ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9601/23 Справа № 216/7779/15-ц Суддя у 1-й інстанції - ОНОПЧЕНКО Ю.В. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Агєєва О.В., Кішкіної І.В.,

за участю секретаря Шумило І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №216/7779/15-ц за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересована особа: старший державний виконавець Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Новікова Анастасія Олегівна,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на ухвалу Центрально-Міського районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 22 червня 2023 року,

встановив:

24 травня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Новікової А.О.

Скарга обґрунтована тим, що державним виконавцем Новіковою А.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа ВП № 70508468, виданого Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, та накладено арешт на всі належні ОСОБА_1 рахунки.

Також на виконанні у Центрально-Міському відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходяться виконавчі листи № 216/7779/15-ц від 08 лютого 2016 року, видані Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів на користь ОСОБА_1 , на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею повноліття.

05 грудня 2020 року ОСОБА_1 передала державному виконавцю довідку з реквізитами рахунку для стягнення аліментів на рахунок АТ комерційний банк «ПриватБанк», ІВАN- НОМЕР_1 , тобто державний виконавець знала, що рахунок має призначення для отримання аліментів.

Також, в провадженні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в серпні 2021 року відкрито провадження в справі №216/2361/21 про розірвання мирової угоди № 2-120/2010, 216/3354/19. До касаційної інстанції направлена скарга у справі № 216/3354/19 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 28 лютого 2022 року. В судовому провадженні № 216/2361/21 подано заяву в порядку ст. 436 ЦПК України про зупинення провадження. З травня 2022 року подано заяви в КРУП про невиконання рішення суду № 2-120/2010, № 216/3354/19 ОСОБА_2 .

Заявниці відомо про відсутність ОСОБА_2 на території України, відсутність реєстрації на військовому обліку України з травня 2022 року, подані заяви про його розшук, та перевірку факту причетності до прийняття участі у військових діях на боці армії РФ.

Наявність арешту на рахунках ОСОБА_1 порушує конституційне право дитини ОСОБА_3 володіти, користуватися і розпоряджатися аліментами.

Посилаючись на вищевикладені обставини, просила суд зобов`язати державного виконавця Новікову А.О. скасувати арешт у виконавчому провадженні ВП № 70508468; скасувати арешт її карткового рахунку на рахунку АТ КБ «Приватбанк», ІВАN- НОМЕР_1 , який призначений для зарахування аліментів на утримання ОСОБА_3 ; зупинити виконавчі дії за постановою Дніпровського апеляційного суду № 216/3354/19 від 01 листопада 2022 року, які можуть вчинити додаткові перепони при розгляді справи про розірвання мирової угоди № 216/3354/19, 2-120/2010 та розгляду касаційної скарги, зняти арешти з рахунків та майна, заборонити в подальшому накладати арешт на вищевказаний картковий рахунок, який призначений для зарахування аліментів на утримання ОСОБА_4 .

Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 22 червня 2023 року скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на обставини, викладені у скарзі на дії державного виконавця, наголошує, що державний виконавець Новікова А.О. знала, що рахунок в АТ КБ «Приватбанк», ІВАN- НОМЕР_1 має призначення для отримання аліментів. Неповнолітня дитина ОСОБА_3 має вади розвитку при народженні, про що повідомляли неодноразово і державного виконавця. Виконавець ОСОБА_5 повинна була перевірити призначення рахунку, зокрема, що 05 грудня 2020 року вона була повідомлена про призначення вказаного банківського рахунку.

Також зазначає, що в матеріалах справи міститься виконавчий лист та заява про відкриття виконавчого провадження, які підписані ОСОБА_6 , який начебто надає правові послуги за договором та ордер у справі № 216/3354/19 від 06 грудня 2022 року. Звертає увагу, що ОСОБА_6 не зареєстрований в реєстрі безкоштовних адвокатів, тому не має права надавати послуги безкоштовно. В системі ЄСІТС ОСОБА_6 не зареєстрований як адвокат. Згідно даних в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських форсувань ОСОБА_6 закрив ФОП 10 квітня 2022 року, як самозайнята особа не зареєстрований. Вважає, що в матеріалах справи містяться документи з фіктивним ордером та без договору, щодо неналежної процесуальної особи. Вказана особа не була учасником справи, без повноважень отримала виконавчий лист у справі № 216/3354/19. Вважає, що письмове заперечення, яке подано поза межами судового засідання державним виконавцем Новіковою А.О. в справі № 216/7779/15-ц та заява про отримання виконавчого листа у справі № 216/3354/19 ОСОБА_6 у паперовому вигляді мають бути повернуті судом, оскільки державний виконавець Новікова А.О. та адвокат Ткаченко О.П. зобов`язані були зареєструвати в ЄСІТС електронну адресу і зобов`язані були подавати письмові заперечення з додатками, заяви про видачу виконавчого листа не в паперовому вигляді, а виключно в електронному вигляді через Єдину судову інформаційну-комерційну систему з використанням власного електронного підпису.

Враховуючи викладене, просила скасувати ухвалу Центрально-Міського районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 22 червня 2023 року та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати Центрально-Міський відділ Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) закрити виконавче провадження за виконавчим листом № 216/3354/19 та зобов`язати повернути виконавчий лист № 216/3354/19 до Центрально-Міського районного суду міста Кривогу Рогу.

В судове засідання апеляційного суду учасники судового розгляду не з`явилися, повідомлялись про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, за наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, встановивши, що державним виконавцем 25 квітня 2023 року винесено постанову про арешт коштів боржника та накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми стягнення 768,40 гривень з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження 1205,24 гривень, зазначив, що, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів на які заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно з частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження». Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що державним виконавцем правомірно винесено постанову про арешт коштів боржника, доводи заявниці необґрунтовані, а дії державного виконавця Новікової А.О. правомірні та такі, що відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів апеляційного суду не може в повній мірі погодитися з такими висновками суду.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що в провадженні Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №70508468 з примусового виконання виконавчого листа № 216/3354/19, виданого 01 листопада 2022 року Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору в розмірі 768,40 гривень.

Виконавчий лист виданий Центрально-Міським судом міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області у справі № 216/3354/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки та піклування виконкому Центрально-Міської районної ради, про спонукання до виконання мирової угоди укладеної між сторонами відповідно до ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 лютого 2010 року у справі № 2-120/2010 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради, про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною, відшкодування моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.

Отже, справа на виконання рішення у якій державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 70508468, і судове рішення за скаргою на дії державного виконавця у якій оскаржується ОСОБА_1 , не є малозначною в розумінні ч. 6 ст. 19 ЦПК України, вона не визнавалася малозначною, не виникає з трудових відносин, провадження у справі № 216/3354/19 відкрито судом в 2019 році.

Провадження щодо виконання судових рішень є завершальною і невід`ємною частиною (стадією) судового провадження у конкретній справі, а отже і скарга на дії державного виконавця у виконавчому провадженні № 70508468 у цивільній справі № 216/3354/19 не відноситься до категорії малозначних справ.

У відповідності до вимог ст. 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», 08 грудня 2022 року копії вищевказаних постанов державного виконавця направлені сторонам до відома та для виконання, рекомендованим листом за адресами, зазначеними у виконавчому документі за вих. № 89025.

08 грудня 2022 року та 25 квітня 2023 року за вищезазначеним виконавчим документом державним виконавцем було вжито заходів, направлених на виконання вказаного рішення суду, а саме: з метою встановлення майнового стану боржника та отримання ним доходів були направлені запити до: Єдиного державного реєстру МВС України щодо наявності рухомого майна, належного на праві власності боржникові; до Державної податкової служби України з метою встановлення джерела отримання доходів боржника та відкритих у нього розрахункових рахунків у банківських установах.

25 квітня 2023 року у виконавчому провадженні № 70508468 з виконання виконавчого листа № 216/3354/19, який видано 01 листопада 2022 року, державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкритті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 1205,24 гривень. (а.с. 59)

Звертаючись до суду зі скаргою на дії державного виконавця, заявник, посилаючись на протиправність дій державного виконавця, зазначала, що арешт рахунку ОСОБА_1 порушує конституційне право неповнолітньої ОСОБА_3 володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю аліментами. Не зняття арешту з рахунків ОСОБА_1 у виконавчому провадженні ВП № 70508468 залишає ОСОБА_4 без аліментів, тобто соціального забезпечення.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Відповідно ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частина 1 статті 5 зазначеного Закону передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

Залишаючи скаргу ОСОБА_1 без задоволення суд першої інстанції виходив з її безпідставності.

Під час апеляційного перегляду, колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що посилання ОСОБА_1 на неправомірність накладення арешту на її банківський рахунок в АТ КБ «Приватбанк», ІВАN- НОМЕР_1 заслуговують на увагу виходячи з наступного.

Згідно Виписки по надходженням по картці/рахунку НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC8 від 13 липня 2015 року за період 01 грудня 2022 року по 23 травня 2023 року ОСОБА_1 на вказаний рахунок здійснюється безготівкове зарахування у вигляді перерахування аліментів з ОСОБА_2 згідно виконавчого документу № 216/7779/15-ц від 08 лютого 2016 року. (а.с.10)

Статтею 179 СК України визначено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно п. 10 ч. 1 ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення не може бути звернено на допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною-інвалідом, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом.

У порушення вищевказаних положень закону суд першої інстанції не звернув уваги на те, що аліменти, одержані на дитину, є її власністю, ці грошові кошти мають цільове призначення виключно в інтересах дитини, тому на них не може бути звернуто стягнення.

Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей. При цьому СК України уточнює правовий режим аліментів, отриманих на неповнолітню дитину шляхом визнання за нею права брати участь у розпорядженні аліментами, які одержані для її утримання.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі 682/690/16-ц та у постанові від 04 березня 2020 року у справі №751/22214/16ц.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції, в порушення зазначених вище положень закону, не визначився з характером спірних правовідносин, не надав належної правової оцінки доводам заявника, не врахував, що аліменти мають цільове призначення виключно в інтересах дитини, не звернув уваги на те, що на кошти, які передбачені для утримання дитини, державним виконавцем накладено арешт.

При цьому судом першої інстанції не спростовано доводів ОСОБА_1 про те, що державним виконавцем накладено арешт на банківський рахунок, на який надходять аліменти на утримання дитини, та не враховано, що аліменти на утримання дитини є іншою допомогою на дітей у контексті пункту 10 частини першої статті 73 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому колегія суддів апеляційного суду враховує, що, відповідно ст. 129-1 Конституції України, cуд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно ч. 1, п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 59 вказаного Закону виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому п. 10 ч. 1 ст. 34 цього Закону.

За п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти боржника, що містяться на його рахунках у банківських установах.

Отже, враховуючи, що рішення суду від 01 листопада 2022 року у цивільній справі № 216/3354/19 в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору в сумі 768,40 гривень боржницею не виконано, державним виконавцем в межах наданих йому повноважень постановою про арешт коштів боржника від 25 квітня 2023 року, правомірно вирішено питання про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкритті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 1205,24 гривень.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що у зазначеній постанові виконавцем не визначено конкретний банківський рахунок на який має бути накладено арешт.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що вимога скарги про зобов`язання державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Новікову А.О. скасувати повністю арешт у виконавчому провадженні ВП № 70508468 не підлягає задоволенню.

Натомість, враховуючи цільове призначення банківського рахунку в АТ КБ «Приватбанк», ІВАN- НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , який призначений для зарахування аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , вимоги заявниці про скасування арешту з вказаного рахунку є доречними і підлягають задоволенню.

Щодо вимог скарги ОСОБА_1 про зупинення виконавчих дій за постановою Дніпровського апеляційного суду у справі № 216/3354/19 від 01 листопада 2022 року, які можуть вчинити додаткові припони при розгляді касаційної скарги, зняття арешту з рахунків та майна, заборонити Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) накладати арешт на картковий рахунок ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк», ІВАN- НОМЕР_1 , який призначений для зарахування аліментів на утримання ОСОБА_3 , апеляційний суд приходить до висновку про їх недоведеність та необґрунтованість.

Окрім того, колегія суддів апеляційного суду зауважує, що вирішення питання щодо оцінки дій виконавця, які можуть бути вчинені у майбутньому в межах виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду на предмет їх законності або правомірності не може бути предметом судового розгляду, оскільки в судовому порядку підлягають захисту лише порушені або оспорені права конкретної особи.

Щодо вимог апеляційної скарги щодо зобов`язання Центрально-Міського відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) закрити виконавче провадження за виконавчим листом № 216/3354/19 та зобов`язати повернути виконавчий лист № 216/3354/19 до Центрально-Міського районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. (ч. 6 ст. 367 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 755/3293/16-ц (провадження № 61-7580св20) зазначено, що «межі розгляду справи судом апеляційної інстанції визначені статтею 367 ЦПК України, згідно з положеннями якої суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Таким чином, суд апеляційної інстанції був позбавлений процесуальної можливості вирішувати вимоги, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції при вирішенні справи по суті».

У поданій до суду першої інстанції скарзі на дії державного виконавця, уточнивши свої вимоги, ОСОБА_1 просила суд зобов`язати державного виконавця Новікову А.О. скасувати арешт у виконавчому провадженні ВП № 70508468; скасувати арешт її карткового рахунку на рахунку АТ КБ «Приватбанк», ІВАN- НОМЕР_1 , який призначений для нарахування аліментів на утримання ОСОБА_3 ; зупинити виконавчі дії за постановою Дніпровського апеляційного суду № 216/3354/19 від 01 листопада 2022 року, які можуть вчинити додаткові перепони при розгляді справи про розірвання мирової угоди № 216/3354/19, 2-120/2010 та розгляду касаційної скарги, зняти арешти з рахунків та майна, заборонити в подальшому накладати арешт на вищевказаний картковий рахунок, який призначений для зарахування аліментів на утримання ОСОБА_4 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу Центрально-Міського районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 22 червня 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати Центрально-Міський відділ Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) закрити виконавче провадження за виконавчим листом № 216/3354/19 та зобов`язати повернути виконавчий лист № 216/3354/19 до Центрально-Міського районного суду міста Кривогу Рогу.

Отже, оскільки вимоги про зобов`язання Центрально-Міського відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) закрити виконавче провадження за виконавчим листом № 216/3354/19 та зобов`язання повернути виконавчий лист № 216/3354/19 до Центрально-Міського районного суду міста Кривогу Рогу не заявлялися заявником в суді першої інстанції і не були предметом судового розгляду, тому, відповідно до положень ч. 6 ст. 367 ЦПК України, зазначені вимоги ОСОБА_1 апеляційним судом не приймаються.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно із статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення скарги ОСОБА_1 та зобов`язання старшого державного виконавця Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Новікову А.О. зняти арешт з рахунку в АТ КБ «Приватбанк», ІВАN- НОМЕР_1 , який призначений для нарахування аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 . В іншій частині вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Центрально-Міського районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 22 червня 2023 року скасувати.

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрально-Міського відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Новікової Анастасії Олегівни задовольнити частково.

Зобов`язати старшого державного виконавця Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Новікову Анастасію Олегівну зняти арешт з рахунку АТ КБ «Приватбанк», ІВАN- НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , який призначений для зарахування аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 .

В іншій частині скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 13 грудня 2023 року.

Головуючий О.І. Корчиста