Справа № 536/2362/23
Провадження № 2/536/901/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі: головуючої судді Баранської Ж. О., за участю секретаря судового засідання Бегми С. А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття.

Вимоги позову обґрунтовано тим, що 21 жовтня 2021 року рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області розірвано шлюб між позивачем та відповідачем. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження

Також позивач зазначила, що дитина проживає разом із нею та перебуває на повному її утриманні та стверджує, що відповідач здоровий та працездатний, тому може сплачувати аліменти у розмірі частки з усіх видів його доходу щомісячно.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 31 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі №536/2362/23 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивача ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до частини 8 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом установлено, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №18, виданим Виконавчим комітетом Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 21 жовтня 2021 року у справі №536/1399/21 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 27 червня 2015 року Виконавчим комітетом Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, запис №06, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 .

За змістом позовної заяви, дитина проживає разом із матір`ю та перебуває повністю на її утриманні, про що відповідач не заперечує.

Витягами з реєстру Омельницької територіальної громади підтверджується, що донька ОСОБА_3 зареєстрована з матір`ю ОСОБА_1 за наступною адресою: АДРЕСА_1 .

Доказів щодо існування будь-якої домовленості стосовно розміру щомісячного утримання дитини між сторонами суду не надано.

Положеннями частини другої статті 51 Конституції України закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до статті 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно статті 27 Конвенції про захист прав дитини батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до частини 8 статті 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Статтями 141, 180 Сімейного кодексу України, статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" зазначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою, що кожен із батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно із частинами 1-3 статті 181 цього Кодексу способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суду не надано доказів того, що відповідно до статті 187 Сімейного кодексу України із доходів відповідача в примусовому порядку відраховуються аліменти на утримання дитини.

Угоди про добровільну сплату аліментів згідно статті 189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено.

Ненадання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини є порушенням обов`язку батьків піклуватися про своїх дітей.

При визначенні розміру аліментів судом ураховуються обставини, передбачені статтею 182 Сімейного кодексу України: задовільний стан здоров`я дитини та відповідача, оскільки доказів протилежного суду не надано, відсутність доказів непрацездатності відповідача, відсутність відомостей про інших утриманців, інші обставини, які мають істотне значення.

З огляду на викладене, визнання позову відповідачем, приймаючи до уваги інтереси дитини, її вік, суд дійшов висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини щомісяця у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини.

Згідно статті 179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням.

Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Із матеріалів справи убачається, що з позовом про стягнення аліментів позивач звернулася до Кременчуцького районного суду Полтавської області 27 жовтня 2023 року. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з 27 жовтня 2023 року, тобто з дня звернення позивача з цим позовом до суду, і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Ураховуючи положення Закону України «Про судовий збір» та статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 1 073,60 грнза розгляд судом позовної вимоги позивача про стягнення аліментів, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору по даній категорії справ.

Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 141 258, 265, 274 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 жовтня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1 073,60 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 11 грудня 2023 року.

СуддяЖ. О. Баранська