Справа № 302/1364/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2023 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді: Сидоренко Ю.В.

при секретарі: Царь О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Міжгір`я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області (місце знаходження за адресою: смт. Міжгір`я, вул.Шевченка буд.77 Хустського району Закарпатської області) про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

11.07.2023 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшов позов ОСОБА_1 до Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка ОСОБА_1 зазначає про те, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Репинне Міжгірського району Закарпатської області в сім`ї ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шлюб між якими було зареєстровано 01.03.1963 року виконкомом Репинської сільської ради Хустського району Закарпатської області, актовий запис №7.

12 серпня 1989 року виконкомом Репинської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області було зареєстровано шлюб між Позивачкою та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис №14, в результаті чого дружина змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».

Також позивачка зазначає, що у шлюбі її батьки збудували Спадковий будинок, який був завершений будівництвом 1964 року.

Батько ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . На випадок смерті ОСОБА_2 заповітів не складав, спадкові справи за його майном не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавали.

Згідно виконкому Репинської сільради від 10.09.2020 року №704, померлий ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 був постійним мешканцем АДРЕСА_1 . Разом з ним на день його смерті в даному будинку проживала та була зареєстрована його дружина ОСОБА_3 , 1943 року народження.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на його частку у праві власності на Спадковий будинок, яку шляхом спільного проживання успадкувала його дружина, ОСОБА_3 , яка стала єдиним власником даного будинку.

Мати ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно довідки Репинського старостинського округу Міжгірської селищної ради від 02.03.2022 року №104, померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 була постійною мешканкою АДРЕСА_1 . Разом з нею на день її смерті в даному будинку ніхто не проживав та не був зареєстрований.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на Спадковий будинок.

У межах строку, визначеного ст.1270 ЦК України, позивачка ОСОБА_1 звернулася до Міжгірської державної нотаріальної контори Закарпатської області із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої 14.07.2022 державним нотаріусом заведено спадкову справу №48/2022 за майном померлої ОСОБА_3 .

Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №69470739 від 14.07.2022 року підтверджено, що на випадок своєї смерті ОСОБА_3 заповітів/спадкових договорів на складала.

04 липня 2023 року позивачка звернулася до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 , а саме на Спадковий будинок.

Державним нотаріусом встановлено, що позивачка прийняла спадщину за майном ОСОБА_3 , як спадкоємець за законом, шляхом подання заяви про прийняття спадщини. Ніхто інший із заявами про прийняття спадщини чи про відмову у від прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався, судові рішення про продовження строку для прийняття спадщини за майном померлої ОСОБА_3 до Міжгірської держнотконтори не надходили.

Постановою від 04.07.2023 року №61/02-31 державний нотаріус, з посиланням на Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Мінюсту від 22.02.2012 року №296/5, відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Спадковий будинок по причині відсутності у спадковій справі та у спадкоємця правовстановлюючих документів на цей будинок та відсутності інформації в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо цього будинку, а тому позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 17.07.2023 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.34).

В підготовче судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник в особі адвоката Рішко С.І. не з`явилися, про день та час проведення підготовчого судового розгляду були повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте на адресу суду подано письмову заяву представника позивача адвоката Рішко С.І. з проханням розглянути справу без його участі та за відсутністю його довірителя ОСОБА_1 , за наявними у справі матеріалами. Заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 підтримують у повному обсязі та просять позов задовольнити за підставами, викладеними у позовній заяві (а.с.59).

Представник відповідача Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області в підготовче судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи були повідомлені судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомлено, відзив на позов ОСОБА_1 , заперечень проти заявлених нею позовних вимог на адресу суду не подано. Проте, до суду надано заяву відповідача Міжгірської селищної ради, в якій останні просять розглянути справу без участі уповноваженої особи селищної ради за наявними у справі матеріалами, проти заявлених позивачкою ОСОБА_1 позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно не заперечують (а.с.57).

З врахуванням положень ч.1 ст.198, ч.3 ст.211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів.

Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Дослідивши у повному обсязі матеріали цивільної справи № 302/1364/23, повно та всебічно з`ясувавши обставини у даній справі, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами цієї справи, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Репинне Міжгірського району Закарпатської області, де батьком вказаний ОСОБА_2 , а матір`ю - ОСОБА_3 та копія вказаного свідоцтва є в матеріалах справи (а.с.11) та шлюб між батьками позивачки був зареєстрований 01.03.1963 року виконкомом Репинської сільської ради Хустського району Закарпатської області, актовий запис №7 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.15).

Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 12.08.1989 року, ОСОБА_8 вклала шлюб з ОСОБА_4 , та який був зареєстровано 12 серпня 1989 року Репинською сільською радою Міжгірського району Закарпатської області. Та з вказаного свідоцтва вбачається, що після укладення шлюбу прізвище дружини змінено з « ОСОБА_5 » на прізвище « ОСОБА_6 » (а.с.11).

Батько позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , у віці 80 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Репинської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області від 20.03.2020 року, за актовим записом № 5, та копія якого є в матеріалах справи (а.с.16).

Згідно довідки виконкому Репинської сільської ради, померлий ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 був постійним мешканцем АДРЕСА_1 . Разом з ним на день його смерті в зазначеному будинку проживала та була зареєстрована дружина ОСОБА_3 , 1943 року народження (а.с.17).

Мати позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , у віці 78 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Міжгірським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 25.01.2022 року, за актовим записом № 49, та копія якого є в матеріалах справи (а.с.18).

Згідно довідки, виданої Репинським старостинським округом Міжгірської селищної ради, про те, що померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 була постійною мешканкою АДРЕСА_1 . Разом з нею на день її смерті в зазначеному будинку ніхто не проживав і не був зареєстрований (а.с.19).

Відповідно до наявної у справі Інформаційної довідки № 73563193 від 12.08.20233 року, виданої Міжгірською державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 не заводилася (а.с.59 зворот).

Як вбачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 69471261 від 14.07.2022 року, виданого Міжгірською державною нотаріальною конторою вбачається, що вказаним державним нотаріусом заведена спадкова справа № 48/2022 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.20,48).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 69470739, виданої 14.07.2022 року Міжгірською державною нотаріальною конторою, у Спадковому реєстрі інформація щодо складання заповітів ОСОБА_3 , відсутня (а.с.21, 48 зворот).

Постановою державного нотаріуса Міжгірської державної нотаріальної контори за вих. № 61/02-31 від 04.07.2023 року було відмовлено ОСОБА_1 , позивачці у справі, у видачі Свідоцтва про право на спадщину за майном померлої матері ОСОБА_3 на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з тих підстав, що відповідно до п.4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про право власності на майно, яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Однак, на вищевказаний житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи та відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначеного вище нерухомого майна. Також у вказаній постанові нотаріуса зазначається про те, що спадщину за майном померлої ОСОБА_3 прийняла позивачка ОСОБА_1 шляхом подання заяви про прийняття спадщини. Зазначено, що ніхто інший не проживав, із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався. Рішення суду щодо продовження строку для прийняття спадщини за майном померлої ОСОБА_3 до Міжгірської державної нотаріальної контори станом на день видачі постанови (04.07.2023), не надходили. (а.с.22).

Як вбачається з виписки з погосподарської книги, виданої Репинським старостинським округом Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області від 18.05.2023 року за вих.№ 303, власником житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 була до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 - ОСОБА_3 , 1943 року народження, та вказаний будинок розташований на земельній ділянці площею 0,25 га в с.Репинне-Сухий з цільовим призначенням для будівництвв та обслуговування житлоовго будинку, господарських будівель та споруд. Житловий будинок збудований у 1964 році, свідоцтво про право власності на даний житловий будинок сільською радою не видавалось (а.с.23).

Згідно витребуваної судом спадкової справи № 48/2022, заведеної 14.07.2022 державним нотаріусом Міжгірської державної нотаріальної контори за майном померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 вбачається, що 14.07.2022 року до вказаного нотаріуса звернулася ОСОБА_1 , позивачка у даній справі, із заявою про прийняття спадщини за законом та про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 , та в якій вказує, що вона спадщину прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини за законом (а.с.39).

Відповідно до інформаційної довідки № 73563195 від 12.08.2023 року, виданої Міжгірською державною нотаріальною конторою вбачається, що даною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 48/2022 року після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 та яка на теперішній час є чинною (а.с.48).

Як вбачається з інформаційної довідки № 73563194 від 12.08.2023 року, виданої Міжгірською державною нотаріальною конторою вбачається, що на випадок своєї смерті ОСОБА_3 заповітів не залишила (а.с.49).

Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та виготовленого КП «Міжгірське бюро технічної інвентаризації» Міжгірської селищної ради станом на 30 травня 2023 року на замовлення ОСОБА_1 вбачається, що вказаний будинок складається з: коридору площею 2,70 кв.м, кладової площею 4,87 кв.м, житлової кімнати площею 18,83 кв.м., житлової кімнати площею 15,17 кв.м., житлової кімнати площею 15,76 кв.м, коридору площею 7,40 кв.м, кухні площею 6,94, що вбачається з копії технічного паспорту, який є в матеріалах справи (а.с.25-28).

Як вбачається з Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості - житлового будинку загальної площі 71,67 кв.м., який розташований в АДРЕСА_2 зазначено, що станом на дату оцінки - 04.07.2023 року вартість вказаного об`єкту нерухомого майна становить 684945,92 гривні (а.с.31).

З довідки, виданої Міжгірським бюро технічної інвентаризації за № 83 від 16.06.2023 року вбачається, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , не зареєстровано (а.с.29).

Положеннями статті 1217 Цивільного кодексу Україна встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до приписів статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.

Частиною першою статті 1221 ЦК України встановлено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно з нормами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно з частинами першою та третьою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Припиняється право власності, зокрема, у разі смерті власника (п.11 ч.1 ст.346 ЦК України).

Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року).

В свою чергу, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Відмова нотаріуса не припиняє права спадкоємця на отримання спадщини, а його право в такому випадку підлягає судовому захисту.

Згідно з п.п.1,2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спорів у зв`язку зі спадкуванням за заповітом суд повинен застосовувати правила глави 85 ЦК України та враховувати, що заповідач, зокрема, має право: призначити своїми спадкоємцями фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (частина перша статті 1235 ЦК); без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом, крім тих, які мають право на обов`язкову частку у спадщині.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року зазначено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно.

Статтею 16 ЦК передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи, до яких, зокрема, законодавцем віднесено визнання права. Право на обрання способу захисту своїх прав та законних інтересів (нотаріальний чи судовий) належить виключно особі і не може бути обмежене з формальних міркувань.

Відповідно до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Оскільки в позасудовому порядку позивачка ОСОБА_1 , яка спадщину за майном померлої матері ОСОБА_3 прийняла шляхом подачі заяви про прийняття спадщини за законом, не має можливості оформити свої права на житловий будинок АДРЕСА_2 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний будинок, тому вона змушена звертатися до суду за захистом своїх прав та охороняємих законом інтересів, обираючи передбачений пунктом першим частини 2 статті 16 ЦК України спосіб захисту свого права у вигляді визнання права та питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно.

Встановлені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини підтверджуються сукупністю вивчених судом фактичних даних за наданими документами, що дає суду підстави для ухвалення рішення на користь позивачки ОСОБА_1 .

Таким чином, враховуючи визнання позову відповідачем та ті обставини, що прийняттям спадщини позивачем, з огляду на положення статей 1258 і 1265 ЦК України, права інших осіб не порушуються, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та оцінивши у сукупності наявні у справі докази, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому підлягають задоволенню.

Приймаючи ті обставини, що після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1 , позивачка по справі, у тому числі щодо спадкового майна у виді житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , первинна реєстрація вказаного об`єкту нерухомого майна за померлою ОСОБА_3 своєчасно не проведена та правовстановлюючі документи на вищевказаний житловий будинок відсутні. Крім того, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги відповідачем не оспорені, відзив, письмові заперечення проти позову ним не подані, а тому на підставі викладеного суд приходить до висновку, що заявлені позивачкою ОСОБА_1 позовні вимоги про визнання за нею права власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі за вищенаведеними підставами.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору при зверненні до суду в загальній сумі 6849,46 грн., натомість позивачка ОСОБА_1 звільнена від сплати судових витрат у виді судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», оскільки вона є особою з інвалідністю II групи з дитинства, безстроково, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААГ № 293050, копія якої є в матеріалах справи (а.с.12), а тому відповідно до п.6 ст.141 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави.

На підставі вищевикладеного,керуючись ст.ст.328,331,392,1216-1218,1258,1268,1276,1297 ЦК України, ст.ст. 9, 12, 13, 76, 81, 133, 137, 141, 197, 200, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (громадянка України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) - право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення через Міжгірський районний суд Закарпатської області, відповідно до положень п.15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно зі статтею 273 ЦПК України.

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області: Ю. В. СИДОРЕНКО