Справа № 504/528/21
Номер провадження 2/504/1392/23
УХВАЛА

29.05.2023смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Вінської Н.В..

секретаря Коцар А.М.,

без повідомлення учасників справи

розглянувши заяву адвоката Лісовськоі Маріанни Миколаївни діючої в інтересах позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Комінтернівського районного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі- продажу земельної ділянки від 28 червня 2017 року, про визнання недійсним договору купівлі- продажу земельної ділянки від 19.09.2018 року, припинення спільної сумісної власності, виділ майна в натурі, витребування майна від добросовісного набувача.

Згідно уточнених позовних вимог, позивач просить:

1. Визнати будинок розташований за адресою АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт: НОМЕР_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 .

2.Поділити спірне майно шляхом припинення права спільної сумісної власності на будинок та визнання майна спільною частковою власністю та виділення частини майна ОСОБА_5 в натурі.

3.Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки НМЕ № 493711 від 28 червня 2017 року, за яким продавець ОСОБА_2 продала, а покупець ОСОБА_3 купив земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :04:001:0368, який був посвідчений державним нотаріусом Лиманської районної державної нотаріальної контори Одеської області Лисак А.В., і зареєстрований у реєстрі за № 1-430.

4.Визнати недійсним договір купівлі-продажу, серія та номер 2082 виданий 19.09.2018, та договір купівлі-продажу серія та номер 2083, виданого 19.09.2018, посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Русских Світланою Борисівною, за яким продавець ОСОБА_2 продала, а покупець ОСОБА_4 купила житловий будинок та земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0369, за адресою АДРЕСА_1 .

5.Витребувати майно у добропорядного набувача, шляхом виділення частини будинку на яку ОСОБА_1 має право в натурі, відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи, на спірний будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , визнати ОСОБА_1 власником виділеного в натурі майна.

6.Стягнути з відповідачів в рівних частинах судовий збір у розмірі 3 300 (три тисячі триста) грн. на користь позивача ОСОБА_1 та стягнути з відповідачів витрати на професійну юридичну допомогу орієнтовний попередній розрахунок складає 35 000 гривень.

25 травня 2023 року представник позивача адвокат Лісовська Маріанна Миколаївна подала заяву про забезпечення позову, якою просить суд накласти арешт та заборону здійснення реєстраційних дій, перебудови і будь-якої зміни фізичного стану спірних об`єктів, на будинки та земельні ділянки з кадастровими номерами:

земельні ділянки за кадастровими номерами та житлові будинки:

- :04:001:0506, адреса АДРЕСА_3 , та житловий будинок розташований за цією ж адресою, попередній власник ОСОБА_3 ;

- :04:001:0466, адреса АДРЕСА_3 , попередній власник ОСОБА_3 ; :04:001:0585, адреса невідома, попередній власник ОСОБА_3 ;

- :04:001:0507, адреса АДРЕСА_3 , та житловий будинок розташований за цією ж адресою, попередній власник ОСОБА_3 ;

- :04:001:0505, адреса АДРЕСА_3 , та житловий будинок розташований за цією ж адресою, попередній власник ОСОБА_3 ;

- :04:001:0488, адреса АДРЕСА_3 , попередній власник ОСОБА_3 ;

- :04:001:0586, адреса невідома, попередній власник ОСОБА_3 ;

- :04:001:0369 за адресою АДРЕСА_1 ,

та накласти арешт на житловий будинок загальною площею 121,8 кв.м. - літ. А, гараж- літ. Б, огорожа-№1-3 за адресою АДРЕСА_1 ,

Крім того в якості забезпечення позову накласти арешт на все нерухоме майно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт: НОМЕР_3 ; НІН НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 до винесення рішення по справі.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що 28 червня 2017 року між фізичними особами ОСОБА_2 (продавець) і громадянином Грузії ОСОБА_3 (покупець) був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований держаним нотаріусом А.В. Лисак 28 червня 2017 року, реєстраційний номер 1- 430. Даним договором купівлі-продажу відповідач ОСОБА_2 передала у приватну власність земельну ділянку площею 0,0500 гектарів, у тому числі за земельними угіддями: рілля - 0,0500 га, кадастровий номер: :04:001:0368, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу співвласника майна ОСОБА_1 . У подальшому, наскільки відомо позивачу, новий власник земельної ділянки вже збудував на спірній земельній ділянці будинки у формі таунхаусів та поділив їх на частини для наступного можливого продажу, присвоївши новоствореним земельним ділянкам такі адреси та кадастрові номери:

1) :04:001:0466, що знаходиться за адресою

АДРЕСА_3 ;

2) :04:001:0468, що знаходиться за адресою

АДРЕСА_3 ;

3) :04:001:0488, що знаходиться за адресою

АДРЕСА_3 ;

4) Земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0505 та житловий будинок розташований за адресою

АДРЕСА_5 ) Земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0506 та житловий будинок розташований за адресою

АДРЕСА_6 ) Земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0507 та житловий будинок розташований за адресою АДРЕСА_3

Також ОСОБА_2 відчужила спірний житловий будинок та земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0369. Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, житловий будинок загальною площею 121,8 кв.м. - літ.А, гараж- літ. Б, огорожа-№1-3 за адресою АДРЕСА_1 , на земельній ділянці кадастровий номер :04:001:0369 площею 0,086 га належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 2082, виданого 19.09.2018 та посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Русских Світланою Борисівною. Також, земельна ділянка за кадастровим номером :04:001:0369 площею 0,086 га за адресою АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 2083, виданий 19.09.2018 та посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Русских Світланою Борисівною. Котрі також були відчужені без письмової та нотаріально завіреної на те згоди співвласника ОСОБА_1 ..

Крім того, вказує, що позивачем було сплачене зустрічне забезпечення у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень, яке не було йому повернуте і лишається на рахунку суду, та просить його врахувати як сплачене при винесенні ухвали про заборону відчуження майна.

Розгляд заяви здійснено судом в порядку письмового провадження за наявними у суду матеріалами без повідомлення учасників справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, дійшов такого.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову передбачені ст. 150 ЦПК України.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пунктах 4, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом спору у даній справі є вимоги визнання майна спільним майном подружжя, поділ такого майна, визнання недійсними договорів купівлі продажу та витребування майна у добросовісних набувачів..

Однак заява про забезпечення позову не містить посилання на беззаперечні мотиви, за якими позивач вважає, що захист його прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано, в чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть позивачем при цьому понесені, та яким чином невжиття заходів забезпечення позову призведе до невиправданого затягування строків розгляду справи.

У заяві про забезпечення позову заявником висловлено припущення, що земельну ділянку яку він просить визнати спільним майном подружжя було у подальшому поділено на земельні ділянки із кадастровими номерами :04:001:0466, :04:001:0468, :04:001:0488, :04:001:0505, :04:001:0506, :04:001:0507 та на вказаних земельних ділянках побудовані житлові будинки, проте доказування не може грунтуватись на припущеннях, будь яких доказів на підтвердження викладених припущень до заяви про забезпечення не долучено.

Вимога заявника про накладення арешту на все нерухоме майно ОСОБА_2 , є очевидно не співмірною заявленим позовним вимогам, надмірно обтяжливою, а отже і такою що не підлягає до задоволення.

Заявником жодним чином не доведено суду намагання відповідачів здійснити відчуження спірного майна, та взагалі не містить доказів вчинення відповідачами дій які б давали позивачу, або ж сторонньому спостерігачу, обґнунтовані підстави вважати, що відповідачами на час розгляду справи вичиняються чи будуть вчинені дії які суттєво можуть перешкодити у виконанні можливого рішення суду.

Крім того, посилання заявника на сплату позивачем зустрічного забезпечення у розмірі 10000 грн. не знайшли свого підтвердження під час дослідження матеріалів цивільної спари, доказів внесення депозиту в якості зустрічного забезпечення до заяви не долучено.

При цьому позивачем до заяви про забезпечення доказів не долучено жодних доказів, єдиним додатком до заяви є квитанція про сплату судового збору.

За наведених обставин суд доходить висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову, так як вважає доводи такої заяви недостатніми, не доведеними належними засобами доказування, неспівмірними із заявленими вимогами.

Керуючись ст. 149, ст. 150, ст. 153, ст. 260, ст. 261, ст. 353, ст. 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_6 діючої в інтересах позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову -- відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Вінська Н. В.