Справа № 536/1762/23
Провадження № 2/536/714/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Клименко С.М.

за участю секретаря судового засідання Марченко О.М.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2023 року позивач, Акціонерне товариство «Акцент- Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості посилаючись, що 05 січня 2021 року відповідачка приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг йому надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява разом з Умовами та Правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://а-bank.com.ua/terms, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у анкеті-заяві. Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) в сумі 24 000 грн. Відповідачка своєчасно не здійснювала погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості, внаслідок чого станом на 06 липня 2023 року утворилась заборгованість на загальну суму 36 016 грн 13 коп, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 22 795 грн 34 коп, заборгованості за відсотками на поточну заборгованість в сумі 3 920 грн 32 коп, заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість в сумі 9 300 грн 47 грн, що і просили стягнути з відповідача та судові витрати у розмірі 2 684 грн.

Ухвалою судді від 28 серпня 2023 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

В установленому законом порядку, в відповідності до положень ч. 4 ст. 277 ЦПК України, відповідачка з заявою із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не зверталася.

У відзиві на позовну заяву відповідачка ОСОБА_1 позов не визнала, посилається, що позивачем не надано доказів отримання нею кредитних коштів та ознайомлення нею з публічною пропозицією на укладення договору про банківське обслуговування, порушено строк на виконання досудової вимоги, не доведено належними та допустимими доказами наявність заборгованості, окрім розрахунку заборгованості, який не може підтверджувати існування боргу та позивачем нараховано штрафні санкції під час дії карантинних обмежень, що заборонено законом.

Суд, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності прийшов до таких висновків.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Платіж за умовами Договору включає плату за користування кредитом, передбачену Тарифами і частину заборгованості по кредиту. У разі несвоєчасного або не в повному обсязі внесення щомісячного мінімального платежу сума кредиту вважається простроченою. Прострочений кредит - це кредитні кошти, які були надані клієнту та не були повернуті у строк, передбачений договором.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Установлено, що 05.01.2021 року ОСОБА_1 звернулася до АТ "А-Банк" з метою отримання банківських послуг та підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ "А-Банку", відповідно до якої погодилася з тим, що дана заява разом Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між нею і банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася і погодилася з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому виді. Зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінам на сайті А-Банку www.a-bank.com.ua.

У заяві-анкеті про приєднання до Умов та правил банківських послуг в АТ «А-Банк» відповідачка просила вважати наведений зразок її цифрового підпису обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками та визнав, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичну наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Також відповідачка засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним їй відкритим ключем.

Цього ж дня відповідачка ознайомилася та підписала паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», де обумовлено істотні умови договору. Паспорт підписано простим електронним підписом 05.01.2021 о 14:51 перевіреного за допомогою електронного ключа.

Отже, ОСОБА_1 погодилася з усіма істотними умовами кредитного договору, їй була надана вся необхідна інформація в письмовому вигляді, сукупна вартість кредиту та умови його погашення їй також були зрозумілі.

При укладанні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як встановлено судом, витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ "Акцент-Банк" та Тариф по картці "Зелена" не містить підпису відповідача, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяги з Умов та Тарифи розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг у АТ "А-Банку".

Однак, в матеріалах справи наявний паспорт споживчого кредиту, в якому визначені, у тому числі, пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін.

Тобто сторонами погоджено, зокрема, процентну ставку за користування кредитними коштами та інші умови кредитування.

Підписавши вказану анкету-заяву, яка є складовою частиною кредитного договору, та паспорт споживчого кредиту, відповідачка відповідно до статей 626, 627 ЦК України добровільно погодилася на такі умови кредитного договору, взяла на себе відповідні зобов`язання.

На підставі вказаної анкети-заяви позивач надав відповідачці кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, виконавши свої зобов`язання в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 526 ЦК України взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувавала, кредит та відсотки не сплачувала, внаслідок чого станом на 06.07.2023 рік утворилась заборгованість в сумі 36 016 грн 13 коп, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 22 795 грн 34 коп, заборгованості за відсотками на поточну заборгованість в сумі 3 920 грн 32 коп, заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість в сумі 9 300 грн 47 грн, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості, який судом перевірений та визнаний правильним, узгоджується з умовами кредиту та не спростований відповідачем.

З огляду на викладене та приймаючи до уваги, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, суд позов задовольняє.

Твердження відповідачки, що вона не підписувала договір спростовуються встановленими в судовому засіданні обставинами.

Так, відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Посилання відповідачки про недотримання строків направлення досудової вимоги не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року у справі N 521/21255/13-ц зазначила, що направлення повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту стосується загального порядку досудового врегулювання цих спорів, а невиконання кредитором обов`язку з направлення такого повідомлення (вимоги) не означає відсутність порушення його прав, кредитор може вимагати у суді захисту цих прав, а саме вимагати виконання боржником обов`язку з дострокового повернення кредиту.

Отже, не направлення відповідачці повідомлення про дострокове повернення кредиту не звільняє її від обов`язку з повернення кредитних коштів.

Щодо нарахування штрафних санкцій під час дії воєнного стану, про що стверджує відповідачка у відзиві на позовну заяву, то як слідує з розрахунку заборгованості від 06.07.2023 штрафні санкції не нараховувались.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таких безспірних доказів в підтвердження своїх доводів відповідачкою суду не надано.

Так як позов задоволено, то в відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684 грн, що підтверджено документально.

Керуючись статтями 13, 81, 141, 259, 263-265, 279 ЦПК України, на підставі ст. 525, 526 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість по кредиту за договором №б/н від 05 січня 2021 року станом на 06 липня 2023 року в сумі 36 016 (тридцять шість тисяч шістнадцять) грн 13 коп, а саме: кредит 22 795 (двадцять дві тисячі сімсот дев`яносто п`ять) грн 34 коп, відсотки 13 220 (тринадцять тисяч двісті двадцять) грн 79 коп та судовий збір в сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його отримання до Полтавського апеляційного суду.

СуддяС. М. Клименко