Справа № 454/4233/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2023 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

за участю секретаря Баран О.Я.,

розглянувши в підготовчому засіданні в залі суду м.Сокаль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа орган опіки та піклування служба у справах дітей Сихівського району Львівської міської ради про визначення місця проживання дитини з матірю та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини з чоловіком -,,

в с т а н о в и в:

В суд надійшла позовна заява від позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа орган опіки та піклування служба у справах дітей Сихівського району Львівської міської ради про визначення місця проживання дитини з матірю та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини з чоловіком, позов мотивовано наступним:

08 вересня 2020 року між мною ОСОБА_1 та Відповідачем,

ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про що було видано свідоцтво про одруження Серія НОМЕР_1 , актовий запис № 2286. При цьому позивач змінила своє дівоче прізвище ОСОБА_3 на прізвище відповідача ОСОБА_4 .

Від спільного подружнього життя у них є неповнолітня дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Подружнє життя з відповідачем в них не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на життя та вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного.

Рішенням Сокальського районного суду від 04.09.2023р. по справі №454/3696/23 шлюб між ними розірвано.

Щодо проживання доньки то позивач пропонувала відповідачу, що дитина буде проживати із матірю за адресою АДРЕСА_1 , де створені значно кращі умови проживання дитини, де дитина буде свою окрему кімнату, буде забезпечені усім необхідним для здорового та повноцінного розвитку з врахуванням віку дитини.

На думку позивача проживаючи з відповідачем діти будуть позбавлені належних умов для проживання.

Незважаючи на дії відповідачки, позивач щомісяця несе витрати на утримання дитини.

Крім цього, звертає увагу суду, що під час проживання доньки із нею, в них склались довірливі стосунки, засновані на почутті взаємної любові, поваги один до одного, взаєморозумінні. Позивач систематично займається вихованням доньки, ЇЇ навчанням, розвитком її кругозору (постійні спільні поїздки на відпочинок, оздоровлення), в разі захворювання самостійно оплачую лікування.

На думку позивача, визначення місця проживання дитини, із нею, буде найбільш сприяти інтересам дитини її гармонійному розвитку в атмосфері любові, турботи, всебічного розвитку, моральній та матеріальній забезпеченості.

Відповідач, незважаючи на те, що є батьком дитини на думку позивача, не зможе в повній мірі, приділяти увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, забезпечити їй належні умови виховання та розвитку відповідно до потреб її віку.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_6 позов про визначення місця проживання дитини з позивачкою підтримав, покликаючись на обставини, що вказані у позовній заяві. Просить задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, подали зустрічний позов, мотивуючи його наступним:

08 вересня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про що було видано свідоцтво про одруження Серія НОМЕР_1 , актовий запис № 2286.

Від спільного подружнього життя у нас є неповнолітня дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Подружнє життя з відповідачем в нас не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на життя та вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного.

Рішенням Сокальського районного суду від 04.09.2023р. по справі №454/3696/23 шлюб між нами розірвано.

Щодо проживання доньки, що дитина буде проживати зі мною за адресою АДРЕСА_2 , де створені значно кращі умови проживання дитини, де дитина буде свою окрему кімнату, буде забезпечені усім необхідним для здорового та повноцінного розвитку з врахуванням віку дитини.

На мою думку проживаючи з відповідачем діти будуть позбавлені належних умов для проживання.

Незважаючи на дії відповідачки, я щомісяця несу витрати по на утриманню нашої дитини.

Крім цього, звертаю увагу суду, що під час проживання доньки зі мною, в нас склались довірливі стосунки, засновані на почутті взаємної любові, поваги один до одного, взаєморозумінні. Я систематично займаюсь вихованням доньки, її навчанням, розвитком її кругозору (постійні спільні поїздки на відпочинок, оздоровлення), в разі захворювання самостійно оплачую лікування.

На мою думку, визначення місця проживання дитини, зі мною, буде найбільш сприяти інтересам дитини її гармонійному розвитку в атмосфері любові, турботи, всебічного розвитку, моральній та матеріальній забезпеченості.

Відповідач, незважаючи на те, що є батьком дитини на мою думку, не зможе в повній мірі, приділяти увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, забезпечити їй належні умови виховання та розвитку відповідно до потреб її віку.

Згідно зі статтею 141СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно по статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. У справі «Хант проти України» вказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків.

Так 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішенні у справі «М.С. проти України», у якому йдеться визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками.

При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини

найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним.

На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Як зазначив Верховний суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 04.04.2018 року, справа № 756/2109/16-ц - відмовляючи позивачу у задоволенні позову про визначення місця проживання дитини з батьком, суд виходив з приписів принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, та обмежився констатуванням того, що не встановлено під час розгляду справи тих обставин, за яких малолітня дитина може бути розлучена з матір`ю. Проте, суди не врахували, що Декларація прав дитини, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року не є частиною національного законодавства, у той час як Конвенція про права дитини, у якій закладено принцип інтересів дитини понад усім, ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року.

Звертає увагу суду на ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів) який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Викладені обставини підтверджуються письмовими доказами, які долучені до позовної

Представник третьої особи органу о опіки та піклування служба у справах дітей Сихівського району Львівської міської ради в судовому засіданні просить суд прийняти рішення на власний розсуд.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника третьої особи, беручи до уваги заяву представника відповідача про визнання позову, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні взаємовідносини сторін, обставини справи, суд дійшов висновку, що слід в первинному позові відмовити а в зустрічний позов слід задоволити.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач, ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 .

Сторони з 08.09.2020 року перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Сокальського районного суду м.Сокаль від 04.09.2023 року.

У шлюбі у них народилась дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Після розлучення дитина залишилась проживати з позивачкою.

Судом встановлено, що відповідач проживає та працює в м. Києві.

Позивачка стверджує, що між нею та відповідачем часто виникають непорозуміння щодо місця проживання дитини, тому просить в судовому порядку визначити місце проживання малолітньої дитини з нею.

Згідно ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

При вирішенні спору між батьками щодо визначення місця проживання дітей, суд, відповідно до ч.1 ст.161 СК України, враховує ставлення кожного з батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дітей до кожного з них, вік та стан здоров`я дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Також суд приймає до уваги те, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей, піклується ними, може створити належні умови для їх виховання, особисті якості батьків.

Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Статтею 3 Конвенції «Про права дитини» передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За ч.1ст.206ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст.206ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на вище зазначене суд приходить до висновку що в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа орган опіки та піклування служба у справах дітей Сихівського району Львівської міської ради про визначення місця проживання дитини з матірю - відмовити.

Зустрічний позов задоволити.

Визначити місце проживання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з їх батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 .

Керуючись ст.ст.5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа орган опіки та піклування служба у справах дітей Сихівського району Львівської міської ради про визначення місця проживання дитини з матірю - відмовити.

Зустрічний позов задоволити.

Визначити місце проживання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з їх батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 .

Рішення суду може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Сокальський районний суд в 30-денний строк з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Головуючий: О. А. Веремчук