Справа № 350/1351/22
Провадження № 22-ц/4808/653/23
Головуючий у 1 інстанції Сокирко Л. М.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого Фединяка В.Д. (суддя-доповідач)

суддів: Максюти І.О., Василишин Л.В.

серкетаря Працун В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника приватного акціонерного «Страхова Група «ТАС» Пилипчака Івана Михайловича на рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2023 року, ухвалене в складі судді Сокирко Л.М. в м. Рожнятові, повний текст рішення складено 24 березня 2023 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» (приватне) до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС» (далі ПрАТ«Страхова Група «ТАС» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 23 грудня 2020 року у місті Бучач Тернопільської області ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «RENAULT» номерний знак НОМЕР_1 у складі напівпричіпа «SCHMITZ» номерний знак НОМЕР_2 , в порушення п.п. 2.3 а), 33.1 Правил дорожнього руху, не вжив заходів щодо забезпечення технічного стану транспортного засобу, внаслідок чого відбулося відпадання двох шин з лівої осі напівпричіпа, в результаті чого транспортному засобу «MERSEDES-ВenzSprinter 316» номерний знак НОМЕР_3 завдано механічних пошкоджень. Постановою Бучацького районного суду Тернопільської області від 11 лютого 2021 року ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» за полісом АР/7930492; ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну потерпілих становить 130 000 грн, франшиза 2 500 грн. 12 лютого 2021 року потерпілий ОСОБА_2 , будучи власником транспортного засобу «MERSEDES-ВenzSprinter 316» номерний знак НОМЕР_3 звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Матеріальний збиток, завданий в результаті пошкодження автомобіля, власником якого є ОСОБА_2 згідно Звіту № 1807 від 25 січня 2021 року становить 167 107 грн 25 коп. Розрахунок суми страхового відшкодування становить 127 500 грн (130 000 2 500). Вказана сума перерахована потерпілому платіжним дорученням від 16 квітня 2021 року. Зазначені обставини є підставою для звернення позивача із зазначеним позовом до суду, оскільки згідно приписів Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь 127 500 грн страхове відшкодування в порядку регресу та 2 481 грн судового збору.

Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2023 року у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду представник ПрАТ «Страхова Група «ТАС» Пилипчак І. М. подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування оскаржуваного рішення суду з ухваленням нового про задоволення позову, посилаючись на те, що суд неповно з`ясував обставини справи, допустив порушення норм матеріального та процесуального права, тому постановив незаконне рішення. Вказує, що потерпілому ОСОБА_2 , як власнику пошкодженого транспортного засобу Mercedes-Benz реєстраційний номер НОМЕР_3 виплачена страхове відшкодування у розмірі 127 500 грн. Оскільки винуватцем пошкодження траспортного засобу є ОСОБА_1 , то страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов про стягнення шкоди з винної особи. Вина ОСОБА_1 підтверджена постановою Бучацького районного суду Тернопільської області від 11.02.2021 року (знаходиться в матеріалах справи), прямо встановлено, що ОСОБА_1 , в порушення п. 2. 3 «а», п.31.1 Правил дорожного руху України, не вжив заходів щодо забезпечення технічного стану транспортного засобу, внаслідок чого відбулося відпадання двох шин з лівої осі напівпричепа, в результаті чого транспортному засобу Mercedes-Benz реєстраційний номер НОМЕР_3 , завдано механічних пошкоджень. Судом першої інстанції не враховано, що протоколи перевірки технічного стану транспортних засобів в межах справи про адміністративне правопорушення N 595/1883/20 не спростовує вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник ПрАТ «Страхова Група «ТАС» Пилипчак І. М. та ОСОБА_1 у встановленому законом порядку повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак не з`явились у судове засідання, що відповідно ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у його відсутності.

Розгляд справи за відсутності сторін та учасників справи, щодо яких наявні відомості про вручення повістки про явку в суд не є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про доступ до правосуддя.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідновимогстатті 263 ЦПК Українисудоверішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що встановлений судом факт, що водій не вжив заходів щодо забезпечення технічного стану транспортних засобів - не є достатнім як для встановлення наявності такої несправності, так і для встановлення безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між такою бездіяльністю і дорожньою подією. Позивачем не надано суду доказів та не доведено факту існування в сукупності обставин визначених пунктом «г» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд приходить до висновку, що позивач не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, то у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, що 23 грудня 2020 року у місті Бучач Тернопільської області ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «RENAULT» номерний знак НОМЕР_1 у складі напівпричіпа «SCHMITZ» номерний знак НОМЕР_2 , в порушення п.п. 2.3 а), 33.1 Правил дорожнього руху, не вжив заходів щодо забезпечення технічного стану транспортного засобу, внаслідок чого відбулося відпадання двох шин з лівої осі напівпричіпа, в результаті чого транспортному засобу «MERSEDES-ВenzSprinter 316» номерний знак НОМЕР_3 завдано механічних пошкоджень

Відповідно до полісу № АР/7930492 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів 3 липня 2020 року між ПрАТ «Страхова Група «ТАС» та ОСОБА_3 було укладено договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів. Строк дії договору до 3 липня 2021 року.

Забезпеченим транспортним засобом згідно зазначеного вище полісу є автомобіль «RENAULT - PREMIUM 420» номерний знак НОМЕР_1 VIN НОМЕР_4 .

Матеріальний збиток, завданий в результаті пошкодження автомобіля, власником якого є ОСОБА_2 згідно Звіту № 1807 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ від 25 січня 2021 року, складеного фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 становить 167 107 грн 25 коп.

Власник пошкодженого транспортного засобу «MERSEDES-ВenzSprinter 316» номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_2 враховуючи наявність полісу на автомобіль «RENAULT» номерний знак НОМЕР_1 12 лютого 2021 року звернувся до ПрАТ «Страхова Група «ТАС» із заявою про страхове відшкодування та погодився із розміром страхового відшкодування в сумі 127 500 грн 00 коп., що є максимальною виплатою за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на дату дорожньо-транспортної пригоди (серія АР № 7930492).

13 квітня 2021 року було складено страховий акт № 10733/09/921, який затверджено заступником голови правління Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» Бажан Ю.Ф. та відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування (додаток № 1 до цього акту) суми страхового відшкодування, що підлягає виплаті становить 127 500 грн 00 коп (страхова суму 130 000 грн 00 коп (матеріальний збиток заява потерпілого від 12 лютого 2021 року 130 000 грн 00 коп) франшиза 2 500).

Відповідно до платіжного доручення № 176241 від 16 квітня 2021 року ПрАТ «Страхова Група «ТАС» перерахувало потерпілому ОСОБА_2 страхове відшкодування згідно договору АР № 7930492 від 3 липня 2020 року.

Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Як зазначено у ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

В силу ч. 1 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

За приписами ч. 1 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування»).

Згідно ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Як зазначено у ч. 1 ст. 28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема,: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У п. 12.1 ст. 12 Закону вказано, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

У п. 36.5 ст. 36 Закону визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно п. 36.6 ст. 36 Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Відповідно пунктів 1.5, 1.7 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», наземні транспортні засоби (далі - транспортні засоби) - це пристрої, призначені для перевезення людей та/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які підлягають державній реєстрації та обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та/або допущені до дорожнього руху, а також ввезені на митну територію України для тимчасового користування, зареєстровані в інших країнах. Забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Згідно з пунктом 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 36.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо дорожньо-транспортна пригода сталася за участю декількох транспортних засобів, що перебували у з`єднанні між собою (у складі одного транспортного составу або під час буксирування із застосуванням жорсткого зчеплення чи з частковим навантаженням буксируваного транспортного засобу на платформу або на спеціальний опорний пристрій), виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком, який уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо тягача, а в разі якщо цей тягач незабезпечений, регламентна виплата здійснюється МТСБУ.

У частині першій статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що причіп - транспортний засіб без власного джерела енергії, пристосований для буксирування автомобілем.

Аналіз вищевказаних положень закону свідчить про те, що виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком, який уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо тягача, у разі, якщо ДТП сталася за участю декількох транспортних засобів

Встановлено, що напівпричіп «SCHMITZ» номерний знак НОМЕР_2 , є транспортним засобом без власного джерела енергії і здійснював рух лише за допомогою тягача, а саме автомобіля «RENAULT» номерний знак НОМЕР_1

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази укладання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо напівпричіпа «SCHMITZ» номерний знак НОМЕР_2 з ПрАТ «Страхова Група «ТАС» .

Враховуючи наведене, відмовляючи у задоволенні позову, судом першої інстанції вірно враховано, що ПрАТ «Страхова Група «ТАС» не надано суду доказів та таких не вбачається з матеріалів справи щодо підстав для стягнення коштів в порядку регресуу сумі 127 500 грн відповідно до п. «г» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги, що вина ОСОБА_1 підтверджена постановою Бучацького районного суду Тернопільської області від 11.02.2021 року, якою прямо встановлено, що ОСОБА_1 , в порушення п. 2. 3 «а», п.31.1 Правил дорожного руху України, не вжив заходів щодо забезпечення технічного стану транспортного засобу, внаслідок чого відбулося відпадання двох шин з лівої осі напівпричепа, оскільки не встановлює обов`язку ОСОБА_1 сплату коштів в порядку регресу, так як напівпричіп «SCHMITZ» номерний знак НОМЕР_2 , є транспортним засобом без власного джерела енергії та не був застрахований ПрАТ «Страхова Група «ТАС» і здійснював рух лише за допомогою тягача, а саме автомобіля «RENAULT» номерний знак НОМЕР_1 , тому у позивача не було підстав для виплати страхового відшкодування потерпілому ОСОБА_2 .

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року).

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону, ґрунтується на засадах верховенства права, принципах справедливості, добросовісності та розумності, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до підпункту в пункту 4 ч. 1 ст.382 ЦПК України суд апеляційної інстанції в постанові розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (пункт 1 частини другої вказаної статті), у разі відмови в позові - на позивача (пункт 2 частини другої вказаної статті).

Ураховуючи, що за результатами перегляду справи в суді апеляційної інстанції колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення щодо вирішення спору по суті, тому немає підстав для нового розподілу витрат у справі, а також відшкодування ПрАТ «Страхова Група «ТАС» судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову в даній справі становить 127 500 грн, яка станом на 01 січня 2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2481 грн*100=248 100 грн).

Отже зазначена справа є малозначною в силу вимог закону, тому в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника приватного акціонерного «Страхова Група «ТАС» Пилипчака Івана Михайловича залишити без задоволення. Рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її підписання і в касаційному порядку оскарженню не підлягає, а у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст складено 14 червня 2023 року.

Судді: В.Д.Фединяк

Л.В.Василишин

І.О.Максюта