника та осіб, які з ним подорожують. Відповідно п. 4.2. Турагент зобов`язаний забезпечити замовника необхідними для подорожі документами (інформаційними листами, ваучерами, авіа- та іншими квитками, страховими полісами, програмою туру, пам`яткою про туриста, тощо) у випадку, якщо Турагент отримає їх від Туроператора.

Згідно з п. 5.3 договору Туроператор зобов`язаний у випадку виникнення обставин, що роблять неможливим надання Замовнику послуг з вини Туроператора (за винятком випадків форс-мажорних обставин та відмов консульський установ у видачі віз замовнику та/або особам, які з ним подорожують) у разі невжиття заходів для заміни замовлених послуг на альтернативні, повернути кошти, оплачені замовником, за винятком фактично понесених Туроператором або Турагентом витрат.

Відповідно до п.п. 10.1, 10.2 договору сторони несуть відповідальність за невиконання та/або неналежне виконання обов`язків за договором у відповідності до умов договору за чинним законодавством. У випадку ненадання чи неналежного надання замовнику належно оплачених туристичних послуг Туроператор зобов`язується відшкодувати вартість ненаданих чи неналежно наданих послуг, за винятком випадків, коли ненадання послуг відбулося з вини замовника, та в інших, передбачених цим договором, випадках. Вищевказаний договір підписаний за Туроператора заступником директора ТОВ «Адвант Тревел» Романюком В.Е. та замовником ОСОБА_1 .

Відповідно до додатку №1 до договору на туристичне обслуговування № МЗТ/19-38790, нової редакції, зазначено про підтвердження заявки замовника на початок туру 30 травня 2021 року та закінчення туру 13 червня 2021 року. Вищевказаний Додаток підписаний за Туроператора заступником директора ТОВ «Адвант Тревел» Романюком В.Е. та замовником ОСОБА_1 .

Згідно з агентським договором на реалізацію туристичного продукту № АДТА/18-KIV.00571, укладеним між ТзОВ «Музенідіс Тревел Україна», діючи на підставі ліцензії на туроператорську діяльність, від імені та в інтересах Туристичних компаній Mouzenidis Travel А.F, Mouzenidis Travel Cyprus LTD, Mouzenidis Travel Tbilisi LTD, Mouzenidis Hungary Travel Agence, в особі дируктора Марченка Віктора Дмитровича , іменоване в подальшому «Принципал» та ТОВ «Адвант Тревел» в особі директора Сергієнка Костянтина Сергійовича , іменоване в подальшому «Агент», Агент зобов`язується за винагороду, за дорученням, від імені та в інтересах і за рахунок Принципала вчинити юридичні та/або інші дії з реалізації туристичного продукту, сформованого Принципалом та/або окремих туристичний послуг Принципала у відповідності до умов цього договору.

Відповідно до п. 2.2 договору реалізація турпродукту, сформованого Принципалом, здійснюється Агентом на підставі договорів про туристичне обслуговування за формою, встановленою Принципалом. До укладання договору на туристичне обслуговування Агент зобов`язаний надати туристу або іншому замовнику турпродукту підтвердження заявки Агента Принципалом. Споживчі властивості турпродукту вказуються Агентом у договорі на туристичне обслуговування, що укладається з туристом або іншим замовником турпродукту в суворій відповідності з підтвердженням заявки. Згідно з п. 2.3 договору послуги, що надаються Агентом туристу або іншому замовникові за договором про реалізацію турпродукту, але не зазначені Принципалом у підтвердженні заявки, не є предметом цього договору й надаються Агентом під свою відповідальність.

Відповідно до рахунку на оплату №CER30050А2 від 14 серпня 2019 року, виданого ТзОВ «Музенідіс Тревел Україна» з вказаними реквізитами для оплати, вартість туристичних послуг становить 41 514,00 грн.

Туроператором надано підтвердження заявки № CER30050Ф2 від 14 серпня 2019 року, яке було видане позивачеві як додаток №1 до договору.

06 січня 2022 року ОСОБА_1 на адресу ТОВ «Авант Тревел» було надіслано претензію про розірвання договору та проханням повернути кошти в розмірі 48 519,7 грн, сплачені позивачем за тур.

Згідно листа № 220108 від 13 січня 2022 року ТОВ «Адвант Тревел» надіслало заяву туроператору ТзОВ «Музенідіс Тревел Україна» стосовно повернення грошових коштів, зокрема, ОСОБА_1 , туристичні подорожі яких не відбулися у 2019-2021 роках.

Відповідно до виписки по надходженню коштів на рахунок № НОМЕР_1 від 28 липня 2022 року на рахунок ОСОБА_1 27 липня 2022 року ТОВ «Адвант Тревел» було перераховано 5 715, 62 гривень.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що пред`явлення позивачем вимоги про розірвання договору до відповідача, який не є стороною оспорюваного договору, не ґрунтується на вимогах закону, тому у її задоволенні необхідно відмовити, також вважав похідними та таким, що не підлягають до задоволення вимоги позовні вимоги про стягнення сплачених за договором на туристичне обслуговування коштів та моральної шкоди.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись, виходячи із наступних обставин.

Частиною першою статті 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Спеціальним законом, що регламентує відносини у сфері організації/надання туристичних послуг, є Закон України «Про туризм».

Згідно з частинами першою, другою статті 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов`язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг, а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про туризм» учасниками відносин, що виникають при здійсненні туристичної діяльності, є юридичні та фізичні особи, які створюють туристичний продукт, надають туристичні послуги (перевезення, тимчасового розміщення, харчування, екскурсійного, курортного, спортивного, розважального та іншого обслуговування) чи здійснюють посередницьку діяльність із надання характерних та супутніх послуг, а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства (туристи, екскурсанти, відвідувачі та інші), в інтересах яких здійснюється туристична діяльність.

У частині першій статті 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Суб`єктами, що здійснюють та/або забезпечують туристичну діяльність (далі - суб`єкти туристичної діяльності), є:

туристичні оператори як юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність;

туристичні агенти - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб`єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг.

За змістом статті 30 Закону України «Про туризм» порушення законодавства в галузі туризму тягне за собою відповідальність згідно із законом. Порушеннями законодавства в галузі туризму є ненадання, несвоєчасне надання або надання туристові інформації, що не відповідає дійсності; порушення умов договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг.

Якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються законодавством про захист прав споживачів (частина десята статті 20 Закону України «Про туризм»).

Туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, коли це відбулося з вини туриста (частина восьма статті 20 Закону України «Про туризм»).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини першої статті 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 33 Закону України «Про туризм» встановлено, що суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Заподіяна туристу моральна (немайнова) шкода, якою порушені його законні права, відшкодовується суб`єктом туристичної діяльності в порядку, встановленому законом.

За неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини (частини перша та друга статті 32 Закону України «Про туризм»).

Отже, майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, тобто порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику завдано збитків. Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 30 жовтня 2019 року у справі № 201/17472/16-ц.

Як вбачається з п. 8.9 агентського договору на реалізацію туристичного продукту від 03 травня 2018р., копія якого знаходиться в матеріалах справи, турагент зобов`язаний повідомляти туроператора про зміст пред`явлених вимог за претензіями туристів які надійшли безпосередньо турагенту.

Як вбачається з матеріалів справи, турагент не надав ОСОБА_1 туристичного продукту в строк, не вжив жодних заходів на реальне повернення позивачці коштів, і не тільки передбачений договором, в .т.ч. перенесений на 2021 рік, не надав будь-яких документів на підтвердження виконання послуг, не надав підтвердження заявки туроператором на тур, який мав відбутися в період з 30 травня 2021р. по 13 червня 2021р., згідно нової редакції додатку № 1. до вказаного договору на туристичне обслуговування № МЗТ / 19-38790 від 13 серпня 2019 р., ще до порушення справи про банкрутство туроператора ТзОВ «Музенідіс Тревел Україна», яка була порушено згідно витягу з ЄДРПОУ тільки 22 червня 2022р., тобто вже після того, як тур мав бути завершений.

Відповідно до п.п. 2.2., п.2.3. агентського договору на реалізацію туристичного продукту від 03 травня 2018 р. Відповідно до п. 2.2 договору реалізація турпродукту, сформованого Принципалом, здійснюється Агентом на підставі договорів про туристичне обслуговування за формою, встановленою Принципалом. До укладання договору на туристичне обслуговування Агент зобов`язаний надати туристу або іншому замовнику турпродукту підтвердження заявки Агента Принципалом. Споживчі властивості турпродукту вказуються Агентом у договорі на туристичне обслуговування, що укладається з туристом або іншим замовником турпродукту в суворій відповідності з підтвердженням заявки. Згідно з п. 2.3 договору послуги, що надаються Агентом туристу або іншому замовникові за договором про реалізацію турпродукту, але не зазначені Принципалом у підтвердженні заявки, не є предметом цього договору й надаються Агентом під свою відповідальність.

Як вбачається за матеріалів справи позивачці був запропонований тур по згідно нової редакції додатку № 1. до вказаного договору на туристичне обслуговування № МЗТ / 19-38790 від 13 серпня 2019 р. на період з 30 травня 2021р. по 13 червня 2021р. без надання підтвердження заявки туроператором, про можливість забезпечення такого туру.

Також Товариством з обмеженою відповідальністю «Адвант Тревел» не було вчинено жодних дій з метою повернення ОСОБА_1 коштів, які були сплачені за тур, протягом 6-ти місяців з моменту одностороннього розірвання договору, окрім як надіслання туроператору заяви 13 січня 2022р. про необхідність повернення коштів у зв`язку з подачею останньою заяви/претензії про розірвання договору.

Оскільки у даному випадку представник турагенства ТОВ «Адвант Тревел» діяв під свою відповідальність, гарантуючи позивачці тур з 30 травня 2021 року по 13 червня 2021 року, то згідно наведених вище договірних умов і має нести відповідальність відповідно до ст.32 Закону України «Про туризм».

Згідно довідки АТ «ПриватБанк» 13 серпня 2019 року позивачкою було перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю «Адвант Тревел» за вказаний тур продукт його вартість визначену в п.2.5 договору про туристичне обслуговування, в розмірі 48 219,07 гривень, з яких 5 740,62 гривень відповідач повернув, неповернутою є сума 42478,45 гривень.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвант Тревел» на користь ОСОБА_1 сплачені по договору на туристичне обслуговування № МЗТ/19-38790 від 13 червня 2019 року грошові кошти у розмірі 42 478,45 гривень.

Вимоги позивачки про стягнення на її користь суми 57093,03 гривень, виходячи із вартості туру 1685 Євро, не знаходять свого підтвердження, оскільки встановлено, що вартість туру була оплачена останньою в гривнях.

За змістом пункту 4 частини першої статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язань у договірних правовідносинах у випадку встановлення такої відповідальності законом або договором.

Згідно ч. 1, 3, 4, 5 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених ЦК України та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно положень частини першої статті 25 Закону України «Про туризм» туристи і екскурсанти мають право, зокрема, на відшкодування моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору.

Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли неправомірні дії завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Зобов`язання з відшкодування шкоди як майнової, так і моральної є безпосереднім наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин.

В рішенні ЄСПЛ від 28 травня 1985 р. у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі» зазначається, що «з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які…зіткнулися з проблемами...можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин.

Розмір відшкодування шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Зазначене узгоджується із висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 15 грудня 2020 року в справі 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19).

За наведених обставин, колегія суддів вважає підставною позовну вимогу ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди.

При визначенні розміру моральної шкоди колегією суддів враховується, що враховує характер та обсяг заподіяних позивачам моральних страждань, ступінь вини відповідача, а також з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, який підлягає стягнення на користь ОСОБА_1 в сумі 10 000 гривень.

Вимоги позивачки про стягнення на її користь 15 000 гривень моральної шкоди з урахуванням обставин справи є дещо завищеними, належним чином не мотивованими, тому в такому розмірі моральна шкода не може бути стягнутою.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 12 червня 2023 року прийнято заяву ОСОБА_1 про відмову від частини позовних вимог.

Визнано не чинним рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 16 січня 2023 року в частині позовних вимог щодо розірвання договору.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвант Тревел», з участю третьої особи на стороні відповідача:Товариство з обмеженою відповідальністю «Музенідіс тревел Україна», про розірвання договору на туристичне обслуговування № МЗТ/19-38790 від 13 червня 2019 року закрито.

Відтак, рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 16 січня 2023 року в частині позовних вимог щодо розірвання договору не є предметом перегляду в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково, рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 16 січня 2023 року - скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 16 січня 2023 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвант Тревел» на користь ОСОБА_1 сплачені по договору на туристичне обслуговування № МЗТ/19-38790 від 13 червня 2019 року грошові кошти у розмірі 42 478 гривень 45 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвант Тревел» на користь ОСОБА_1 10 000 гривень моральної шкоди.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвант Тревел» 1652 гривень судових витрат в дохід держави.

В решті вимог - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 14 червня 2023 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.