н/п 2/490/2247/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва

у складі: головуючого - судді Чулуп О.С.

при секретарі- Ребрина Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2 , ОСОБА_3

про стягнення боргу за договором позики

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики. Позивач вказує, що 01 жовтня 2021р. надав відповідачу позику в сумі 78000 доларів США, про що відповідач ОСОБА_2 видав позивачу розписку 01.10.2021р. із строком повернення позики частинами: 40000 доларів США в строк до 01 жовтня 2022р.; 38 000 доларів США в строк до 01 жовтня 2023р.

10 липня 2022 року відповідач ОСОБА_2 по договору позики, укладеного 01.10.2021р., видав ще одну розписку, в якій сума боргу була зменшена на 10880 доларів США до 67120 доларів США, та змінено строк повернення позики: 20000 доларів США в строк до 01 вересня 2022р.; 47120 доларів США в строк до 01 вересня 2023р.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 12.04.2023 року по справі № 490/4357/22 від 10.02.2023 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 19800 доларів США та 3% річних в розмірі 55,89 доларів США. Станом на 26.06.2023 року бог за рішенням суду від 10.02.2023 року погашено. Позивач вказує, що оскільки ОСОБА_2 не повернув частину позики в строк визначений розпискою, то позивач 21.06.2023 року звернувся до ОСОБА_2 із вимогою дострокового повернення останньої частини позики, що становить 47120 доларів США.

Крім того, позивач вказує, що для забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за розпискою від 01.10.2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали договір поруки, відповідно до якого ОСОБА_3 поручилась за виконання ОСОБА_2 обов`язку з повернення боргу у сумі 200 доларів США, проте цей обов`язок ОСОБА_3 не виконала. За такого позивач змушений звернутись з позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав просив стягнути заборгованість в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.2ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ,який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом досліджено боргову розписку згідно якої ОСОБА_2 (вказані дата народження, адреса реєстрації особи, серія та номер паспорта) дав розписку в тому, що отримав в борг від ОСОБА_1 (вказані дата народження, місце реєстрації, паспортні дані) грошову суму в розмірі 78 000 доларів США готівкою. Боргова розписка містить зобовязання повернути позику двома частинами : 40 000 доларів США в строк до 01 жовтня 2022р., 38 000 доларів США - в строк до 01 жовтня 2023р. Розписка містить відомості, що написана така розписка власноручно ОСОБА_2 01 жовтня 2021р

Судом досліджено боргову розписку згідно якої ОСОБА_2 (вказані дата народження, адреса реєстрації особи, серія та номер паспорта) дав розписку в тому, що заборгованість ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 за борговою розпискою від 01.10.2021р. в результаті взаємних розрахунків між позикодавцем та позичальником зменшилася на 10880 доларів США та підтвердив що станом на 10 липня 2022р. борг ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 складає 67120 доларів США. Боргова розписка містить також і зобовязання повернути борг двома частинами: 20 000 доларів США в строк до 01 вересня 2022р., 47120 доларів США - в строк до 01 вересня 2023р. Розписка містить відомості, що написана така розписка власноручно ОСОБА_2 .

Судом досліджено договір поруки від 10.07.2022р. згідно якої ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали договір за яким ОСОБА_3 поручилася відповідати перед кредитором ОСОБА_1 за виконання ОСОБА_2 зобов`язань, що виникли з боргової розписки від 01.10.2021р.

Судом досліджено рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 лютого 2023 року по справі № 490/4357/22 згідно якого стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за договором позики 19800 (Дев`ятнадцять тисяч вісімсот) доларів США та 3 відсотки річних - 55,89 доларів США та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 200 ( ОСОБА_6 ) доларів США.

Судом досліджено лист-вимогу від 19.06.2023 р. направлену позивачем ОСОБА_1 відповідачу ОСОБА_2 про невиконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань щодо повернення боргу в розмірі 47120 доларів США, та з вимогою погасити заборгованість ОСОБА_2 за умовами договору позики.

Судом досліджено лист-вимогу від 19.06.2023 р. направлену позивачем ОСОБА_1 відповідачу ОСОБА_3 про невиконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань щодо повернення боргу в розмірі 47120 доларів США, та з вимогою погасити заборгованість ОСОБА_2 за умовами договору поруки.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК).

За змістом ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно ч.3 ст.545 ЦК України наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво-чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України (у редакції, чинній на час укладення договору позики) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Зазначений правовий висновок неодноразово підтверджено Верховним Судом України, зокрема у постановах від 11.11.2015р. у справі № 6-1967цс15 та постанові від 18.01.2017р. у справі № 6-2789цс16

Згідно з роз`ясненнями пункту 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин», у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд в резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч.3 ст.533 ЦК України.

Відповідно до ч.1., ч. 2. ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Враховуючи, що згідно умов договору поруки від 10 липня 2022 року ОСОБА_3 зобовязлась відповідати перед кредитором за виконання ОСОБА_2 зобовязань за умовами основного договору у розмірі не більше 200 доларів США то слід стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 200 (Двісті) доларів США

Отже, судом встановлено, що сторони уклали договір позики грошових коштів, відповідач зобов`язання щодо повернення коштів в строк не виконав, строк виконання позики в частині визначеної в договорі настав, заборгованість існує, тому позов слід задоволити. Проте, враховуючи, що сума боргу відповідача ОСОБА_2 перед позивачем складає 47120 доларів США і суд дійшов до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в солідарному порядку забогованості за договором позики в розмірі 200 доларів США, то залишок боргу який підлягає стягненню з ОСОБА_2 становить 46920 доларів США.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 13420,00 грн. пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,60,89,141,280-282ЦПК України, ст.ст.229,230,533, 625, 1047, 1049 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 46920 (Сорок шість тисяч дев`ятсот двадцять) доларів США.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 200 (Двісті) доларів США

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 13363,64 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 56,36 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя