Постанова

Іменем України

07 червня 2023 року

м. Київ

справа № 706/131/21

провадження № 61-481св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.

суддів: Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватне підприємство «Агротрейд Групп»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року у складі колегії суддів: Вініченка Б. Б., Нерушак Л. В., Новікова О. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних заяв

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «Агротрейд Групп» (далі - ПП «Агротрейд Групп») про стягнення завданої шкоди та розірвання договорів суборенди.

Позовна заява мотивована тим, що він отримав у користування на умовах договорів оренди землі від 14 та 27 березня 2014 року земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності з кадастровим номером :01:003:0521 площею 23,5604 га, з кадастровим номером 712461000:01:003:0522 площею 3,4000 га, місцем розташування яких є адміністративні межі Верхняцької селищної ради Христинівського району Черкаської області, та з кадастровим номером :05:001:0038 площею 49,7413 га, що розташована в адміністративних межах Вербуватської сільської ради Христинівського району. За згодою орендодавця 11 травня 2016 року він передав їх на умовах договорів суборенди у користування ПП «Агротрейд Групп».

Отримуючи в суборенду земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, відповідач взяв на себе обов`язок сплачувати орендну плату за користування ними.

Однак умови договорів суборенди відповідач належно не виконував, тому орендодавець звертався до нього з вимогами про розірвання договорів оренди, а податкові органи направили на його адресу повідомлення-рішення з вимогою виконати умови договорів оренди та сплатити заборговану відповідачем орендну плату.

Зазначав, що 25 вересня 2020 року він виконав взяті відповідачем за умовами договорів суборенди зобов`язання і перерахував до бюджету кошти в загальній сумі 431 890,70 грн орендної плати.

Отже, заподіяна йому, як орендодавцю, шкода у розмірі сплаченої орендної плати в сумі 431 890, 70 грн має бути відшкодована відповідачем, як суборендарем, який не виконав взятого на себе умовами договорів суборенди земельних ділянок обов`язку щомісячно не пізніше 30 числа наступного місяця вносити до бюджету орендну плату за користування на умовах суборенди земельними ділянками державної власності.

Посилався на вимоги Закону України «Про оренду землі», статті 525, 526, 610, 612, 651, 762, 774, ЦК України та вважав, що позов підлягає задоволенню.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просив суд:

- стягнути з відповідача на його користь 431 890,70 грн завданих збитків;

- розірвати укладені 11 травня 2016 року між ним та ПП «Агротрейд Групп» договори суборенди земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності:

площею 23,5604 га з кадастровим номером :01:003:0521, місцем розташування якої є адміністративні межі Верхняцької селищної ради Христинівського району Черкаської області;

площею 49,7413 га з кадастровим номером :05:001:0038, що розташована в адміністративних межах Вербуватської сільської ради Христинівського району;

площею 3,4000 га з кадастровим номером 712461000:01:003:0522, що розташована в адміністративних межах Верхняцької селищної ради Христинівського району Черкаської області;

- стягнути з відповідача судові витрати.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 31 серпня 2022 року у складі судді Орендарчука М. П. позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПП «Агротрейд Групп» на користь ОСОБА_1 255 653,70 грн завданих збитків.

Розірвано укладені 11 травня 2016 року між ОСОБА_1 та ПП «Агротрейд Групп» договори суборенди земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності площею 23,5604 га з кадастровим номером :01:003:0521, місцем розташування якої є адміністративні межі Верхняцької селищної ради Христинівського району Черкаської області та площею 3,4000 га з кадастровим номером 712461000:01:003:0522, що розташована в адміністративних межах Верхняцької селищної ради Христинівського району Черкаської області.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення районного суду мотивовано тим, що заподіяна позивачу, як суборендодавцю, шкода має бути відшкодована відповідачем, як суборендарем, який не виконав взятого на себе умовами укладених 11 травня 2016 року договорів суборенди земельних ділянок обов`язку щомісячно не пізніше 30 числа наступного місяця вносити до бюджету орендну плату за користування на умовах суборенди земельними ділянками державної власності.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що розмір завданої шкоди має бути зменшений на 176 237 грн заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою площею 49,7413 га (кадастровий номер :05:001:0038), яка розташована в адміністративних межах Вербуватської сільської ради Христинівського району, оскільки ця шкода стягнена з Фермерського господарства (далі - ФГ) «Сарматія» на підставі судового рішення, яке набрало законної сили і є обов`язковим до виконання.

Оскільки відповідач у встановлений строк свого обов`язку з оплати орендної плати за отримані в суборенду земельні ділянки не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання упродовж 2020 року, тому його бездіяльність є порушенням зобов`язання (стаття 610 ЦК України) і він вважається таким, що прострочив (стаття 612 ЦК України), відповідно є підстави для розірвання договорів за рішенням суду за вимогою суборендодавця.

З огляду на викладене, та ураховуючи, що відповідач доказів сплати орендної плати з дня укладення договорів суборенди до моменту вирішення спору судом не надав, суд дійшов висновку про задоволення вимоги про розірвання укладених 11 травня 2016 року між позивачем та відповідачем договорів суборенди земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності площею 23,5604 га з кадастровим номером :01:003:0521, місцем розташування якої є адміністративні межі Верхняцької селищної ради Христинівського району Черкаської області, та площею 3,4000 га з кадастровим номером 712461000:01:003:0522, що розташована в адміністративних межах Верхняцької селищної ради Христинівського району Черкаської області із стягненням із відповідача на користь позивача заборгованості (шкоди) в сумі 255 653,70 грн.

Районний суд відхилив аргументи представника відповідача - адвоката Чернілевського В. Г. про непідвідомчість юридичного спору загальному суду, оскільки для визначення юрисдикції суду у цій справі визначальним є те, що станом на 11 травня 2016 року, коли ОСОБА_1 отримані в оренду від Головного управління Держземагенства в Черкаській області земельні ділянки передавав в суборенду ПП «Агротрейд Групп», він уже був засновником ФГ «Сарматія», зареєстрованого ще 25 листопада 2014 року, однак стороною договорів суборенди виступає саме позивач, як фізична особа, а не ФГ «Сарматія». З огляду на викладене, враховуючи суб`єктний склад сторін спору, його слід розглядати за правилами цивільного судочинства. При цьому суд послався на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 619/1680/17-ц та постанові від 15 січня 2020 року у справі № 698/119/18.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Черкаського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року апеляційну скаргу ПП «Агротрейд Групп» задоволено.

Рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 31 серпня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що зі змісту умов договорів суборенди не передбачено обов`язку суборендаря сплачувати до бюджету орендну плату за користування земельними ділянками. Водночас, такий обов`язок покладено на ОСОБА_1 за договорами оренди землі, укладеними ним з Головним управлінням Держземагенства у Черкаській області.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що обов`язок зі сплати орендної плати до державного бюджету покладено саме на ОСОБА_1 , тоді як у суборендаря ПП «Агротрейд Групп» є обов`язок зі сплати орендної плати суборендодавцю ОСОБА_1 на підставі договорів суборенди.

При цьому апеляційний суд взяв до уваги постанову Північного апеляційного господарського суду від 15 лютого 2021 року у справі № 925/360/20 за позовом заступника керівника Уманської місцевої прокуратури Черкаської області в інтересах держави в особі Вербуватської сільської ради Христинівського району Черкаської області та Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області до ОСОБА_1 та ФГ «Сарматія» про стягнення заборгованості за орендну плату та розірвання договору оренди, у якій зазначено, що посилання відповідачів ( ОСОБА_1 - відповідач 1 та ФГ «Сарматія» - відповідач 2), що позовні вимоги про стягнення орендної плати заявлені до неналежних відповідачів, посилаючись на укладення 11 травня 2016 року між ОСОБА_1 та ПП «Агротрейд Групп» договору суборенди є безпідставними, оскільки укладення вищевказаного правочину не вливає на зобов`язання відповідача-2 за договором оренди від 27 березня 2014 року.

Крім того, сплата позивачем орендної плати за його зобов`язаннями за договорами оренди землі не є збитками, а є його обов`язком за укладеними договорами оренди землі.

Апеляційний суд зазначив, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ПП «Агротрейд Групп» не сплачувало орендної плати за договорами суборенди землі, та, як наслідок, відсутні підстави вважати, що є підстави для застосування наслідків порушення зобов`язання передбачених статтею 611 ЦК України, а саме розірвання договорів суборенди.

Сплата ОСОБА_1 орендної плати за землю у розмірі 431 890, 70 грн, не підтверджує наявності заборгованості по орендній платі у ПП «Агротрейд Групп», оскільки є лише підтвердженням виконання його зобов`язань перед орендодавцем в особі Головного управління Держземагенства у Черкаській області (наразі - Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області).

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову Черкаського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року скасувати та залишити в силі рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 31 серпня 2022 року.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У січні 2023 року касаційна скарга надійшла до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 лютого 2023 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

У лютому 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2023 року справу призначено до розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що суд апеляційної інстанції порушив його право на доступ до правосуддя, ухилився від вирішення спору та відмовив у задоволенні спору з формальних причин. Посилається на те, що предметом позову є стягнення несплаченої суборендарем орендної плати, заявлені вимоги обґрунтовані умовами договорів суборенди земельних ділянок, а назва грошових коштів, вимоги про стягнення яких він ставить, шкода чи збитки, визначального значення при вирішенні спору не має.

При цьому звертає увагу суду на те, що відповідач не надав доказів, які б свідчили про виконання ним свого обов`язку зі сплати орендної плати.

Підставами касаційного оскарження зазначеного судового рішення ОСОБА_1 вказує неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 28 травня 2020 року у справі № 910/7164/19, від 17 березня 2021 року у справі № 689/1101/18 (провадження № 61-10292св20), від 27 жовтня 2021 року у справі № 573/1833/20 (провадження № 61-7138св21), від 22 листопада 2021 року у справі № 341/609/20 (провадження № 61-10091св21), від 24 листопада 2021 року у справі № 357/15284/18 (провадження № 61-13518св21), від 08 грудня 2021 року у справі № 357/452/21 (провадження № 61-7721св21), що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Крім того, підставою касаційного оскарження судового рішення ОСОБА_1 вказує неправильне застосування апеляційним судом норм права за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У березні 2023 року ПП «Агротрейд групп» подало відзив на касаційну скаргу, у якому зазначило, що висновки суду апеляційної інстанції відповідають вимогам закону, відтак, оскаржуване судове рішення скасуванню не підлягає.

Зазначає, що у договорах суборенди не передбачено обов`язку суборендаря сплачувати до бюджету орендну плату за користування земельними ділянками. Сплата позивачем орендної плати за його зобов`язаннями за договорами оренди землі не є збитками, а є зобов`язанням за укладеними договорами оренди землі.

Посилається на те, що позивач не надав належних доказів несплати ПП «Агротрейд групп» орендної плати за договорами суборенди землі, тому відсутні підстави для застосування наслідків порушення зобов`язання, передбачених статтею 611 ЦК України, а саме - розірвання договорів оренди.

Фактичні обставини, встановлені судами

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_1 від 29 липня 2020 року номер 218261060 26 березня 2014 року, 27 березня 2014 року та 25 квітня 2014 року зареєстроване право оренди ОСОБА_1 на земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності з кадастровими номерами:

- :01:003:0521 площею 23,5604 га, місцем розташування якої є адміністративні межі Верхняцької селищної ради Христинівського району Черкаської області;

- :05:001:0038 площею 49,7413 га, що розташована в адміністративних межах Вербуватської сільської ради Христинівського району;

- 712461000:01:003:0522 площею 3,4000 га, що розташована в адміністративних межах Верхняцької селищної ради Христинівського району Черкаської області.

11 травня 2016 року на підставі, відповідно до умов та в межах договору оренди землі від 27 березня 2014 року, укладеного між Головним управлінням Держземагенства в Черкаській області і громадянином України ОСОБА_1 , між ОСОБА_1 та ПП «Агротрейд Групп» укладено договір суборенди земельної ділянки, за умовами пунктів 1, 2 якого ОСОБА_1 надав, а ПП «Агротрейд Групп» прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :05:001:0038 площею 49,7413 га, що розташована в адміністративних межах Вербуватської сільської ради Христинівського району.

Письмова згода від 25 квітня 2016 року на укладення правочину надана розпорядником земельної ділянки - Головним управління Держземагенства в Черкаській області.

Згідно з пунктами 9, 11, 28, 31 договору суборенди земельної ділянки орендна плата вноситься суборендарем у грошовій формі в розмірі 100 738,41 грн на рік, що становить 4,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно не пізніше 30 числа наступного місяця.

Своєчасне її внесення з урахуванням змін коефіцієнта індексації є обов`язком відповідача, як суборендаря.

Суборендодавець має право вимагати від суборендаря своєчасного внесення орендної плати з урахуванням змін коефіцієнта індексації.

Відповідно до пункту 36 договору його дія припиняється шляхом його розірвання у разі заборгованості по орендній платі більш ніж за три місяці поспіль.

11 травня 2016 року на підставі, відповідно до умов та в межах договору оренди землі від 14 березня 2014 року, укладеного між Головним управлінням Держземагенства в Черкаській області і громадянином України ОСОБА_1 , між ОСОБА_1 та ПП «Агротрейд Групп» укладений договір суборенди земельної ділянки, за умовами пунктів 1, 2 якого ОСОБА_1 надав, а ПП «Агротрейд Групп» прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 712461000:01:003:0522 площею 3,4000 га, що розташована в адміністративних межах Верхняцької селищної ради Христинівського району Черкаської області.

Письмова згода від 25 квітня 2016 року на укладення правочину надана розпорядником земельної ділянки - Головним управління Держземагенства в Черкаській області.

Згідно з пунктами 9, 11, 28 31 договору суборенди земельної ділянки орендна плата вноситься суборендарем у грошовій формі в розмірі 6 887,91 грн на рік, що становить 4,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно не пізніше 30 числа наступного місяця.

Своєчасне її внесення з урахуванням змін коефіцієнта індексації є обов`язком ПП «Агротрейд Групп», як суборендаря.

Суборендодавець має право вимагати від суборендаря своєчасного внесення орендної плати з урахуванням змін коефіцієнта індексації.

Відповідно до пункту 36 договору його дія припиняється шляхом його розірвання у разі заборгованості по орендній платі більш ніж за три місяці поспіль.

11 травня 2016 року на підставі, відповідно до умов та в межах договору оренди землі від 14 березня 2014 року, укладеного між Головним управлінням Держземагенства в Черкаській області і громадянином України ОСОБА_1 , між ОСОБА_1 та ПП «Агротрейд Групп» укладений договір суборенди земельної ділянки, за умовами пунктів 1, 2 якого ОСОБА_1 надав, а ПП «Агротрейд Групп» прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :01:003:0521 площею 23,5604 га, місцем розташування якої є адміністративні межі Верхняцької селищної ради Христинівського району Черкаської області.

Письмова згода на укладення правочину від 25 квітня 2016 року надана розпорядником земельної ділянки - Головним управління Держземагенства в Черкаській області.

Згідно з пунктами 9, 11, 28, 31 договору суборенди земельної ділянки орендна плата вноситься суборендарем у грошовій формі в розмірі 49 932,88 грн на рік, що становить 4,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно не пізніше 30 числа наступного місяця.

Своєчасне її внесення з урахуванням змін коефіцієнта індексації є обов`язком відповідача, як суборендаря.

Суборендодавець має право вимагати від суборендаря своєчасного внесення орендної плати з урахуванням змін коефіцієнта індексації.

Відповідно до пункту 36 договору його дія припиняється шляхом його розірвання у разі заборгованості по орендній платі більш ніж за три місяці поспіль.

16 червня 2016 року право суборенди ПП «Агротрейд Групп» зареєстроване державним реєстратором виконавчого комітету Верхняцької селищної ради Христинівського району Черкаської області та земельні ділянки відповідно до актів приймання - передачі перейшли у користування ПП «Агротрейд Групп», як суборендаря.

Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 31 липня 2020 року у справі № 706/1436/19 за позовом Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі у задоволенні позову Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області відмовлено.

При цьому судом встановлено, що орендна плата за передану в суборенду земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності з кадастровим номером :01:003:0521 площею 23, 5604 га не сплачувалась.

Надісланими на адресу позивача податковими повідомленнями-рішеннями від 25 травня 2020 року за номерами 6-2305 на суму 6 091,10 грн, 6-2305 на суму 42 208,48 грн, 68935-5255-2305 на суму 89 111, 57 грн, Головне управління державної податкової служби (далі - ГУ ДПС) у Черкаській області висунуло ОСОБА_1 вимогу зі сплати орендної плати за 2020 рік (том 1, а. с. 30-31).

Всього сума податкових зобов`язань за орендну плату з фізичних осіб ОСОБА_1 за податковий період 2020 року склала 137 411,15 грн.

Згідно з квитанціями № 1-1415К, №1-1407К, № 1-1543К від 25 вересня 2021 року позивач перерахував на рахунки Державної казначейської служби України в загальній сумі 431 890, 70 грн орендної плати з фізичних осіб.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 20 серпня 2020 року справі № 925/360/20, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15 лютого 2021 року, за позовом заступника керівника Уманської місцевої прокуратури Черкаської області в інтересах держави в особі Вербуватської сільської ради Христинівського району Черкаської області та Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області до ОСОБА_1 та ФГ «Сарматія» про стягнення 176 237,00 грн заборгованої орендної плати і розірвання договору оренди земельної ділянки, з ФГ «Сарматія» на користь Вербуватської сільської ради Христинівського району Черкаської області відповідно до договору оренди від 27 березня 2014 року стягнено 176 237 грн заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою площею 49,7413 га (кадастровий номер :05:001:0038), яка розташована в адміністративних межах Вербуватської сільської ради Христинівського району.

Договір оренди земельної ділянки площею 49,7413 га (кадастровий номер :05:001:0038) в адміністративних межах Вербуватської сільської ради Христинівського району від 27 березня 2014 року, укладений між ОСОБА_1 та Головним управлінням Держземагенства в Черкаській області і зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, 25 квітня 2014 року розірвано.

Згідно з пунктом 30 договорів суборенди від 11 травня 2016 року до обов`язків суборендаря, зокрема, входить своєчасно вносити орендну плату з врахуванням змін коефіцієнтів та індексації.

Відповідно до пункту 39 Договорів суборенди земельної ділянки від 11 травня 2016 року за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність згідно з законом та цим Договором.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції відповідає не повністю.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про розірвання договорів суборенди

Правовідносини сторін за договором оренди землі регулюються спеціальним Законом України «Про оренду землі», ЗК України та загальними нормами ЦК України щодо підстав дострокового розірвання договору.

Відповідно до вимог статті 124 ЗК України передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до частин першої - п`ятої статті 8 Закону України «Про оренду землі» орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця.

Якщо протягом одного місяця орендодавець не надішле письмового повідомлення щодо своєї згоди чи заперечення, орендована земельна ділянка або її частина може бути передана в суборенду.

Умови договору суборенди земельної ділянки повинні обмежуватися умовами договору оренди земельної ділянки і не суперечити йому.

Строк суборенди не може перевищувати строку, визначеного договором оренди землі.

У разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється.

Договір суборенди земельної ділянки підлягає державній реєстрації.

У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Водночас у пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Отже, згідно зі статтями 13, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Систематична несплата орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За загальними правилами статті 651 ЦК України умовою розірвання договору оренди в односторонньому порядку є істотне порушення умов договору та інші випадки, встановлені договором та законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.

У справі, яка переглядається, суди встановили, що ОСОБА_1 та ПП «Агротрейд групп» на підставі договорів суборенди від 11 травня 2016 року перебувають у договірних відносинах, відповідно до яких ОСОБА_1 передав у строкове платне користування ПП «Агротрейд групп» земельні ділянки з кадастровими номерами :01:003:0521, :05:001:0038, 712461000:01:003:0522.

При цьому пунктами 9, 11 договорів суборенди земельних ділянок від 11 травня 2016 року встановлено, що орендна плата вноситься суборендарем у грошовій формі, визначеній у пункті 9 договору, щомісячно не пізніше 30 числа наступного місяця.

Пунктом 36 договорів визначено, що їхня дія припиняється шляхом розірвання у разі заборгованості по орендній платі більш ніж за три місяці поспіль.

Звертаючись до суду з позовом про розірвання договорів суборенди та відшкодування збитків, ОСОБА_1 зокрема посилався на невиконання ПП «Агротрейд групп», як суборендарем, визначених договорами суборенди обов`язків зі сплати орендної плати.

Скасовуючи рішення районного суду, яким визнано наявність підстав для розірвання оспорюваних договорів суборенди, суд апеляційної інстанції зазначив, що у матеріалах справи відсутні докази несплати ПП «Агротрейд групп» орендних платежів за договорами суборенди.

З такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на таке.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позивач посилався на невиконання відповідачем обов`язку зі сплати орендних платежів, саме відповідач повинен був довести виконання ним зазначеного обов`язку та надати докази, які підтверджують це. Отже, тягар доказування зазначеної обставини у спірних правовідносинах лежить на відповідачеві.

Встановивши відсутність доказів на підтвердження сплати відповідачем орендних платежів за договорами суборенди, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 в частині розірвання оспорюваних договорів суборенди на підставі систематичної несплати орендної плати. При цьому судом правильно визначено, що зобов`язання за договором суборенди земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0038 були виконані ФГ «Сарматія» на підставі рішення Господарського суду Черкаської області від 20 серпня 2020 року справі № 925/360/20. Отже, відсутні підстави для розірвання договору суборенди земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0038 у зв`язку з несплатою орендних платежів.

Суд апеляційної інстанції зазначене не врахував та помилково скасував у цій частині рішення районного суду, яке відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в частині позовних вимог про розірвання договорів суборенди з дотриманням вимог статей 263-265 ЦПК України забезпечив повний та всебічний розгляд справи, дійшовши обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення первісного позову у цій частині, а суд апеляційної інстанції помилково скасував рішення суду, яке є правильним по суті спору.

Відповідно до частини першої статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно, але допущено помилку у застосуванні норм матеріального права, рішення апеляційного суду в частині позовних вимог про розірвання договорів суборенди згідно зі статтею 413 ЦПК України підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції у зазначеній частині залишенню в силі.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на його користь завданих збитків

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частинами першою, другою статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не порушене (упущена вигода).

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогою про відшкодування збитків, завданих йому невиконанням ПП «Агротрейд Групп» договорів суборенди земельних ділянок, а саме несплатою орендних платежів.

Фактично позовні вимоги ОСОБА_1 спрямовані на стягнення з суборендаря на його користь заборгованості зі сплати орендних платежів за договорами суборенди від 11 травня 2016 року, а не збитків, завданих відповідачем у зв`язку з невиконанням договорів суборенди.

Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що сплата ОСОБА_1 на підставі отриманих ним податкових повідомлень-рішень від Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області коштів за договорами оренди земельних ділянок від 27 березня 2014 року та від 25 квітня 2014 року є виконанням ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за зазначеними договорами оренди.

Також Верховний Суд враховує, що оспорюваними договорами суборенди земельних ділянок, укладеними між ОСОБА_1 та ПП «Агротрейд Групп» 11 травня 2016 року, не визначено обов`язку суборендаря сплачувати орендні платежі на рахунок Головного управління Держземагенства в Черкаській області, який є орендодавцем за основними договорами оренди.

Районний суд, визнаючи шкодою несплачені за договорами суборенди орендні платежі, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у цій частині.

Верховний Суд вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що несплачена відповідачем орендна плата не є збитками у розумінні статті 22 ЦК України, відтак зазначена позовна вимога ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

З огляду на зазначене, судове рішення суду апеляційної інстанції в частині позовних вимог про відшкодування збитків відповідає вимогам статей 263-265 ЦПК України та скасуванню не підлягає.

Посилання заявника на застосування судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 28 травня 2020 року у справі № 910/7164/19, від 27 жовтня 2021 року у справі № 573/1833/20 (провадження № 61-7138св21), від 24 листопада 2021 року у справі № 357/15284/18 (провадження № 61-13518св21), колегія суддів відхиляє, оскільки у зазначених справах встановлені інші фактичні обставини, відмінні від справи, що є предметом касаційного перегляду.

Інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції в частині позовних вимог про відшкодування збитків, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального та процесуального права й зводяться до необхідності переоцінки судом доказів, що на підставі статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Наведені в касаційній скарзі доводи в частині позовних вимог про відшкодування збитків не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального права, про що зазначає у касаційній скарзі заявник.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду в частині позовних вимог про відшкодування збитків не спростовують, на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення у цій частині не впливають, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу в частині позовних вимог про відшкодування збитків без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції у цій частині - без змін.

Щодо судових витрат

Згідно з підпунктом «б» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

При поданні касаційної скарги за позовні вимоги про розірвання договорів суборенди з кадастровими номерами :01:003:0521, 712461000:01:003:0522 ОСОБА_1 було сплачено 4 811,96 грн ((1 497,98 грн + 908 грн) * 200%) судового збору, що підтверджується доданими до скарги квитанціями, які підлягають стягненню з ПП «Агротрейд Групп» на користь ОСОБА_1 , оскільки колегія суддів залишає у силі рішення суду першої інстанції, яким частково задоволено позов ОСОБА_1 .

З огляду на те, що касаційна скарга щодо позовних вимог про відшкодування збитків залишається без задоволення, розподіл судових витрат у цій частині не здійснюється.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 413, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Черкаського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Агротрейд Групп» про розірвання договорів суборенди скасувати та залишити у цій частині в силі рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 31 серпня 2022 року.

В іншій частині постанову Черкаського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року залишити без змін.

Стягнути з Приватного підприємства «Агротрейд Групп» () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 4 811 (чотири тисячі вісімсот одинадцять) гривень 96 копійок.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник Б. І. Гулько Г. В. Коломієць Р. А. Лідовець С. Ф. Хопта