ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5376/23 Справа № 210/60/22 Суддя у 1-й інстанції - Літвіненко Н.А. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року м.Кривий Ріг

справа № 210/60/22

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Остапенко В.О.,

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

позивач Комунальне підприємство «Кривбасводокнал»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Кривому Розі, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу Комунального підприємства «Кривбасводоканал» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 квітня 2023 року, яке ухвалено суддею Літвіненко Н.А. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, відомостей щодо дати складання повного тексту рішення суду матеріали справи не містять,

УСТАНОВИВ:

В січні 2022 року КП «Кривбасводоканал» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що позивач надає послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення населенню, яке зобов`язане здійснювати оплату цих послуг згідно з особового рахунку і встановлених тарифів. Відповідачам щомісячно, відповідно до тарифів на вказані послуги здійснювалося постачання холодної води і водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , але відповідач в повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснював, в результаті чого, за період з 01 лютого 2019 року по 30 листопада 2021 року, у відповідача виникла заборгованість по оплаті вказаних послуг в розмірі 13 798,33 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь. Окрім вказаної суми заборгованості, позивач просив суд стягнути з відповідача 3% річних у сумі 468,30 грн., втрати від інфляції у сумі 1 250,90 грн. та судовий збір у розмірі 2 270 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 квітня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Кривбасводоканал» заборгованість за отримані послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення за період з 09 грудня 2019 року по 30 листопада 2021 року в сумі 11 624,87 грн., 3% річних в сумі 316,04 грн., витрати від інфляції в сумі 916,32 грн. та 1 879,56 грн. судового збору.

З вказаним рішення не погодився позивач КП «Кривбасводоканал» та оскаржив його в апеляційному порядку посилаючись на порушення судом норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині часткового задоовлення позовних вимог позивача та ухвалити нове судове рішення про задоволення в повному обсязі позовних вимог позивача.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 та 28 квітня 2017 року відповідач уклав з позивачем договір про надання послуг централізованого постачання холодної води і водовідведення.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до частин 1, 3 статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції справа розглядається за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою, в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, предметом апеляційного оскарження є рішення у справі, ціна позову у якій не перевищує 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом установлено та з матеріалів справи убачається, що відповідач ОСОБА_1 з 09 грудня 2019 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення, які надаються КП «Кривбасводоканал».

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, сума боргу по оплаті за централізоване постачання холодної води і водовідведення квартири за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01 грудня 2019 року по 30 листопада 2021 року становить 13 798,33 грн., 3% річних - 468,30 грн., втрати від інфляції - 1 250,90 грн. (а.с.6).

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по оплаті послуг централізованого постачання холодної води і водовідведення, 3 % річних та витрати від інфляції з урахування періоду реєстрації місця проживання відповідача ОСОБА_1 , а саме з 09 грудня 2019 року.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII (далі - Закон № 2189-VIII) та «Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», затверджені Постановою КМУ від 05 липня 2019 року № 690.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII, до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII).

Вимогами абз. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII, введеного в дію з 01 травня 2019 року, п. 24 «Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 05 липня 2019 року № 690 передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

01 травня 2021 року набрав чинності Закон України від 03 грудня 2020 року № 1060 «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг» (далі - Закон №1060) яким внесено зміни, зокрема, до Закону України від 09 листопада 2017 року № 2189 «Про житлово-комунальні послуги» (який є спеціальним нормативно-правовим актом), Закону України від 22 червня 2017 року №2119 «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», та ряду інших законів України.

Так Законом № 1060 внесено зміни до організації моделі договірних відносин, а саме запроваджено укладання публічного договору приєднання.

Тобто, що стосується багатоквартирних будинків: у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

Форма Договору між споживачем (мешканцем) та виконавцем послуг (КП «Кривбасводоканал») є публічною офертою, тобто фактично діє за замовчуванням, якщо Споживач офіційно не відмовився від надання послуги холодного водопостачання та водовідведення. Тобто, навіть, якщо у Споживача на руках немає паперового примірника Договору, Він має такі самі права та обов`язки стосовно отримання зазначених послуг, як і усі інші споживачі, які вже отримали свої примірники договорів.

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

01 березня 2022 року на офіційному веб-сайті КП «Кривбасводоканал» було опубліковано типовий індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування.

Таким чином з 01 квітня 2022 року діє публічний типовий індивідуальний договір.

Законом України від 10 січня 2002 року № 2918-111 «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», зокрема положеннями статті 41 передбачено, що облік у сфері питного водопостачання здійснюється підприємствами питного водопостачання за допомогою технічних засобів, що внесені до державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до п.п.11,21 Постанови № 630 «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», яка діяла до 02 лютого 2022 року, плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил.

При цьому у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства.

У квартирі відповідача відсутній встановлений та зареєстрований належним чином засіб обліку води, тому нарахування здійснюються за науково обґрунтованими нормативами питного водопостачання, водоспоживання та водовідведення населення м. Кривого Рогу, затвердженими рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради від 12 грудня 2012 року № 367 і введеними в дію з 01 січня 2013 року на кожну зареєстровану особу.

Водночас, суд першої інстанції звернув увагу на ту обставину, що відповідач ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 09 грудня 2019 року (а.с.14), тому дійшов висновку про те, що заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідач на користь позивача, має бути розрахована саме з 09 грудня 2019 року.

Натомість, такого висновку суд першої інстанції дійшов помилково, оскільки не звернув уваги на те, що відповідачем, як власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , 28 квітня 2017 року, було укладено з позивачем Договір про надання послуг централізованого постачання холодної води та водовідведення № Мт 12/4352, відповідно до п.4.2 якого відповідач зобов`язався своєчасно вносити плату за послуги централізованого постачання холодної води і водовідведення в установлений договором строк (а.с.7-9), що свідчить про те, що відповідач взяв на себе обов`язок утримувати належне йому на праві власності майно, незалежно від того чи зареєстрований власник у вказаній квартирі.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що згідно чинного законодавства України, якщо у квартирі ніхто не мешкає, згідно заяви споживачів ввід питної води пломбується, а нарахування припиняється.

Відповідно до п-п. 3 п. 29, п-п. 1 п. 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, споживач має право на несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім`ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) та відновлення надання послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою.

Цими ж Правилами встановлено право споживача на зменшення розміру плати за відповідні послуги в разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі його письмової заяви та офіційного документа, що підтверджує його відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

Також відповідно до пп.6 п.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (який діяв до листопада 2017 року) та ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який діє з 09 листопада 2017 року - споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні.

Натомість відповідач не надавав КП «Кривбасводоканал» документи підтверджуючі тимчасову відсутність споживачів (понад 30 днів) за адресою: АДРЕСА_1 та не звертався із заявою про опломбування запірних вентилів у квартирі.

При цьому, уклавши 28 квітня 2017 року з позивачем Договір про надання послуг централізованого постачання холодної води та водовідведення № Мт 12/4352, відповідач взяв на себе обов`язок своєчасно вносити позивачу плату за послуги централізованого постачання холодної води і водовідведення в установлений договором строк, незалежно від того чи зареєстрований власник у вказаній квартирі.

Відповідно до правового висновку Великої палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

КП «Кривбасводоканал», виконуючи свої обов`язки, надавав послуги централізованого водопостачання та водовідведення однак з боку відповідача має місце порушення зобов`язання в частині своєчасної оплати за надані позивачем послуги.

На підставі наведеного вище колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги позивача про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 та 28 квітня 2017 року відповідач уклав з позивачем договір про надання послуг централізованого постачання холодної води і водовідведення.

Відповідач своєчасної оплати за отримані послуги не здійснював, внаслідок чого сума основного боргу за отримані послуги централізованого постачання холодної води та водовідведення за період з 01 лютого 2019 року по 30 листопада 2021 року, становить 13 798,33 грн. (а.с.6) та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Так, відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Беручи до уваги зазначене, правовідносини, які склалися на підставі договору про надання послуг, є грошовим зобов`язанням і, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанова Верховного Суду України від 14 листопада 2011 р. у справі № 6-40цс11).

Між сторонами склалися правовідносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди, на які відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, нараховується індекс інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач заявляв вимоги про стягнення з відповідачів на його користь 3% річних від простроченої суми та інфляційних втрат, нарахованих на суму несплаченої заборгованості.

Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, колегія суддів вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення по справі про задоволення позовних вимог КП «Кривбасводоканал» та стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за отримані послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення за період 01 лютого 2019 року по 30 листопада 2021 року в сумі 13 798,33 грн., 3% річних у сумі 468,30 грн., втрати від інфляції у сумі 1 250,90 грн.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Оскільки позов підлягає задоволенню, колегія суддів, з врахуванням положень ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне відшкодувати позивачу понесені витрати, а саме 2 270 грн. судового збору за подання позову та 3 405 грн. за подання апеляційної скарги, стягнувши їх з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Кривбасводоканал» задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Комунального підприємства «Кривбасводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 ) на користь Комунального підприємства «Кривбасводоканал» (50027, м. Кривий Ріг, вул. Єсеніна, 6а) заборгованість за отримані послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення за період з 01 лютого 2019 року по 30 листопада 2021 року в сумі 13 798 грн. (тринадцять тисяч сімсот дев`яноста вісім) грн. 33 коп., 3% річних у сумі 468 (чотириста шістдесят вісім) грн. 30 коп., втрати від інфляції у сумі 1 250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) грн. 90 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 ), на користь Комунального підприємства «Кривбасводоканал» (50027, м. Кривий Ріг, вул. Єсеніна, 6а) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3 405 (три тисячі чотириста п`ять) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 14 червня 2023 року.

Головуючий:

Судді: