УХВАЛА

13 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 133/1962/17

провадження № 61-16747ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 листопада 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 134 028 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням цього ж суду від 21 грудня 2018 року заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 понесені останнім витрати на проведення судової експертизи у розмірі 5 000 грн.

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій просив поновити йому строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів від 25 лютого 2019 року у цій справі, видати дублікати виконавчих листів.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 07 вересня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, видачу дублікатів виконавчих листів у цій справі відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 07 вересня 2023 року скасовано й ухвалено нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, видачу дублікатів виконавчих листів у цій справі задоволено. Видано ОСОБА_2 дублікат виконавчого листа у справі № 133/1962/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 134 028 грн. Поновлено ОСОБА_2 пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі № 133/1962/17, виданого 25 лютого 2019 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 134 028 грн.

Видано ОСОБА_2 дублікат виконавчого листа у справі № 133/1962/17, виданого виданого 25 лютого 2019 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесених витрат на проведення судової експертизи у розмірі 5 000 грн.

Поновлено ОСОБА_2 пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі № 133/1962/17, виданого 25 лютого 2019 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесених витрат на проведення судової експертизи у розмірі 5 000 грн.

Видано ОСОБА_2 дублікат виконавчого листа у справі № 133/1962/17, виданого 25 лютого 2019 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат у розмірі 7 340 грн 28 коп.

Поновлено ОСОБА_2 пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі № 133/1962/17, виданого 25 лютого 2019 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат у розмірі 7 340 грн 28 коп.

Задовольняючи заяву про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів у цій справі та видачі дублікатів виконавчих листів, суд апеляційної інстанції виходив з того, що, оскільки судом встановлено та доведено заявником належними та допустимими доказами поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, також доведено факт втрати оригіналу виконавчого листа, тому заява ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

У листопаді 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій заявник просить зазначене судове рішення скасувати й залишити в силі судове рішення першої інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги колегія суддів дійшла наступних висновків.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою у частині оскарження судового рішень щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 04 липня 2018 року у справі № 337/5253/13-ц (провадження № 61-10084сво18).

Отже, оскарження у касаційному порядку ухвал суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа не передбачено.

Ураховуючи викладене, касаційна скарга в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа не може бути прийнята до провадження, оскільки оскаржувані судові рішення в цій частині (пункт 24 частини першої статті 353 ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

З касаційної скарги вбачається, що судове рішення також оскаржується заявником у частині відмови у видачі дублікатів виконавчих листів, які відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України можуть бути оскаржені у касаційному порядку.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Частиною шостою статті 394 ЦПК України визначено, що ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В оцінці застосування наведених норм права Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), зазначила, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах установленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив й суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Судами попередніх інстанцій установлено, що 05 листопада 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 134 028 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням цього ж суду від 21 грудня 2018 року заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 понесені останнім витрати на проведення судової експертизи у розмірі 5 000 грн.

На виконання вказаних вище рішень видано виконавчі листи.

У березні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до ВДВС з виконавчими листами для проведення примусового виконання. У зв`язку з чим було відкрито виконавчі провадження №№ 58527961, 58528326, 58528729 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди та судових витрат.

Зазначено, що, як вбачається з повідомлення начальника Козятинського ВДВС у Хмільницькому районі Вінницької області згідно з даними АСВП виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 133/1962/17, виданого 25 лютого 2019 року судом про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 134 028 грн 19 грудня 2019 року завершено на підставі пункту 2 частини першої статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Постанову про повернення виконавчого документа разом з оригіналом виконавчого листа направлено стягувачу за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказаний вище виконавчий документ на виконання до відділу ДВС повторно не надходив.

Вказано, що відповідно до довідки від 09 серпня 2023 року № 22.27-29, виданою начальником Козятинського ВДВС у Хмільницькому районі Вінницької області, відповідно до даних АСВП виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 133/1962/17, 25 лютого 2019 року судом про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 7 340 грн 28 коп., 19 грудня 2019 року завершено на підставі пункту 2 частини першої статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Постанову про повернення виконавчого документа разом з оригіналом виконавчого листа направлено стягувачу за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказаний вище виконавчий документ на виконання до відділу ДВС повторно не надходив.

Згідно з довідкою від 09 серпня 2023 року № 22.27-29, виданою начальником Козятинського ВДВС у Хмільницькому районі Вінницької області, відповідно до даних АСВП виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 133/1962/17, 25 лютого 2019 року судом про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 5 000 грн, 19 грудня 2019 року завершено на підставі пункту 2 частини першої статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Постанову про повернення виконавчого документа разом з оригіналом виконавчого листа направлено стягувачу за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказаний вище виконавчий документ на виконання до відділу ДВС повторно не надходив.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що після винесення державним виконавцем 19 грудня 2019 року постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, вказаний виконавчий лист повторно на виконання до відділу ДВС не надходив. Доказів, що стягувач отримав виконавчий лист та постанову про повернення виконавчого документа стягувачу суду не надано.

За правилами частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

З огляду на викладене належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 2515/739/2012, від 12 березня 2018 року у справі № 583/1828/17-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 201/15305/14-ц, від 22 січня 2020 року у справі № 2-1693/10, від 28 травня 2020 року у справі № 1003/6035/12.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, що докази про направлення з поверненням стягувачу виконавчих листів № 133/1962/17, виданих 25 лютого 2019 року судом про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди та судових витрат у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, як правильно визначено судом апеляційної інстанції, що рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 листопада 2018 року та додаткове рішення цього ж суду від 21 грудня 2018 року не виконані, оригінали виконавчих листів № 133/1962/17, виданих 25 лютого 2019 року судом про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди та судових витрат втрачено.

Крім того, встановивши, що оригінал виконавчого листа у цій справі втрачено, судове рішення, на підставі якого його видано, не виконано, документи відносно боржника ОСОБА_1 у стягувача відсутні, що свідчить про те, що втрата вищевказаних виконавчих листів відбулась після винесення постанов про повернення виконавчих документів стягувачеві при пересилці їх від органу ВДВС до стягувача, котрий не отримував вказаних поштових відправлень, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що наявні правові підстави для видачі дубліката виконавчого листа, оскільки виконавчий лист знаходився на виконанні у ВДВС і був втрачений не з вини стягувача, тобто поза волею стягувача.

Необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Постановою Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) визначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачи дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12.

З огляду на те, що суд першої інстанції відмовив у поновленні строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання і ухвала суду першої інстанції у цій частині не підлягає касаційному оскарженню, також те, що дублікат виконавчого документа може бути виданий лише у разі звернення із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення такого документа до виконання, слід визнати правильними висновок суду апеляційної інстанцій про задоволення заяви щодо видачі дубліката виконавчого листа.

Отже, з огляду на зміст оскаржуваного судового рішення, правильне застосовування норм права у частині видачі дублікату виконавчого листа є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, відтак є необґрунтованими.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновку суду апеляційної інстанцій не спростовують, на законність судового рішення не впливають, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Керуючись частиною четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара