Справа №538/2116/23
Провадження по справі №2/538/590/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2023 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді Зуб Т.О.,

за участю секретаря судового засідання Криворучко В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лохвиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Волторніст Сергій Миколайович, до Заводської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- Друга Лохвицька державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Волторніст С.М.,звернувся до суду з позовом, у якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати- ОСОБА_2 . Після смерті останньої відкрилася спадщина до складу якої, в тому числі: право власності на 1/2 частку земельної ділянки, кадастровий номер :51:012:0099, розміром 0,0700 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); право власності на 1/2 частку земельної ділянки, кадастровий номер :51:012:0100 розміром 0,1100 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та право власності на які померла отримала у спадок після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.07.2010 року виданого державним нотаріусом Другої Лохвицької державної нотаріальної контори та яке зареєстровано в реєстрі за № 1217. На день смерті ОСОБА_2 проживала за вищевказаною адресою разом зі своїм сином- ОСОБА_1 , невісткою- ОСОБА_4 та дітьми невістки- ОСОБА_5 а ОСОБА_6 . Позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 шляхом подачі до Другої Лохвицької державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом, у зв`язку з чим заведена Спадкова справа № 106/2021. Інші спадкоємці, у тому числі, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині після спадкодавця, відсутні. З метою оформлення своїх спадкових прав на 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер :51:012:0099 розміром 0,0700 га та 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер :51:012:0100, 13.06.2023 року позивач звернувся до Другої Лохвицької державної нотаріальної контори із заявою про видачу на його користь двох Свідоцтв про право на спадщину за законом після померлої матері - ОСОБА_2 . Проте постановою від 13.06.2023 року за № 228/02-31 йому було відмовлено у видачі Свідоцтв про право на спадщину за законом з огляду на невідповідність кадастрових номерів земельних ділянок та відсутності реєстрації права власності на вказані ділянки за спадкодавцем. ОСОБА_3 згідно рішення виконавчого комітету Червонозаводської міської Ради народних депутатів від 10.04.1997 року № 118 отримав у приватну власність земельну ділянку з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства загальною площею 0,1800 га, яка розташована на території Червонозаводської міської ради Лохвицького району, Полтавської області як власник житлового будинку, який розміщений на вказаній ділянці. В зв`язку з цим 22.01.2003 року на його користь було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 616914, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1028. Згідно ст. 23 Земельного кодексу України № 561 - XII від 18.12.1990 року, норма якої діяла на момент отримання ОСОБА_3 права власності на земельні ділянки, право власності на землю та або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Тобто, право власності на земельні ділянки загальним розміром 0,1800 га ОСОБА_3 підтверджується державним актом форма якого діяла на день виникнення права власності. Також присвоєння земельним ділянкам кадастрових номерів запровадилося на території Держави лише з 2004 року, при цьому відсутність кадастрового номеру у земельної ділянки не передбачає припинення права власності громадян на неї. Після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , його дружина ( ОСОБА_2 ) та син ( ОСОБА_1 ) прийняли спадщину та після розробки технічної документації на земельні ділянки отримали у власність земельні ділянки, право власності на які належало померлому згідно Державного акту про право приватної власності на землю серії Р2 № 616914 від 22.01.2003 року у відповідності до Свідоцтв про право на спадщину за законом від 28.07.2010 року, а на Державному акті державним нотаріусом Другої Лохвицької державної нотаріальної контори було зроблено відмітку про перехід права власності на земельні ділянки до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . За наслідками розробки техдокументації у відповідності до Висновку Відділу Держкомзему у Лохвицькому районі Полтавської області було сформовано дві земельні ділянки, на які набули право власності спадкоємці ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а саме: земельну ділянку площею 0,07 га кадастровий номер :51:012:0099 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; земельну ділянку площею 0,11 га кадастровий номер :51:012:0100 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. В свою чергу зважаючи на свою необізнаність спадкоємці не провели реєстрацію свого права на земельні ділянки у відділі земельних ресурсів Лохвицького району та не посвідчила на свою користь Державного акту на право власності на земельні ділянки, як того вимагали норми п. 4 Порядку здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 439 від 06.05.2009 року норми якого діяли на той час. Відсутність відмітки Територіального органу Держкомзему на Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії Р2 № 616914 про реєстрації зміни власників на земельні ділянки у Поземельній книзі не є підставою для ствердження того, що вони не набули права на земельні ділянки після ОСОБА_3 , так як згідно із ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спадщину після померлого ОСОБА_3 прийняли. При підготовці документів до переоформлення спадщини після померлої матері- ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , у відповідності до приписів чинного земельного законодавства (Земельний кодексу України та Закон України «Про державний земельний кадастр») замовив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та отримав витяги з Державного земельного кадастру на земельні ділянки, які передані у власність ОСОБА_3 згідно рішення Червонозаводської міської ради від 10.04.1997 року № 118 та які успадкувала після його смерті- ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у рівнихчастках, а саме: на земельну ділянку кадастровий номер :51:012:0099 площею 0,0700 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); на земельну ділянку кадастровий номер :51:012:0100 площею 0,1100 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. При цьому з Витягів з ДЗК НВ-023 та НВ- 023 вбачається, що земельні ділянки, які належали ОСОБА_3 згідно Державного акту про право приватної власності на землю серії Р2 № 616914 від 22.01.2003 року та які у відповідності до Свідоцтв про право на спадщину за законом від 28.07.2010 року перейшли у спадок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають інші ніж зазначені в Свідоцтвах кадастрові номера, а саме: земельна ділянка площею 0,0700 га має кадастровий номер :51:012:0099, а не :51:012:0099, як то зазначено в Свідоцтвах; земельна ділянка площею 0,1100 га має кадастровий номер :51:012:0100, а не :51:012:0100, як то зазначено в Свідоцтвах. Вказане сталося з огляду на те, що у відповідності до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Постанови Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012 року «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» положення яких набули чинності з 01.01.2013 року уточнено кадастрові номера ділянок в зв`язку з проведенням інвентаризації та упорядкуванням меж земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Враховуючи вищенаведене, просить суд визнати за ним, як спадкоємцем за законом після померлої матері- ОСОБА_2 , на: 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер :51:012:0099 загальною площею 0,0700 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер :51:012:0100 загальною площею 0,1100 га з цільовим призначенням для ведення особистого сільського господарства які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 30.10.2023 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 34).

Ухвалою суду від 20.11.2023 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду (а.с. 43).

В судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи у його відсутність за участю представника- адвоката Волторніст С.М. Позовні вимоги підтримує (а.с. 34).

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Волторніст С.М. надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує (а.с. 44).

Представник відповідача- Заводської міської ради Полтавської області також надав заву про розгляд справи у його відсутність на підставі наявних доказів (а.с. 37).

Представник третьої особи- Другої Лохвицької державної нотаріальної контори також надала заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с. 39).

Враховуючи наведене, та вимоги ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судовий розгляд даної справи здійснити за відсутності учасників справи, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України, передбачено що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Місцем відкриття спадщини відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно до частини 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України).

Виходячи з положень ч.ч. 1-2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах- уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Згідно частини 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача- ОСОБА_2 (а.с. 10). Після смерті останньої відкрилася спадщина до складу якої, в тому числі: право власності на 1/2 частку земельної ділянки, кадастровий номер :51:012:0099, розміром 0,0700 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); право власності на 1/2 частку земельної ділянки, кадастровий номер :51:012:0100 розміром 0,1100 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та право власності на які померла отримала у спадок після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.07.2010 року виданого державним нотаріусом Другої Лохвицької державної нотаріальної контори та яке зареєстровано в реєстрі за № 1217 (а.с. 12). На день смерті ОСОБА_2 проживала за вищевказаною адресою разом зі своїм сином- ОСОБА_1 , невісткою- ОСОБА_4 та дітьми невістки- ОСОБА_5 а ОСОБА_6 (а.с. 11). Позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 шляхом подачі до Другої Лохвицької державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом, у зв`язку з чим заведена Спадкова справа № 106/2021. 13.06.2023 року з метою оформлення своїх спадкових прав на 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер :51:012:0099 розміром 0,0700 га та 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер :51:012:0100, 13.06.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Другої Лохвицької державної нотаріальної контори із заявою про видачу на його користь двох Свідоцтв про право на спадщину за законом після померлої матері - ОСОБА_2 . Проте постановою від 13.06.2023 року за № 228/02-31 йому було відмовлено у видачі Свідоцтв про право на спадщину за законом з огляду на невідповідність кадастрових номерів земельних ділянок та відсутності реєстрації права власності на вказані ділянки за спадкодавцем (а.с. 15-16). ОСОБА_3 згідно рішення виконавчого комітету Червонозаводської міської Ради народних депутатів від 10.04.1997 року № 118 отримав у приватну власність земельну ділянку з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства загальною площею 0,1800 га, яка розташована на території Червонозаводської міської ради Лохвицького району, Полтавської області як власник житлового будинку, який розміщений на вказаній ділянці. В зв`язку з цим 22.01.2003 року на його користь було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 616914, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1028 (а.с. 19). Згідно ст. 23 Земельного кодексу України № 561 - XII від 18.12.1990 року, норма якої діяла на момент отримання ОСОБА_3 права власності на земельні ділянки, право власності на землю та або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Тобто, право власності на земельні ділянки загальним розміром 0,1800 га ОСОБА_3 підтверджується державним актом форма якого діяла на день виникнення права власності. Також присвоєння земельним ділянкам кадастрових номерів запровадилося на території Держави лише з 2004 року, при цьому відсутність кадастрового номеру у земельної ділянки не передбачає припинення права власності громадян на неї. Після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 17), його дружина ( ОСОБА_2 ) та син ( ОСОБА_1 ) прийняли спадщину та після розробки технічної документації на земельні ділянки отримали у власність земельні ділянки, право власності на які належало померлому згідно Державного акту про право приватної власності на землю серії Р2 № 616914 від 22.01.2003 року у відповідності до Свідоцтв про право на спадщину за законом від 28.07.2010 року, а на Державному акті державним нотаріусом Другої Лохвицької державної нотаріальної контори було зроблено відмітку про перехід права власності на земельні ділянки до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . За наслідками розробки техдокументації у відповідності до Висновку Відділу Держкомзему у Лохвицькому районі Полтавської області було сформовано дві земельні ділянки, на які набули право власності спадкоємці ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а саме: земельну ділянку площею 0,07 га кадастровий номер :51:012:0099 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; земельну ділянку площею 0,11 га кадастровий номер :51:012:0100 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (а.с. 18). В свою чергу зважаючи на свою необізнаність спадкоємці не провели реєстрацію свого права на земельні ділянки у відділі земельних ресурсів Лохвицького району та не посвідчила на свою користь Державного акту на право власності на земельні ділянки, як того вимагали норми п. 4 Порядку здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 439 від 06.05.2009 року норми якого діяли на той час. Відсутність відмітки Територіального органу Держкомзему на Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії Р2 № 616914 про реєстрації зміни власників на земельні ділянки у Поземельній книзі не є підставою для ствердження того, що вони не набули права на земельні ділянки після ОСОБА_3 , так як згідно із ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спадщину після померлого ОСОБА_3 прийняли. При підготовці документів до переоформлення спадщини після померлої матері- ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , у відповідності до приписів чинного земельного законодавства (Земельний кодексу України та Закон України «Про державний земельний кадастр») замовив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та отримав витяги з Державного земельного кадастру на земельні ділянки, які передані у власність ОСОБА_3 згідно рішення Червонозаводської міської ради від 10.04.1997 року № 118 та які успадкувала після його смерті- ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у рівнихчастках, а саме: на земельну ділянку кадастровий номер :51:012:0099 площею 0,0700 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); на земельну ділянку кадастровий номер :51:012:0100 площею 0,1100 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. При цьому з Витягів з ДЗК НВ-023 та НВ- 023 вбачається, що земельні ділянки, які належали ОСОБА_3 згідно Державного акту про право приватної власності на землю серії Р2 № 616914 від 22.01.2003 року та які у відповідності до Свідоцтв про право на спадщину за законом від 28.07.2010 року перейшли у спадок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають інші ніж зазначені в Свідоцтвах кадастрові номера, а саме: земельна ділянка площею 0,0700 га має кадастровий номер :51:012:0099, а не :51:012:0099, як то зазначено в Свідоцтвах; земельна ділянка площею 0,1100 га має кадастровий номер :51:012:0100, а не :51:012:0100, як то зазначено в Свідоцтвах (а.с. 20-21, 22-23, 24). Вказане сталося з огляду на те, що у відповідності до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Постанови Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012 року «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» положення яких набули чинності з 01.01.2013 року уточнено кадастрові номера ділянок в зв`язку з проведенням інвентаризації та упорядкуванням меж земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Пунктом 9 частини 1 ст. 27 Закону № 1952-IV встановлено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

За ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення.

За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

В даному випадку, відповідно до закону спадщина належить ОСОБА_1 з часу відкриття спадщини. Як спадкоємець, позивач має право на набуття майна у власність в порядку спадкування, зобов`язана утримувати майно, здійснити його державну реєстрацію, проте не може цього робити у нотаріальному порядку.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також те, що ОСОБА_1 не може реалізувати своє право на володіння, користування та розпорядження об`єктом нерухомого майна та оформити спадщину, зареєструвати право власності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку має місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом визнання за останнім права власності на земельну ділянку.

Судові витрати суд вважає залишити за позивачем.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 1216-1218, 1221, 1223, 1258, 1261, 1268-1269, 1270, 1297 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 247, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Волторніст Сергій Миколайович, до Заводської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- Друга Лохвицька державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем м. Червонозаводське, Лохвицького району, Полтавської області, РНОКПП: НОМЕР_1 , як спадкоємцем за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 , право власності на: 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер :51:012:0099 загальною площею 0,0700 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер :51:012:0100 загальною площею 0,1100 га з цільовим призначенням для ведення особистого сільського господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т.О. Зуб